Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

У жовтні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» (надалі - Товариство) звернулося до суду з позовом, у котрому просило стягнути з відповідача заборгованість: за договором позики № 2345400 від 18.05.2021 року, яка становить 31835,40 грн. та складається з 6000 грн. - борг за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 25835,40 грн. - борг за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; за кредитним договором №2960892 від 23.06.2021, яка становить 7040,47 грн. та складається з 2900,20 грн. - борг за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 3906,60 грн. - борг за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 190,53 грн. - інфляційні збитки, 43,14 грн. - 3% річних; за договором позики № 3348514955-90782 від 30.06.2021, яка становить 24246,50 грн. та складається з 2500 грн. - борг за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 21746,50 грн. - борг за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; яка в загальному розмірі складає 63122,37 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 16000 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 18.05.2021 року між [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ» був укладений договір позики № 2345400, відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн., який зобов`язався повернути в строк до 14.06.2021 року та сплатити проценти за користування ним в розмірі 1,99000% за кожен день користування кредитом. 23.06.2021 між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» був укладений кредитний договір № 2960892, відповідно до умов якого позичальник отримав грошові кошти в розмірі 2900, 20 грн. та зобов`язалася повернути їх в строк до 23.07.2021 зі сплатою процентів за користування кредитом. 30.06.2021 [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» був укладений договір позики № 3348514955-90782, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн., який зобов`язувався повернути в строк до 20.07.2021 та сплатити проценти за користування ним у розмірі 1,95% за кожен день користування кредитом. Згідно умов договору факторингу № 13/10-2021 від 13.10.2021 та договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 Товариство набуло право вимоги до відповідача за договором позики № 2345400 від 18.05.2021. Також позивач на підставі договорів про відступлення права вимоги № 27-08/1 від 27.08.2021 та № 10-01/2023 від 10.01.2023 набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 2960892 від 23.06.2021. Крім того відповідно до договорів про відступлення права вимоги № 18-11/21 від 18.11.2021 та № 10-01/2023/ від 10.01.2023 товариство набуло право вимоги до [PERSON] за договором позики № 3348514955-90782 від 30.06.2021. Взяті на себе зобов`язання [PERSON] за вказаними вище договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 63122,37 грн., яку представник позивача просить стягнути з останнього. Згідно ухвали судді від 09.10.2024 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання судом направлено копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, однак згідно з відмітки відділення Укрпошти від 16.10.2024 адресат відсутня за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, яка викладена в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 18.05.2021 року між [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ» був укладений договір позики № 2345400 на суму 6000 грн., строком на 27 днів, та фіксованою відсотковою ставкою 1,99000 % за один день користування кредитом. Згідно з умовами даного договору позика надається шляхом безготівкового перерахунку на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником в Особистому кабінеті на вебсайті позикодавця, відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у строки і на умовах, передбачених цим договором. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором t16757 (а.с. 21-24). Згідно з додатковою угодою № 1 від 18.05.2021 до вищенаведеного договору позики сторони продовжили строк користування позикою на 30 днів до 18 липня 2021 року, середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий: 1,9900%, угода підписана позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором g15655 (а.с. 26). За повідомленнями ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03.07.2024 вих. № 2782_240703094237 та ТОВ «Маніфою» від 03.07.2024 вих. № 2058, на платіжну картку позичальника № [NUMBER] за номером транзакції в системі i.Pay.ua - 90128440 18.05.2021 перераховано кошти в розмірі 6000 грн. (а.с.31 зворот). Втім відповідач усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом та відсотками. Відповідно до договору факторингу № 13/10-2021 від 13.10.2021 ТОВ «Маніфою» відступило право вимоги до відповідача для ТОВ «Вердикт Капітал», яке згідно з договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 та додатковою угодою № 1 до нього від 29.12.2023 відступило право вимоги до [PERSON] для Товариства, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 13/10-2021 від 13.10.2021, реєстру боржників до договору факторингу №13/10-2021 від 13.10.2021, змін до реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 (а.с. 52-56, 60-63, 71-72). За даними розрахунків заборгованості за договором позики № 2345400 від 18.05.2021 заборгованість [PERSON] , з урахуванням сплачених ним 16.06.2021 та 18.06.2021 процентів за користування позикою у загальному розмірі 3104,40 грн, станом на 10.01.2023 за тілом кредитом становить 6000 грн., за процентами на дату відступлення права вимоги - 94302 грн. (а.с.36-37). Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у сумі 31835,40 грн., з яких 6000 грн. - тіло кредиту, 25835,40 - за процентами на дату відступлення права вимоги. Також 23.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» був укладений кредитний договір № 2960892, за умовами якого відповідач отримав кредит на суму 2900,20 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] , строком на 30 днів, з фіксованою відсотковою ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом з 1-го по 30-й день та з відсотковою ставкою під час пролонгованого строку 2,50 % від суми кредиту за кожний день такого строку. Згідно з умовами даного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у строки і на умовах, передбачених цим договором. Договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором B-948208 (а.с. 8-12). Відповідно до п.1.7 договору загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п.1.6 та повернення кредиту у визначений в п.1.5 термін (після спливу Строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 30 календарних днів (Строк Б, пролонгований строк), а зазначена в п.1.5 Договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку (Строку Б) позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день пролонгованого строку. Згідно з довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 30.12.2021 на платіжну картку позичальника № [NUMBER] 23.06.2021 перераховано кошти у розмірі 2900,20 грн (а.с. 30 зворот). Однак відповідач у подальшому усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. 27.08.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 27-08/1, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором укладеним з відповідачем 23.06.2021, що підтверджується даними копії акту приймання-передачі реєстру боржників від 27.08.2021 та відповідного реєстру боржників від 27.08.2021 (а.с. 43-47). У подальшому на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило для Товариства, а останнє набуло право вимоги до боржників зазначених в реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] за кредитним договором № 2960892 від 23.06.2021, що підтверджується даними акту прийому-передачі від 10.01.2023 та реєстру боржників том № 3 від 10.01.2023 до вказаного договору (а.с.60-63, 69, 74) За даними розрахунків заборгованості за кредитним договором № 2960892 від 23.06.2021 станом на 10.01.2023 заборгованість [PERSON] за тілом кредитом становить 2900,20 грн., за процентами на дату відступлення права вимоги - 3906,60 грн., за вказаним кредитним договором за період з 27.08.2021 по 23.02.2022 нараховано 3% річних в розмірі 43,14 грн. та 190,53 грн. інфляційних втрат, (а.с.39). Крім того, 30.06.2021 між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» був укладений договір позики № 3348514955-90782 на умовах пропозиції (оферти), за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 2500 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника [NUMBER] , строком на 20 діб до 20.07.2021, з фіксованою відсотковою ставкою 1,95% за один день користування кредитом. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором N28B62X5. Згідно з умовами даного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у строки і на умовах, передбачених цим договором (а.с. 12 зворот-18). Відповідно до п.п. 3.19 у випадку настання визначених п.п.4.1.2 цього Договору обставин, строк користування кредитом може бути продовжено на обумовлений сторонами строк, згідно Тарифів Товариства, за умови задоволення (акцептування) Товариством відповідного звернення позичальника про врегулювання заборгованості та при відсутності у позичальника непогашеної заборгованості передбаченої п.п.3.10.1 та п.п.3.10.3 цього Договору, шляхом внесення позичальником плати, згідно Тарифів Товариства, шляхом прийняття Товариством від позичальника вказаної плати. Згідно з п.п.4.1.2. договору у разі виникнення фінансових труднощів, або інших обставин, що можуть мати наслідком невиконання та/чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим Договором, позичальник має право порушувати перед кредитором питання про продовження строку користування кредитними коштами поза межами строку встановленого п.п.2.3 цього Договору, шляхом направлення позикодавцю відповідного звернення (клопотання) через Особистий кабінет користувача за допомогою ІТС, в порядку та на умовах визначених у п.п.3.19 цього Договору. Відповідно до довідки ТОВ «Платежі Онлайн»» від 27.03.2024 вих. № 1604/03 на платіжну картку позичальника № [NUMBER] 30.06.2021 перераховано кошти у розмірі 2500 грн (а.с. 32). Втім відповідач усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. 18.11.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 18-11/21, за умовами якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі і за договором укладеним з відповідачем, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників від 18.11.2021 та реєстром боржників від 18.11.2021 (а.с. 48-51). В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило для Товариства, а останнє набуло право вимоги до боржників зазначених в реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] за договором № 3348514955-90782 від 30.06.2021, що підтверджується даними акту прийому-передачі від 10.01.2023 та реєстру боржників том № 2 від 10.01.2023 до вказаного договору (а.с.60-63, 67, 73). За даними розрахунків заборгованості за договором № 3348514955-90782 від 30.06.2021 станом на 10.01.2023 заборгованість [PERSON] за тілом кредитом становить 2500 грн., за процентами на дату відступлення права вимоги - 21746,50грн. При цьому з вказаного розрахунку вбачається, що 21.07.2021 відповідачем здійснено платіж за проценти у розмірі 99 грн та у розмірі 300 грн за пролонгацію договору, платіж за пролонгацію прийнято кредитодавцем та договір пролонговано до 26.07.2021 (а.с.34-35, 38). Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Первісні кредитори виконали свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором та договорами позики та надали відповідачу кредитні кошти згідно умов договорів. Однак відповідач своїх зобов`язань за договорами не виконав, кредитних коштів та процентів за користування ними не повернув. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитні договори та договори факторингу та відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника. Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитних договір, ст.ст.526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредитів за договором № 2345400 в розмірі 6000 грн., за договором № 2960892 у розмірі 2900,20 грн. та за договором № 3348514955-90782 у розмірі 2500 грн є правомірними та підлягають до задоволення. Що стосується вимог про стягнення процентів за вказаними вище договорами, а також інфляційних збитків та 3 % річних за договором № 2960892 суд зазначає слідуюче. Так, позивачем заявлено до [PERSON] вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, а також вимоги, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, про стягнення інфляційних збитків та процентів як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). З відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за нарахованими процентами за договором № 2960892 з розмірі 3906,60 грн, які нараховані відповідно до умов договору з урахуванням його автоматичної пролонгації протягом строку користування кредитом за 60 днів, а також інфляційні збитки у розмірі 190,53 грн та 3% річних - 43,14 грн, що нараховані до 23.02.2022. При цьому враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту: за договором № 2345400 - з урахуванням строку пролонгації з 18 травня 2021 року по 14 червня 2021 року та з 18 червня 2021 року по 18 липня 2021 року ( 57 днів); за договором № 3348514955-90782 - з урахуванням строку пролонгації з 30 червня 2021 року по 26 липня 2021 (26 днів). Після закінчення строку кредиту відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. З огляду на вищевикладене, розмір відсотків за користування кредитом за договором позики № 2324400 у період з 18.05.2021 по 14.06.2021 та з 18.06.2021 по 18.07.2021 становить 6805,80 грн (6000грн/100% х 1,99% х 57 днів), при цьому 16.06.2021 та 18.06.2021 [PERSON] було сплачено кошти в розмірі 3701,40 як погашення процентів за користування позикою, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між нарахованими та сплаченими відсотками за користування кредитом, яка становить 3104,40 грн. За положеннями п.2.5 договору позики від 18.05.2021 розмір процентів на прострочену позику, фіксований - 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Строк позики закінчився 18.07.2021. Таким чином, за період прострочення сплати суми позики з 19.07.2021 по 23.02.2022 (до дати введення в Україні воєнного стану) розрахунок відсотків по договору становить 13332 грн. (6000 грн. тіло кредиту/100% х 1,01% х 220 дні), котрі підлягають стягненню з відповідача. У задоволенні решти позовних вимог за договором від 18.05.2021 року слід відмовити за безпідставністю. Розмір відсотків за користування кредитом за договором позики № 3348514955-90782 у період з 30.06.2021 по 20.07.2021 становить 980 грн (2500 грн/100% х 1,95% х 20 днів), що підтверджується також графіком розрахунків, який є додатком № 1 до договору позики від 30.06.2021 (а.с.10 зворот). За даними розрахунку заборгованості за договором (а.с.34) 21.07.2021 [PERSON] було сплачено кошти в розмірі 300 грн за пролонгацію договору та 99 грн як погашення процентів за користування позикою, платіж за пролонгацію був прийнятий кредитодавцем та договір позики пролонговано до 26.07.2021 включно, з цього ж розрахунку заборгованості вбачається що в період з 21.07.2021 по 26.01.2021 відповідачу кредитодавцем нараховано відсотки у розмірі 98 грн. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між нарахованими та сплаченими відсотками за користування кредитом з період з 30.06.2021 по 26.07.2021, яка становить 979 грн. (980+98-99). За положеннями п.п.9.6 договору після закінчення строку дії цього Договору, проценти за користування кредитом будуть нараховані Товариством згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1 404 % річних та підлягають сплаті не пізніше дня, що слідує за днем відправлення відповідної вимоги позикодавця позичальнику засобами ІТС та/чи на адресу електронної пошти позичальника. Строк позики закінчився 26.07.2021. Таким чином, за період з 27.07.2021 по 23.02.2022 (до дати введення в Україні воєнного стану) з [PERSON] підлягають стягненню 1404 відсотки річних, як міра відповідальності за прострочення зобов`язання, розмір яких складає 20386,85 грн. (2500 грн х 1404% х 212 (дні прострочення)/365/100%). В задоволенні решти позовних вимог за договором від 30.06.2021 року слід відмовити за безпідставністю. Відповідач вільно погодився на укладення договорів на вказаних вище умовах підписавши їх, заперечень проти виниклої заборгованості та її контррозрахунку не подав. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 53342,72 грн, яка складається з заборгованості за договором позики № 2345400 від 18.05.2021 у розмірі 22436,40 грн.; за кредитним договором № 2960892 від 23.06.2021 у розмірі 7040,47 грн.; за договором позики № 3348514955-90782 від 30.06.2021 у розмірі 23865,85 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову на 84,5 % від заявлених вимог, в силу ст. 137, ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути пропорційно до задоволених вимог судовий збір у розмірі 2558,66 грн. та 13520 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial