Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2024 року АТ «А-Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 17 серпня 2016 року уклав із [PERSON] договір. За цим договором АТ «А-Банк» зобов`язався відкрити [PERSON] кредитну лінію та видати платіжну кредитну картку. [PERSON] набула право знімати грошові кошти з кредитної картки та розраховуватися нею, а також зобов`язалася повертати зняті нею грошові кошти. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому АТ «А-Банк» просив суд примусово стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, що становить 53714 гривень 28 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом 32377 гривень 10 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом 21337 гривень 18 копійок. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] просив суд задовольнити позов у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 17 серпня 2016 року АТ «А-Банк» видав [PERSON] платіжну кредитну картку, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а.с.8). За допомогою кредитної картки [PERSON] набула право знімати грошові кошти та розраховуватися ними, а також зобов`язалась повернути зняті нею грошові кошти. З довідки про зміну лімітів кредитування (а.с.17) вбачається, що станом на 17 серпня 2016 року [PERSON] був встановлений кредитний ліміт у розмірі 2000 гривень, який в подальшому неодноразово збільшувався та станом на 22 грудня 2023 року склав 32400 гривень. АТ «А-Банк» виконав своє зобов`язання за договором, що підтверджується довідкою про видачу [PERSON] кредитних карток (а.с.16) та випискою по картковому рахунку [PERSON] , згідно якої остання знімала грошові кошти та розрахувалася ними (а.с.9-15). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди Згідно з ч.1 ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом правової позиції,\~викладеної в\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~03\~липня 2019\~року у\~справі №342/180/17\~(провадження\~№14-131цс19), Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У такому випадку кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд виключно шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість у розмірі 53714 гривень 28 копійок, яка складається з основного боргу\~ 32377\~гривень 10\~копійок та\~відсотків,\~нарахованих на\~основну суму\~боргу \~21337\~гривень 18\~копійок.Вказана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 18 червня 2024 року (а.с.4-7). Разом з цим, суд звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б вказували на те, що між сторонами по справі належним чином узгоджений обов`язок відповідача зі сплати на користь АТ «А-Банк» відсотків за користування кредитом. Оскільки, за змістом анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписаної відповідачем (а.с.8) відсутня умова про розмір процентної ставки за користування кредитом. Тоді як витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк» (а.с.19-25) не підписувався відповідачем, що свідчить про те, що сторони не досягли згоди щодо умови про розмір процентів за користування кредитними коштами. Тому підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 21337 гривень 18 копійок, відсутні. Викладене у повній мірі узгоджується зі змістом правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 32377 гривень 10 копійок. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення від 18 червня 2024 року (а.с.36) вбачається, що при пред`явленні позову АТ «А-Банк» сплатив судовий збір у розмірі 3028 гривень. Позов задоволений частково, а саме 60,28% (32377,10 / 53714,28 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1825 гривень 28 копійок (3028 / 100% ? 60,28%). На підставівикладеного та

Outcome: partial