Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №080626-КС-004 від 10.05.2023 року в розмірі 51 146,93 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 28 860,34 грн, суми прострочених платежів по процентах 22 286,59 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.05.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір кредитний договір №080626-КС-004 від 10.05.2023 року, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 40 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,15082147 % за кожен день користування кредитом. 16.08.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору №080626-КС-004 від 10.05.2023, згідно з умовами якої відповідач отримала додатково кредит в сумі 21 000, 00 грн. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 51 146,93 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 28 860,34 грн та суми прострочених платежів по відсотках в розмірі 22 286,59 грн. Відповідач відзиву на позов не надав. Заяви (клопотання) учасників справи 20.06.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. 19.07.2024 року, 31.07.2024 року, 19.09.2024 року представником відповідача подані до суду заяви про відкладення розгляду справи. 20.06.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з проведенням переговорів стосовно врегулювання спору. 25.09.2024 року представником відповідача подано до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з можливістю вирішення спору в позасудовому порядку. 24.10.2024 року представником відповідача подано до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з можливістю вирішення спору в позасудовому порядку. 13.11.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача подано до суду пояснення у справі, зміст яких зводиться до того, що розрахунок заборгованості проведено позивачем із суми 61 000, 00 грн., а не із суми 49 314,65 грн., а тому такий розрахунок є некоректним. Відповідачка погасила заборгованість по кредиту в сумі 150 343,26 грн., а тому повністю сплатила заборгованість. В порушення вимог п.4.3.10.2 договору від 10.05.2023 позивач не направляв відповідачу письмову претензію про сплату боргу. На період воєнного стану законодавством передбачено послаблення з нарахування та стягнення відсотків за прострочену заборгованість за кредитом. Також 13.11.2024 відповідачем та її представником подано спільну заяву про розгляд справи в їх відсутності. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Сторони, їх представники в судове засідання не з`явились. Представник позивача справу просив розглядати без участі позивача. Відповідач та її представник адвокат Кузтма К.І. через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені Судом. Судом встановлено, що 10.05.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №080626-КС-004 від 10.05.2023 року про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма), за умовами якого товариство надає позичальнику грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн. на засадах строковості, повторності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 24 тижнів, тобто до 25.10.2023 року. Процентна ставка за кредитом в день 2,00 - фіксована; знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15082147 - фіксована. Комісія за надання кредиту 6 000,00 грн. Орієнтована річна процентна ставка 9 188,53 процентів. Орієнтована загальна вартість наданого кредиту 104 040,00 грн. Вказаний договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7567 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 16.08.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] шляхом було укладено додаткову угоду №1 до договору №080626-КС-004 від 10.05.2023 року, відповідно до якої сторони підтвердили, що станом на 16.08.2023 року сума неповернутого [PERSON] кредиту становить 28 314,65 грн., кредит збільшується на 21 000,00 грн. Після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого та неповернутого [PERSON] кредиту становитиме 49 314,65 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 6532,04 процентів, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 120 784,54 грн. Комісія за надання додаткової суми кредиту 3 150,00 грн. Дата повернення кредиту 31.01.2024 року. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів за договором №080626-КС-004 від 10.05.2023 року в розмірі 40 000, 00 грн. підтверджується довідками ТОВ ФК «Елаєнс» від б/н від 08.05.2024, а за додатковою угодою №1 до договору №080626-КС-004 від 10.05.2023 року в розмірі 21 000,00 грн. підтверджується довідкою ТОВ «Платежі онлайн» № 93/05 від 08.05.2024, відповідачем не оспорюється. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №080626-КС-004 від 10.05.2023 року за період з 10.05.2023 по 10.04.2024 року, згідно з яким у [PERSON] наявний залишок заборгованості по тілу кредиту у розмірі 28 860,34 грн. та залишок заборгованості по відсоткам у розмірі 22 286,59 грн. Відповідач [PERSON] частково здійснив оплату за Договором №080626-КС-004, сплативши наступні платежі: 24.05.2023 - 8670,00 грн., з яких 6 904,00 грн. зараховано в рахунок погашення відсотків, 1765,05 грн. в рахунок погашення комісії; 07.06.2023 - 8670,00 грн., з яких 6 444,62 грн. зараховано в рахунок погашення відсотків, 2 225,38 грн. в рахунок погашення комісії; 21.06.2023 - 8 670,00 грн., з яких 215,81 грн., зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, 6444,62 грн. зараховано в рахунок погашення відсотків, 2 009,57 грн. в рахунок погашення комісії; 05.07.2023 - 8670,00 грн., з яких 2 260,10 грн., зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, 6 409,9 грн. зараховано в рахунок погашення відсотків; 19.07.2023 - 8670,00 грн., з яких 2 624,24 грн., зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, 6 045,76 грн. зараховано в рахунок погашення відсотків; 02.08.2023 - 8670,00 грн., з яких 3 047,18 грн., зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, 5 622,82 грн. зараховано в рахунок погашення відсотків; 16.08.2023 - 8670,00 грн., з яких 3 58,02 грн., зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, 5131,98 грн. зараховано в рахунок погашення відсотків; 30.08.2023 - 10 070,00 грн., з яких 8 186,95 грн. зараховано в рахунок погашення відсотків, 1883,05 в рахунок погашення комісії; 13.09.2023 - 10 070,00 грн., з яких 857,77 грн. зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, 7 945,28 грн. в рахунок відсотків, 1266,95 грн. в рахунок погашення комісії; 27.09.2023 року - 10 070,00 грн., з яких 2262,9 грн. зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, 7807,1 грн. в рахунок відсотків; 13.10.2023 року - 9000,00 грн., з яких 2627,46 грн. зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, 6372,54 грн. в рахунок відсотків; 16.10.2023 - 1 130,48 грн., які зараховано в рахунок погашення відсотків; 25.10.2023 - 10 070,00 грн., з яких 3050,82 грн. зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, 7019,18 грн. в рахунок відсотків; 09.11.2023 року платіж на суму 10 110,76 грн., з яких 3542,36 грн. зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, 6568,4 грн. в рахунок відсотків; 25.11.2023 - 10 212,02 грн., з яких 4 113 грн. зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, 6099,02 грн. в рахунок відсотків; 07.12.2023 року платіж на суму 2000,00 грн., які зараховано в рахунок погашення тіла кредиту; 14.12.2023 - 4000,00 грн., які зараховано в рахунок погашення відсотків; 25.12.2023 року платіж на суму 850,00 грн., які зараховано в рахунок погашення відсотків; 03.01.2024 року платіж на суму 1000,00 грн., які зараховано в рахунок погашення тіла кредиту; 12.01.2024 року платіж на суму 10 070,00 грн., які зараховано в рахунок погашення відсотків; 17.01.2024 року - 1000,00 грн., які зараховано в рахунок погашення тіла кредиту. Нарахування процентів позивачем здійснювалось до 31.01.2024 включно. Контррозрахунку відповідач не надав. Оцінка Суду. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). В силу статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону «Про електронну комерцію»). Як передбачено пунктом 6 частини першої статті 3 Закону «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Із положень частини першої статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу статті 610 ЦК України що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за кредитним договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Зібрані докази вказують на те, що 10.05.2023 року сторони уклали в електронній формі кредитний договір (із подальшими змінами), на виконання якого ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало відповідачу кредитні кошти у розмірі 61 000 грн. всього, а та зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними в повному обсязі. На час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконала зобов`язання за кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість за цим договором. При визначенні розміру заборгованості за кредитним договором, суд виходить з наступного. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. До цих засад віднесено свободу договору (пункт 3), справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6). Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Відповідно до статті 18 Закону «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. За змістом пункту 4 частини першої статті 1 Закону «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. В силу статті 8 Закону «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на день укладання кредитного договору) реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Як передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору, в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору. Закон України «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за обслуговування кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на позивача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені статтею 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом. Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 9 грудня 2019 року (справа №524/5152/15-ц), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Як виснував Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року (справа №204/224/21), якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Із матеріалів справи слідує, що умовами кредитного договору встановлено зобов`язання [PERSON] сплатити ТОВ «Бізнес Позика» комісію за надання кредиту у розмірі 6000 грн, а умовами додаткової угоди до Договору комісію за зміну умов Договору у розмірі 3150,00 грн. Водночас у договорі та додатковій угоді до нього не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умови кредитного договору про сплату [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» комісії є нікчемними. [PERSON] сплатила на користь товариства 9150 грн комісії безпідставно, а тому в силу статті 534 ЦК України ці кошти мають бути віднесені на сплату процентів за кредитним договором. Отже, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 41 996,93 грн., із яких 28 860,34 грн. тіло кредиту, 13 136,59 грн нараховані проценти. Посилання відповідача на неотримання претензії від позивача є неспроможливими, оскільки п.4.3.10.2 кредитного договору від 10.05.2023 застосовується при ініціюванні кредитодавцем дострокового повернення кредиту, а в даному випадку строк дії кредитного договору закінчився та має місце прострочення боржника. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до статті 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню судовий збір. З цих підстав,

Outcome: partial