Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовна заява обґрунтована тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Позивач зазначає, що в період з 01.01.2023 року по 01.06.2024 року за вказаною вище адресою було спожито 3591 кВт*год на суму 7700,88 грн., проте відповідачем жодної оплати здійснено не було, а тому позивач просить стягнути з відповідача таку суму заборгованості, а також суму судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач, будучи належним чином, у відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомляв, будь-яких заяв чи клопотань не подавав, правом надання відзиву не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Між ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір). На ім`я відповідача [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується витягом з особового рахунку та особової картки, з чого випливає, що відповідач є споживачем ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія». Відповідно до п. 1.2 Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Також доказом того, що між Заявником та Боржником відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання електричної енергії є виставлені на оплату рахунки за спожиту електричну енергію, наявність у боржника особового рахунку. Відповідно до Договору та пунктів 5.2.2 та 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року (далі - Правила), постачальник укладає договори, обов`язкові для здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачу та виконує умови таких договорів, а споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно пунктів 4.12, 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюється за рахунковий період, який становить один календарний місяць відповідно до умов договору. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричної енергії вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Згідно довідки від 12.06.2024 року, за період з 01.01.2023 року по 01.06.2024 року по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , виникла заборгованість за спожиту послугу електропостачання, яка становить 7700,88 грн. Відповідач добровільно не сплачує заборгованість за спожиту електричну енергію. Нарахування за надані послуги з електропостачання здійснювалися відповідно до показників електролічильника та встановлених тарифів на електроенергію. Відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, який здійснює продаж електроенергії за договором постачання електричної енергії, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1ст. 612ЦК України). Таким чином судом встановлено, що відповідачкою порушено зобов`язання щодо сплати за спожиту електричну енергію, у зав`язку із чим утворилась заборгованість. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідачки на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» слід стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved