Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

09.07.2024 року заявник звернувся до суду з заявою, підписаною його представником [PERSON] , яка підтвердила свої повноваження електронним ордером серії ВН №1377057 від 08.07.2024 року (а.с.13) про встановлення факту його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , постійного проживання разом з матір`ю на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є сином померлої [INFO] [PERSON] , в свідоцтві про смерть вказане місце її смерті с.Нові Трояни. Свої останні роки мати проживала з ним, за його постійним місцем проживання, оскільки потребувала постійного стороннього догляду. Після смерті матері відкрилась спадщина на її будинок, розташований в [ADDRESS] , де вона була зареєстрована. Але коли він, позивач, звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини виявилося, що оскільки вони з матір`ю не зареєстровані в одному будинку, то ним пропущений відповідний строк для прийняття спадщини. Встановлення факту постійного проживання необхідне заявнику для подальшого оформлення спадкових прав. Ухвалою судді від 12.07.2024 року по справі відкрите провадження та вирішено розглядати справу в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] надав перед початком судового засідання заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, вимоги зазначені в заяві підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, в судове засідання не прибув, сільський голови Богоєв М. надав 13.09.2024 року на електрону пошту суду заяву про визнання вимог [PERSON] , просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №297498, який виданий 10 серпня 2005 року Болградською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації №995 від 29.12.2004 року, кадастровий номер 5121485300:01:005:0208, належить земельна ділянка площею 1,52 га, яка розташована на території Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.11.2007 року Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області, [PERSON] , померла [INFO] в с.Нові Трояни Болградського району Одеської області (а.с.5). При житті [PERSON] склала заповіт від 01 серпня 2001 року, який був посвідчений секретарем Новотроянівської сільської ради Барановою, зареєстрований в реєстрі за №186, відповідно до якого належний їй сертифікат на право на земельний пай ОД №0161453, належний їй на підставі рішення Болградської райдержадміністрації №13 від 14 січня 1997 року, заповіла [PERSON] (а.с.8), даних, що на піставі цього сертифікату був виданий вище вказаний державний акт суду не надано. Окрім цього [PERSON] є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , яке видане 17 лютого 1950 року Новотроянівською радою Новоіванівського району Ізмаїльської області, відповідно до якого його матір`ю є [PERSON] (а.с.4). Як вбачається з довідки за №735, виданої 13.06.2024 року виконавчим комітетом Городненської сільської ради, [PERSON] постійно була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1944 року по 2005 рік, але вона останні 2 роки, мешкала за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] (а.с.10). Факт постійного проживання заявника з його матір`ю також підтверджується довідкою виконавчого комітету Городненської сільської ради за вих.№734 від 13.06.2024 року про склад сім`ї (а.с.11) та актом опитування сусідів, складеного працівниками сільської ради, відповідно до якого були допитані [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] дійсно спільно проживав разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] по день її смерті та похорон здійснено за його рахунок, вони також вели спільне господарство (а.с.7). На звернення заявника [PERSON] для заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приватним нотаріусом Ажинтаревим В.В. було надано лист-роз`яснення за вих.№136/02-14 від 07.06.2024 року, в якому зазначено щодо пропущення ним шестимісячного строку, встановленого законодавством, для прийняття спадщини або доведення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому рекомендовано звернутися до суду (а.с.6). Встановлення факту прийняття спадщини для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. На підставі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом було встановлено, що окрім померлої в її будинку ніхто не був зареєстрований, з заявою про прийняття спадщини звернувся тільки заявник. На підставі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що [PERSON] постійно проживала з ним до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved