Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

У червні 2024 представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON] 30.09.2016 рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дитини. Дитина має інвалідність, потребує лікування та оздоровлення. Позивач зверталась до відповідача з приводу участі у лікуванні дитини, проте отримала відмову. Відповідач не піклується про здоров`я дитини, її фізичним та духовним розвитком, жодним чином не приймає участі у вихованні дочки. Відповідач не працює, має заборгованість зі сплати аліментів. Дитиною опікується виключно позивач. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо доньки [PERSON] . Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, представник надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач, який був повідомленим про час та спосіб розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, до судового засідання не з`явився, відомостей про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. В зв`язку зазначеним, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.2015. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.09.2016 № 2/243/3772/2016 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] . [PERSON] має вроджену ваду розвитку головного мозку синдром «Денді-Уокера» зі стійкими рухомими порушеннями координації IV ст., що видно з відповідного медичного висновку № 49/3 від 07.07.2020. Також дитина перебуває на Д-обліку в амбулаторії № 7 з 27.12.2016 та на оглядах з дитиною присутня завжди матір [PERSON] . Батько [PERSON] ніколи присутнім не був. [PERSON] пройшла курс реабілітації дитини - інваліда, що вбачається з копії індивідуальної програми КНП Слов`янської міської ради "Центр первинної медико - санітарної допомоги міста Слов`янська" від 14.11.2023. Відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 86333,45 грн станом на 01.05.2024, що підтверджується копією довідки № 83630 від 16.05.2024. Згідно висновку Органу опіки та піклування Слов`янської міської ВА Краматорського району Донецької області від 05.08.2024 року № 01.01-14/829 [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав стосовно доньки [PERSON] . Суд, розглядаючи справу, виходив з наступного чинного законодавства України: Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, у судовому засіданні письмовими доказами підтверджено факт того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. На підставі викладеного, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, приймаючи до уваги приписи ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на корить позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved