Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

09.08.2024 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] із позовом в якому просить встановити факт постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті останнього; визнати за [PERSON] право власності на частину будинку "А", що складається з: 1-1 передпокою, площею 9,4 кв.м., 1-2 житлової кімнати, площею 14,7 кв. м., 1-5 комори, площею 0,4 кв.м., а також надвірних будівель: гаражу "Б", погрібна яма "б", вбиральні "В", сараїв "Г", "Є", бані "Д", навіс "Ж", "З", воріт №1, веранди "є", що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . 04 липня 2015 року внаслідок укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшла частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Мати померлого [PERSON] [PERSON] на час смерті сина проживала та була зареєстрована за відмінною із спадкодавцем адресою, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала, а відтак спадщину після смерті сина не приймала. На час смерті [PERSON] за адресою місця реєстрації останнього за адресою: [ADDRESS] ніхто зареєстрований крім померлого не був, однак, з 2000 року разом з [PERSON] проживала його сестра [PERSON] , як на час смерті [PERSON] та і на час подання позову до суду. Вважаючи, що спадщину після смерті брата [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем прийняла [PERSON] , остання звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Разом з тим, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.08.2024 № 390/02-31, [PERSON] приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільовою С.М. було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом з огляду на пропуск строку для прийняття спадщини та ненаданням документів щодо належності майна спадкодавцю. Так,\~з постанови\~приватного нотаріуса\~Сібільової С.М.\~від 01.08.2024\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії,\~вбачається,\~що спадкова\~справа до\~майна померлого\~ [INFO] \~ [PERSON] \~заведена на\~підставі заяви\~ [PERSON] .\~У спадковій\~справі наявні\~документи,\~які беззаперечно\~підтверджують \~факт смерті\~спадкодавця,\~час та\~місце відкриття\~спадщини,\~а також\~родинний зв`язок\~спадкоємця з\~померлим.\~ Батько\~спадкодавця [PERSON] \~помер [INFO] ,\~мати спадкодавця\~ [PERSON] спадщину\~не прийняла,\~оскільки не\~була зареєстрована\~ зі\~спадкодавцем на\~день його\~смерті за\~однією адресою\~та не\~подавала \~заяву про\~прийняття спадщини\~до нотаріуса\~у встановлений\~законом строк.\~В зареєстрованому\~шлюбі спадкодавець\~не перебував,\~дітей не\~мав.\~Матеріалами спадкової\~справи встановлено,\~що [PERSON] \~ спадщину\~після свого\~брата не\~прийняла.\~Інших спадкоємців,\~що прийняли\~спадщину після\~ [PERSON] \~не має.\~Крім того,\~за життя\~спадкодавець не\~встиг зареєструвати\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~своє право\~на \~частку у\~праві спільної\~власності на\~житловий будинок\~з надвірними\~будівлямина підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12.05.2016 по справі 3\~621/3102/15-ц. Так з огляду на той факт, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна померлого [PERSON] другої черги, яка прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, однак позбавлена у зв`язку з викладеним оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 22 серпня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 12.11.2024. 12.11.2024 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] адвокат Сергієнко С.М. до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, на задоволені позову наполягала. Відповідач [PERSON] до канцелярії суду надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до частини 3\~статті 211 Цивільного процесуального кодексу України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Щодо позовних вимог в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, суд зазначає наступне: Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13, 15). 04 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", актовий запис № 1122 копі Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого 04.07.2015 (а.с. 14). [INFO] у віці 49 років в с. Костяянтівка Чугуївського району Харківської області помер [PERSON] , [INFO] - копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24.03.2022, актовий запис № 332 (а.с. 12) З інформації наданої головним спеціалістом сектору надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Пашнєвою Л. від 30.07.2024 № 1629 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по дату своє смерті [INFO] , станом на день смерті останнього за вказаною адресою ніхто, окрім померлого [PERSON] , зареєстрований не був (а.с. 17) Разом з тим, з даних Акта обстеження матеріально - побутових умов проживання в домоволодінні розташованому за адресою: [ADDRESS] , складеного 01 серпня 2024 року депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Ревенко А.В., в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що в домоволодінні [ADDRESS] , яке належить по частки співвласникам [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований та проживав [PERSON] з 2000 року по день своєї смерті [INFO] , крім того, у вказаному домоволодінні з лютого 2022 року та по дату складання акту фактично проживає [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтею 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1262 Цивільного кодексу України\~визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Враховуючи вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо спадкування, встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час його смерті матиме для позивача юридичне значення, оскільки дозволить підтвердити право [PERSON] на спадкування після померлого [PERSON] , як спадкоємця другої черги. Згідно до статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Судом встановлено та учасниками справи не оспорювалося, що на час відкриття спадщини [INFO] , що залишилася після смерті [PERSON] , його сестра [PERSON] проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] . Суд зазначає, що позивачем [PERSON] належними та допустимими доказами доведено факт її постійного проживання разом із спадкодавцем братом [PERSON] , який помер [INFO] за за адресою: [ADDRESS] , на час смерті останнього Щодо вимог позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] , суд зазначає наступне: Спірним є право на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Як зазначено вище та встановлено судом батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13, 15). 04 липня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", актовий запис № 1122 копі Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого 04.07.2015 (а.с. 14). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис № 18607 (а.с. 16). [INFO] у віці 49 років в с. Костянтівка Чугуївського району Харківської області помер [PERSON] , [INFO] - копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24.03.2022, актовий запис № 332 (а.с. 12) Після смерті [INFO] [PERSON] 05.04.2012 відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку визнано за [PERSON] , у порядку спадкування за законом по праву представлення після смерті [INFO] баби - [PERSON] , рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 12 травня 2016 року по справі № 621/3102/15-ц, яке набрало законної сили 05.07.2016 (а.с. 19-24). Разом з тим, за життя [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно своє право на 1/2 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 63). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до частини 1\~статті 1222 Цивільного кодексу України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно частин 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічну норму містить пункт 3.21 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття1270 ЦК України). Таким чином, обставинами, які підлягають встановленню та доказуванню у даній справі, є встановлення кола спадкоємців та наявність підстав для переходу права власності в порядку спадкування. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного кодексу України, не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 3, 5\~статті 1268 Цивільного кодексу України). Статтею 1262 Цивільного кодексу України\~визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. З досліджених судом доказів вбачається, що на момент смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на який визнано за померлим у порядку спадкування за законом по праву представлення після смерті [INFO] баи - [PERSON] , рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 12 травня 2016 року по справі № 621/3102/15-ц, яке набрало законної сили 05.07.2016. За життя померлий [PERSON] шлюб не укладав, дітей не мав. Мати [PERSON] [PERSON] , спадщину після смерті сина не приймала, та наміру немає, що визнано відповідачем [PERSON] . Сестра [PERSON] [PERSON] , як спадкоємиця другої черги звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу Свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] брата [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільової С.М. від 01.08.2024 № 390/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують факт прийняття спадщини та відсутністю оформленого та зареєстрованого у встановленому порядку права власності на майно за спадкодавцем, роз`яснено право на звернення до суду (а.с. 25, 57). Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю у позивача можливості надати до нотаріальної контори документи на підтвердження факту прийняття нею спадщини після померлого брата [PERSON] , крім того, за життя [PERSON] не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право частки у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яке визнано за останнім у порядку спадкування за законом рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 12 травня 2016 року по справі № 621/3102/15-ц, яке набрало законної сили 05.07.2016 а відтак позивач не має можливості також і надати нотаріусу правовстановлюючі документи, які підтверджують реєстрацію права власності та належність майна спадкодавцю [PERSON] , тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. З огляду на викладене, враховуючи, що судом встановлений факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час смерті останнього - 12.03.2022, враховуючи, що відповідач [PERSON] визнала позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4\~статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов до висновку про наявність підставдля задоволення позову у повному обсязі. Оскільки,позивач не вимагав відшкодування судових витрат, понесених ним по сплаті судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.

Outcome: approved