Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ 1. 20 червня 2024 року до суду надійшла заява [PERSON] за змістом якої 25 квітня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] - дочкою [PERSON] укладено договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці чотири тисячі сімсот квадратних метрів. Договір було посвідчено Михальчуком М.М. - державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори і зареєстрований в реєстрі за №656. 10 травня 1995 року за [PERSON] було зареєстровано 1 долю житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 25 квітня 1995 року, реєстровий номер БТІ - 21, книга - 1. Водночас, 29 серпня 1993 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON]. Тобто, станом на 25 квітня 1995 року - на дату укладення договору дарування, [PERSON] мала прізвище - [PERSON] . Заявник [PERSON] вважає, що під час посвідчення договору дарування від 25 квітня 1995 року державним нотаріусом Михальчуком М.М. було допущено помилку в написані її прізвища, як обдарованої, й вказано її дошлюбне прізвище - [PERSON] . Заявник [PERSON] має намір провести державну реєстрацію права власності на отриманий у дар будинок, однак у зв`язку із помилкою в договорі дарування від 25 квітня 1995 року в частині прізвища обдарованої - її прізвищі, у неї наявні перешкоди встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, що є підставою для відмови в державній реєстрації прав згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Внести виправлення в існуючий договір дарування немає можливості, оскільки інша сторона договору - дарувальник [PERSON] (батько заявниці) помер. У зв`язку з цим [PERSON] позбавлена можливості в інший спосіб, ніж в судовому порядку, встановити факт, що договір дарування укладений між [PERSON] та [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , тому й звернулась із заявою до суду. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 20 червня 2024 року до суду надійшла вказана заява. 3. 24 червня 2024 року ухвалою суду прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено у порядку окремого провадження. 4. Судові засідання призначались на: 12 липня 2024 року, 11 вересня 2024 року, 04 і 25 жовтня 2024 року, 11 листопада 2024 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 5. У поданих до суду заявах представник [PERSON] - адвокат Варцаба С.А. просив розгляд справи проводити у їх відсутність, заявлені вимоги підтримує. 6. У поданих до суду заявах державний нотаріус Летичівської державної нотаріальної контори Босманова С.Ц. просила розгляд справи проводити у її відсутність, зазначила про те, що внести зміни до договору в нотаріальному порядку є неможливим. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА IV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 7. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом п. 3 ч. 2 і ч. 7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 8. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (абз. 1 п. 1). При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства (абз. 1 п. 12). 9. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17 вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. 10. Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. За змістом ст. 294 ЦК України фізична особа має право на ім`я (ч. 1). У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні (ч. 3). V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 11. [INFO] в с. Терлівка Летичівського району Хмельницької області народилася [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина України серія [NUMBER] від 27 червня 2000 року. 12. 29 серпня 1993 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , після укладення шлюбу прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29 серпня 1993 року та паспортом громадянина України серія [NUMBER] від 27 червня 2000 року. 13. 25 квітня 1995 року [PERSON] (даритель) та [PERSON] (одарований) уклали договір дарування, який зареєстровано в реєстрі за №656 і посвідчено завідуючим Летичівської державної нотаріальної контори Хмельницької області (державним нотаріусом) Михальчуком М.М., згідно якого [PERSON] подарував, а [PERSON] - дочка прийняла у дар жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці чотири тисячі сімсот квадратних метрів (копію договору надано заявницею та Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом). 14. 10 травня 1995 року за [PERSON] зареєстровано 1 долю житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору дарування від 25 квітня 1995 року, реєстровий номер БТІ - 21, книга - 1, про що свідчить повідомлення Хмельницького бюро технічної інвентаризації №746570 від 21 травня 2024 року, а також відмітка у договорі дарування. 15. 17 липня 2024 року приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Паціюк О.А. повідомила [PERSON] , що у зв`язку з помилкою у правовстановлюючому документі на нерухоме майно, яке вона має намір продати, їй необхідно звернутись до суду, щоб встановити належність документа на житловий будинок [ADDRESS] . 16. 03 жовтня 2024 року державний нотаріус Летичівської державної нотаріальної контори Босманова С.Ц. повідомила суд про неможливість в нотаріальному порядку внести зміни до договору, посвідченого державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори Михальчуком М.М., адже зміни вносяться при зміні умов договору, в даному разі наявна помилка нотаріуса при вчиненні нотаріальної дії, тому тільки в судовому порядку можливо встановити, що документ, посвідчений на ім`я [PERSON] , дійсно належить [PERSON] . 17. 29 жовтня 2024 року Хмельницький обласний державний нотаріальний архів повідомив, що внесення виправлення до договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Летичівською державною нотаріальною конторою 25 квітня 1995 року за р. №656 (з Білявської на Злочевську), не відноситься до повноважень архіву. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 18. 25 квітня 1995 року [PERSON] та [PERSON] уклали нотаріально посвідчений договір дарування за змістом якого [PERSON] подарував своїй дочці [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями. 19. Однак, на момент укладення вказаного договору дарування і його нотаріального посвідчення у державній нотаріальній конторі 25 квітня 1995 року, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку з одруженням - ще 29 серпня 1993 року. 20. Тобто, у договорі дарування від 25 квітня 1995 року наявна помилка в написанні прізвища [PERSON] , яка на момент укладення цього договору мала прізвище [PERSON]. 21. Виправити допущену помилку під час нотаріального посвідчення договору неможливо про що наявна відповідь Летичівської державної нотаріальної контори. 22. За цих обставин суд приходить до висновку, що заявниця [PERSON] немає можливості в позасудовому порядку усунути розбіжність у написанні свого прізвища у договорі дарування від 25 квітня 1995 року. При цьому, у заяві [PERSON] зазначено, що її батько [PERSON] помер. 23. Існування розбіжності щодо написання прізвища заявниці [PERSON] у договорі дарування від 25 квітня 1995 року порушує її право на нерухоме майно, адже на її дошлюбне прізвище на підставі вказаного договору дарування у Хмельницькому бюро технічної інвентаризації було зареєстровано її право власності, проте заявниця [PERSON] не може реалізувати свої правомочності, як власника - не може його відчужити в зв`язку із наявністю помилки в договорі дарування, про що зазначила приватний нотаріус. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 24. Дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявниця у поданій заяві, знайшли своє підтвердження, тому заява про встановлення юридичного факту є обґрунтованою і підлягає задоволенню. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 25. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вимоги процесуального закону, судові витрати при розгляді справ окремого провадження не відшкодовуються.

Outcome: approved