Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 20.07.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір №6880039 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 та розміщених їх на сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 12000 (дванадцять тисяч) гривень. Строк кредиту 360 днів. Дата повернення кредиту 14.07.2024. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12000 (дванадцять тисяч) гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. У період з 20.07.2023 по 26.05.2024 відповідач здійснив частково оплату в розмірі 9074,40 гривень, які спрямовані на оплату процентів за користування грошовими коштами. \~ \~ \~ \~27.05.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. Позивачем нараховано проценти за 48 календарних днів (27.05.2024 13.07.2024) в межах строку договору в розмірі 11462,4 грн. (12000 грн. *1,99 % = 238,8 грн * 48 календарних днів = 11462,4 грн.). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на дату звернення до суду відповідач має заборгованість в розмірі 43521 (сорок три тисячі п`ятсот двадцять одна) гривня 60 (шістдесят) копійок, яка складається з 12000 (дванадцять тисяч) гривень тіло кредиту; 20059 (двадцять тисяч п`ятдесят дев`ять) гривень 20 (двадцять) копійок нараховані проценти; 11462 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок нараховані проценти ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за 48 календарних днів. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 43521 (сорок три тисячі п`ятсот двадцять одна) гривня 60 (шістдесят) копійок, яка складається з 12000 (дванадцять тисяч) гривень тіло кредиту; 20059 (двадцять тисяч п`ятдесят дев`ять) гривень 20 (двадцять) копійок нараховані проценти; 11462 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок нараховані проценти ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за 48 календарних днів, а також судові витрати, з яких 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору та 10000 (десять тисяч) гривень витрат на правову допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 21.10.2024 було відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 20.11.2024 об 11 годині 00 хвилин з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» Городніщева Є.О. в судове засідання не з`явилася. В прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи провести без участі представника позивача. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про отримання поштового відправлення. \~ \~ \~ \~Відповідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. \~ \~ \~ \~Даними договору №6880039 про надання споживчого кредиту від 20.07.2023, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорта споживчого кредиту з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), повідомлення ТОВ «АВЕНТУС Україна» від 29.05.2024, Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, підтверджується, що 20.07.2023 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] був укладений кредитний договір №6880039, за умовами якого [PERSON] отримала 12000 гривень, на строк 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,99 % в день. Договір містить електронний підпис [PERSON] в якості позичальника (а.с.11-13, 14, 25-29, 30). \~ \~ \~ \~Повноваження ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у Свідоцтві про реєстрацію фінансової установи, виданому Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №870 від 28.02.2017 та розпорядженні, виданого Національною комісією, що здійснює Державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №756 від 28.03.2017 (а.с.34, 35). \~ \~ \~ \~27.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" передає (відступає) ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" за плату належні йому Права грошової вимоги. Відповідно до п.1.1. договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п.1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємної частиною цього договору (а.с.36-39). \~ \~ \~ \~Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у Виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг від 24.01.2022, Статуті ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА", затвердженого рішенням №1 про створення товариства від 25.10.2021 (а.с.42, 43, 44-45, 46-52). Відповідно до картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) 27.08.2023 відповідач здійснила часткову оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 9074,40 гривень. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснювала. Станом на 26.05.2024, мається заборгованість за договором №6880039 від 20.07.2023 в розмірі 32059,20 гривень, яка складається з наступного: 12000 гривень основний борг; 20059,20 гривень - нараховані проценти. Зазначений розрахунок заборгованості містить відомості про порядок, дату та суми нарахування процентів (а.с.19 - 23). Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32059,20 гривень, яка складається з наступного: 12000 гривень основний борг; 20059,20 гривень - нараховані проценти. Саме на вказану суму заборгованості на підставі договору факторингу ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" набуло право грошової вимоги до відповідача (а.с.39). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №6880039 про надання споживчого кредиту від 20.07.2023 позивачем нараховано проценти за користування грошовими коштами за 48 календарних днів (27.05.2024 13.07.2024) в межах строку договору в розмірі 11462,4 грн. (12000 грн. *1,99 % = 238,8 грн * 48 календарних днів = 11462,4 грн.) (а.с.24). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. В абзаці другому частини другої статті 639\~ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Відповідно до ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст.610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст.1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1077\~ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст.1084\~ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач довів факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Крім того, факт перерахування коштів підтверджено довідкою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про перерахування 20.07.2023 коштів на платіжну картку відповідача в сумі 12000 гривень, вих№БТ/6970 від 07.11.2024. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», правонаступником якого у зобов`язанні є ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», належним чином виконував свої обов`язки по наданню кредиту, а саме: відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої обов`язки за договором. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунків заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наведений вище розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надано. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між ним та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Сума заборгованості 43521 (сорок три тисячі п`ятсот двадцять одна) гривня 60 (шістдесят) копійок, яка складається з 12000 (дванадцять тисяч) гривень тіло кредиту; 20059 (двадцять тисяч п`ятдесят дев`ять) гривень 20 (двадцять) копійок нараховані проценти; 11462 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок проценти, нараховані ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за 48 календарних днів, підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №2920 від 07.10.2024, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотриста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №2920 від 07.10.2024, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотриста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень на підставі: копії договору №26/08-2024 про надання правової допомоги від 26.08.2024; копії рахунку на оплату №4878-07/10-2024 від 07.10.2024; копії акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №26/08-2024 від 26.08.2024; копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, серія ЗР №21/3145; копії ордеру на надання правничої допомоги, серія АІ №1715999 від 07.10.2024. Допомога полягала в: зустрічі адвоката та клієнта для надання первинної консультації та аналізу наданих документів; аналізі практики та правових позицій Верховного суду у даних правовідносинах, ознайомленні та аналізі норм чинного законодавства, необхідного для застосування при підготовці позовної заяви; оформленні додатків до позовної заяви, підготовці та направленні адвокатського запиту; підготовці позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №6880039 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] , поданні позовної заяви до Ямпільського районного суду Вінницької області, підготовці та поданні до суду клопотання про витребування доказів; підготовці адвоката до судових засідань, участь в судових засіданнях за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором №6880039 між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] . Затрачений час 10 годин; ціна - 1000 гривень за годину, загальна сума 10000 гривень. Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: надання консультації, аналіз документів, підготовку позовної заяви. Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. Переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. Отже, така позовна заява не є унікальною. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн., який є очевидно завищеним. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката у спірному випадку є співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт.

Outcome: approved