Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У вересні 2024 року позивач, Обласне КП «Донецьктеплокомуненерго» (ЄДРПОУ\~03337119,\~м.\~Дружківка), пред`явило через суд в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС зазначений позов, посилаючись на те, що Обласне КП «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, що виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення та здійснюючи свою діяльність в опалювальний період Обласне КП «Донецьктеплокомуненерго» забезпечує тепловою енергією житловий будинок [ADDRESS] . Так, на ім`я відповідального власника [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що відповідає квартирі [ADDRESS] . Відповідач мешкає за вищевказаною адресою і користується послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг з опалення, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. За період з 28 грудня 2020 року по 01 лютого 2023 року у відповідач має заборгованість за теплову енергію становить 14\~998 грн. Також відповідачу нараховано 3 % річних за період з 01 лютого 2021 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 22,72 грн., витрати від інфляційних процесів в розмірі 118,10 грн., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2020 року по 01 лютого 2023 року в розмірі 475,02 грн. Таким чином позивача просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за теплову енергію, 3% річних, витрати від інфляційних процесів та заборгованість за абонентське обслуговування в загальному розмірі 15\~613,85 грн., а також сплачений судовий збір за пред`явлення цього позову до суду. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 25 вересня 2024 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач свій відзив не подала, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляла і про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем їх постійного проживання (перебування). У зв`язку з відсутністю поштового обігу з м. Селидове Донецької області, де зареєстрована відповідач, і яке знаходиться на тимчасово окупованій та відповідно непідконтрольній українській владі території України, виклик відповідача в судове засідання здійснено шляхом розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про виклик до суду. Інших відомостей про місцезнаходження відповідача, його адреси як тимчасово переміщеної особи, відомостей про місце роботи суд не має. У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки відповідач не повідомила та про розгляд справи в її відсутність не клопотала, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди представника позивача, від якого надійшла заява 11 листопада 2024 про розгляд справи за його відсутності, яка з`ясуванню обставин не перешкоджає. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із повним задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що Обласне КП «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, що виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення та здійснюючи свою діяльність в опалювальний період Обласне КП «Донецьктеплокомуненерго» забезпечує тепловою енергією житловий будинок [ADDRESS] . Так, на ім`я відповідального власника [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що відповідає квартирі [ADDRESS] . Згідно з особовим рахунком, позивач за затвердженими тарифами здійснював нарахування заборгованості за надані відповідачу послуги, яка відповідачем погашалася не в повному обсязі. За період з 28 грудня 2020 року по 01 лютого 2023 року відповідачем були спожиті та не оплачені надані позивачем послуги з опалення загальною вартістю 14 998 грн. (а.с. 39). Аналізуючи правовідносини, що є предметом судового розгляду суд враховує наступне. Згідно з п. 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Згідно з п. 18 наведених Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За\~ст.\~68\~Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги вноситься щомісяця. Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст.\~20\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №\~1875-IV\~від 24\~червня 2004\~року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, між сторонами фактично виникли договірні відносини щодо надання позивачем відповідачу послуг з опалення, оскільки позивач надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідач прийняла ці послуги, на відповідача оформлений особовий рахунок в абонентській службі позивача. Отже сторони досягли згоди щодо істотних умов договору надання послуг, а саме, що позивач буде надавати відповідачу за плату послуги з централізованого опалення. Враховуючи, що норми якості надання послуг та тарифи оплати за централізоване опалення визначаються не домовленістю сторін, а нормативно - правовими актами, суд вважає доведеним факт погодження сторонами цих істотних умов з моменту досягнення згоди щодо самого факту надання послуг в межах, визначених нормативно - правовими актами, чинними у відповідний період. Оскільки відсутні письмові докази на підтвердження узгодження сторонами строку внесення платежів, судом встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг з централізованого опалення згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та ч. 2\~ст. 68 Житлового кодексу\~України є календарний місяць, а плата за послуги повинна вноситися не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач належним чином не виконувала своє зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за спожиті послуги, які їй надані позивачем, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. За наведених обставин, на підставі п. 18, 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», ч. 1\~ст. 68 Житлового кодексу, п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позов частині стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію в розмірі 14\~998 грн. та заборгованості за абонентське обслуговування в розмірі 475,02 грн. підлягають задоволенню. Вирішуючи решту заявлених вимог, суд виходить з наступного. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. В зв`язку з цим, суд також вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних за період з 01 лютого 2021 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 22,72 грн., витрати від інфляційних процесів в розмірі 118,10 грн. Такі висновки судом зроблені відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові КЦС від 10 жовтня 2019 року у справі № 205/1460/15-ц, провадження № 61-13198св19. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за теплову енергію за період з 28 грудня 2020 року по 01 лютого 2023 року в розмірі 14\~998 грн., 3% річних за період з 01 лютого 2021 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 22,72 грн., витрати від інфляційних процесів в розмірі 118,10 грн. та заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 475,02 грн., в загальному розмірі 15\~613,85 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами\~ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved