Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] 19.03.2023 близько 21.30 год. по [ADDRESS] , керуючи автомобілем ВАЗ 21130 номерні знаки [NUMBER] , не врахувавши дорожньої обстановки, не обравши безпечної швидкості, скоїв наїзд на велосипедиста [PERSON] . Відповідач будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди не дочекавшись працівників поліції. Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 відповідача було визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 3400 грн. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди позивачу були заподіяні матеріальні збитки у вигляді витрат на лікування внаслідок отриманих травм, пошкодження майна (мобільного телефону) та моральної шкоди. Позивач придбав мобільний телефон ZTE BLADEV2020 Smart вартістю 4443 грн. та в результаті дорожньо - транспортної пригоди він був пошкоджений та відновленню не підлягає. Після дорожньо - транспортної пригоди позивач перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» з 20.03.23 до 28.03.2023 з діагнозом закритої черепно-мозкової травми, струсом головного мозку, забоєм м?яких тканин правої стопи. Оскільки на час вчинення дорожньо - транспортної пригоди автомобіль під керуванням відповідача не був застрахований, тому відповідальність за заподіяні матеріальні та моральні збитки покладаються на винуватця дорожньо - транспортної пригоди. Крім того, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях, у зв`язку з чим позивач звертався до лікаря психіатра в КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», який встановив діагноз виражений тривожно-депресивний синдром ситуаційно - обумовлений, що пов`язаний саме з протиправними діями відносно нього з боку відповідача. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 4443,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Побиванець Ю.В. не з`явилися. Направили на адресу суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити без їхньої участі. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач не з`явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~19.03.2023\~о 21.30\~год.\~по [ADDRESS] ,\~керуючи автомобілем\~ВАЗ 21130\~номерні знаки\~ [NUMBER] ,\~не вибрав\~безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та скоїв наїзд на велосипедиста [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України. [PERSON] 19.03.2023 о 21.30 год. по [ADDRESS] , керуючи автомобілем ВАЗ 21130 номерні знаки [NUMBER] , будучи причетним до дорожньо - транспортної пригоди, самовільно залишив місце пригоди, не дочекавшись працівників поліції. Своїми діями [PERSON] порушив п.2.10 (д) Правил дорожнього руху України. Відповідно до постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Вартість мобільного телефону ZTE BLADE V2020 Smart 4/128 gb срібний становить 4443,00 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.11.2020. З виписки із медичної картки стаціонарного хворого №1951 вбачається, що [PERSON] перебував на лікуванні у неврологічному відділенні КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» з 20.03.2023 по 28.03.2023 з діагнозом закритої черепно-мозкової травми, струсом головного мозку, забоєм м?яких тканин правої стопи. Згідно консультативного висновку спеціаліста психіатра [PERSON] від 27.06.2023 у [PERSON] виражений тривожно-депресивний синдром ситуаційно обумовлений. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Відповідно до\~ч.ч.\~1,2\~ст.\~22\~ЦК України\~особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є: 1)\~втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 4443,00 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суд зазначає наступне. Приписами статті 23\~ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~4\~від 31.03.1995\~ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що протиправними діями відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] було спричинено моральних страждань, пов`язаних з тимчасовою втратою нормального ритму життєдіяльності, необхідністю вживати заходів для лікування та пов`язаними з цим моральними переживаннями. Крім того, тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м?яких тканин правої стопи, що утворилася внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, завдали [PERSON] також моральних страждань. Однак розмір моральної шкоди, який зазначений позивачем у позовній заяві є занадто завищений та не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому достатньою компенсацією моральних страждань, з дотриманням вимог розумності та справедливості буде сума у розмірі 3000,00 грн. Крім того, відповідно до вимог ст.\~141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі 624,10 грн.

Outcome: partial