Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] посилається на те, що 25.11.2013 за власні кошти вона обладнала квартиру [ADDRESS] приладом обліку теплової енергії типу «SENSUS PolluCom Е», заводський номер 33241299. Вказаний вузол обліку теплової енергії на опалення встановлений в квартирі [PERSON] відповідно до Робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії ТОВ «СЕТ СЕРВІС ГРУП» від 2013 року та погодженого ТОВ «Житлобуд-1», як балансоутримувача будинку, був введений в експлуатацію на підставі Акту введення в експлуатацію квартирного вузла обліку теплової енергії від 25.11.2013 та Акту введення на комерційний облік вузла обліку теплової енергії від 01.11.2016 року, взятий на облік у ПАТ «Київенерго». Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» видано Свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки №133М0126512752024 від 10.06.2024 року, відповідно до якого прилад обліку теплової енергії відповідає вимогам ДСТУ 9109:2021, яке чинне до 10.06.2028 року Як зазначає позивач, з 01.05.2018 ПАТ «Київенерго» припинило свою діяльність, а з цієї ж дати КП «Київтеплоенерго» набуло статусу виконавця послуг з централізованого опалення у будинку, і на думку позивача вищевказаний договір продовжує діяти за мовчазною згодою сторін, що підтверджується нарахуваннями КП «Київтеплоенерго» за спожите тепло згідно наведених позивачем в особистому кабінеті обсягів. Позивач вказує, що станом на листопад 2019 лічильник не відображається в особистому кабінеті на сайті ГІОЦ, тому позивач не має можливості вносити показання за послугу. Неодноразові звернення позивача до відповідача результатів не дали, у наданих відповідях відповідач посилається на невідповідність встановлення вузлів розподільного обліку вимогам чинного законодавства, та правомірність зняття його з обліку. На підставі викладеного позивачка просить визнати неправомірними дії відповідача щодо зняття з обліку лічильника тепла та проведення нарахування за комунальну послугу «централізоване опалення» опалювальні сезони 2019-2020, 2020-2021, 2021- 2022, 2022-2023, 2023-2024 та 2024-2025 роках без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 33241299), що обліковує теплову енергію по квартирі [ADDRESS] , здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений у квартирі, здійснити перерахунок нарахувань за теплопостачання з листопада 2019 року, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер 33241299). Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.09.2024 рокуза вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. У відзиві на позов представник відповідача Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» адвокат Лелюх В.М. просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. Так, порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №829, та відповідно до п. 6 встановлює 4 критерії до внутрішньобудинкової системи опалення, за дотримання яких наявна технічна можливість. Зазначила, що у будинку, де знаходиться квартира позивача, встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії, а тому нарахування позивачеві оплати за надані послуги здійснюється за показаннями цього засобу обліку, пропорційно опалювальній площі квартири. Зауважила, що договір постачання теплової енергії між сторонами не укладався, рахунки не виставлялись. Представник відповідача також звернула увагу суду на те, що у квартирі позивача подача теплоносія здійснюється за вертикальною системою, у зв`язку з чим у ній можливим є влаштування приладів-розподілювачів, а не встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії. Зазначила, що прилад-розподілювач та вузол розподільного обліку теплової енергії не можна ототожнювати. Прилад-розподілювач встановлюється на кожен прилад опалення у квартирі та визначає частку його споживання, в свою чергу вузол розподільного обліку визначає обсяг спожитих Гкал окремою квартирою. Вузли розподільного обліку теплової енергії у будинку з вертикальною системою централізованого опалення не встановлюються, оскільки це призводить до втручання в систему опалення і як наслідок, веде до порушення як гідравлічного режиму системи опалення так і теплового балансу будинку в цілому. Зазначене свідчить про можливе порушення прав та інтересів інших співвласників багатоквартирного будинку через встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії у квартирі позивачів, оскільки призведе до теплового порушення балансу будинку та некоректного облік спожитої теплової енергії мешканців квартир цього будинку без вузлів розподільного обліку теплової енергії. Враховуючи вищезазначене Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не беруться до розрахунків показання вузлів розподільного обліку теплової енергії вказаного будинку з метою дотримання прав всіх споживачів. Відповідно розрахунки здійснюються з урахуванням показань будинкового засобу обліку пропорційно опалювальній площі квартири. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на квартирук від 16.09.1998 року виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА (а.с.15). На замовлення позивачки у 2013 році ТОВ «СЕТ СЕРВІС ГРУП» розроблено «Робочий проект» обладнання вузла обліку теплової енергії в квартирі [ADDRESS] . (а.с.20-32). Зазначений проект погоджений ТОВ «Житлобуд-1», що підтверджується актом введення в експлуатацію квартирного вузла обліку теплової енергії від 25.11.2013 відписаного замовником [PERSON] , підрядником СПД ФО [PERSON] та постачальником послуг ТОВ «Житлобуд-1» (а.с. 38), актом прийняття на комерційний облік вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 01.11.2016 року підписаним представником виконання послуг КП «Київенерго» - інженером Терещенко Р.І. та опломбований (а.с.39). 07.09.2017 року встановлений в квартирі позивачки теплолічильник пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ ЕN1434, вказане свідоцтво чинне до вересня 2021 року(а.с.41). Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ПЗЗМ0126512752024 від 10.06.2024 року, яке чинне до 10.06.2028 року, теплолічильник «PolluCom ЕХ», заводський номер 33241299 відповідає вимогам ДСТУ 9109:2021(а.с. 42). Судом встановлено, що з 01 травня 2018 року виконавцем послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS] стало КП «Київтеплоенерго». Згідно пункту 1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги). Відповідно до абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Згідно вимог абз.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до статті 1 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються. У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно. Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги. Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм. Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії. Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах. Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. З огляд на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018 року, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік. Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, Порядок № 829 не передбачає зняття з обліку тих лічильників споживачів, які були погоджені та взяті на облік до набуття чинності цієї постанови, та не встановлює заборони щодо врахування показників по даним лічильникам, які надаються споживачами. Також, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку №829. Так, згідно п. 12 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії). Таким чином, у КП «Київтеплоенерго» були відсутні правові підстави для зняття з обліку індивідуального лічильника позивачки [PERSON] встановленого в належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS] ТОВ «СЕТ СЕРВІС ГРУП» згідно проекту, який був погоджений, вузол квартирного обліку теплової енергії введений в експлуатацію, взятий на облік ТОВ «Житлобуд-1» та опломбований 25.11.2013 року, а в подальшому взятий на облік у ПАТ "Київенерго". З урахуванням зазначеного, суд вважає, що КП «Київтеплоенерго» було порушено вимоги абз. 2 пункту 10 Правил № 630 відповідно до якого, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Відповідно до вимог абзацу п`ятого пункту 15 цих Правил, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. 07.09.2017 року встановлений в квартирі позивачки теплолічильник пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ ЕN1434, вказане свідоцтво чинне до вересня 2021 року(а.с.41). Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №ПЗЗМ0126512752024 від 10.06.2024 року, яке чинне до 10.06.2028 року, теплолічильник «PolluCom ЕХ», заводський номер 33241299 відповідає вимогам ДСТУ 9109:2021(а.с. 42). Аналізуючи зазначене, суд вважає, що дії відповідача щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника в належній на праві власності [PERSON] квартирі [ADDRESS] та проведення нарахування їй оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальні сезони 2019-2024 років без урахування щомісячних показників цього лічильника (заводський номер 33241299), є неправомірними. З огляду на неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку встановленого в квартирі позивачки приладу обліку теплової енергії та нарахування оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальні сезони 2019-2024 років без урахування щомісячних показників лічильника, суд приходить до висновку щодо зобов`язання Комунального підприємства «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі [ADDRESS] в опалювальні сезони 2019-2024 років з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі. З огляду на зазначене, обґрунтованими є позовні вимоги про зобов`язання Комунального підприємства «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань за теплопостачання з 01 листопада 2019 року по момент ухвалення рішення у цій справі, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер 33241299) у квартири [ADDRESS] . Вимоги позивачки про зобов`язання Комунального підприємства «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування вартості послуг з теплопостачання після ухвалення цього рішення, на думку суду, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Вимога про зобов`язання Комунального підприємства «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування оплати за опалення (теплопостачання) в квартирі квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі, у подальшому, тобто після вирішення цієї справи судом, не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, яке в даний час таким не є, оскільки нарахування за майбутні періоди ще не здійснені. Згідно з частиною третьою статі 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої хвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що позивачі звільнені від сплати судового збору при подачі позову за результатами розгляду судом (задоволено дві немайнові вимоги), судовий збір за розгляд справи відповідно до розміру задоволених позовних вимог (1211,20 х 2=2 422,40 грн.) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial