Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Представник позивача в лютому 2022 року звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з вищезазначеним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 30 000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте, має постійну роботу та високий дохід. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного та морального розвитку, такий рівень позивач самостійно забезпечити не може, у зв`язку з викладеним вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області №766/2581/22 від 12.03.2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів \~задоволено. Вирішено стягувати з\~ [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 30\~000 (тридцять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 11.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.10.2024 року заочне рішення від 12.03.2024 року скасовано. 29.10.2024 року від представника відповідача адвоката Карнаух В.В. надійшов відзив у якому останній зазначив, що відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки з судна Dedalos відповідач звільнений, після введення на території України воєнного стану відповідач проживає в Україні та не виїжджав за її межі. Відповідач сплачує позивачу аліменти, що підтверджується квитанціями, постійного доходу не має, інколи трапляються підробітки. Відповідач не заперечує щодо стягнення з нього мінімального розміру аліментів частки від всіх видів доходу щомісячно. 31.10.2024 року від представника позивача адвоката Саплєва О.В. надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що на задоволенні позовних вимог позивач наполягає та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 30\~000 грн. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надіслала на підсистему Електронний суд заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника за наявними у справі доказами. Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача у відзиві зазначив, що просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.03.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 02.03.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис № 43. Даний шлюб розірвано рішенням суду №521/15335/22 від 26.05.2023 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина [PERSON] , про що 02.03.2012 року зроблено актовий запис №107 та відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] . З матеріалів справи, також, вбачається, що у відповідача на утримані перебуває ще одна дитина [PERSON] , який народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №57. Відповідач на утримання [PERSON] сплачує аліменти, про що свідчать квитанції долучені до матеріалів справи та відомості з Автоматизованої системи виконавчого провадження №39757285, яке відкрито. Згідно з довідкою форми ОК-5 Пенсійного фонду України від 04.07.2024 року, постійного доходу у відповідача немає. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п.17\~Постанови від 15 травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182\~СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 02.06.2016року «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Частиною першою\~ст.191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. ст.\~180,\~182,\~184 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Суд, при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати найбільш вагомі обставини, визначені законом, які мають братися ним до уваги при вирішенні спору. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення по справі, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Норми\~Сімейного кодексу України\~встановлюють принцип, відповідно до якого базою аліментних відрахувань є дійсні та постійні доходи платника. Це прямо випливає зі\~ст. 183 СК України, яка закріплює загальне правило, що аліменти встановлюються у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 № 789-ХІІ\~та набрала законної чинності для України 27 вересня 1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, беручи до уваги заперечення з боку відповідача щодо розміру аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, суд дійшов до переконання, що [PERSON] є особою працездатного віку, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, не має постійної роботи, проте несе відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, враховуючи також те, що відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме у розмірі частки від всіх видів його доходу щомісячно, крім того беручи до уваги те, що позивачем не обґрунтовано саме такий розмір аліментів, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог щодо розміру аліментів на утримання дитини та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає положенням закону. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Приписами ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Тому, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена при подачі позову. Згідно з п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial