Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з частини земельної ділянки, яка розтошована за адресою: [ADDRESS] . При житті вказану земельну ділянку [PERSON] заповів в рівних частках позивачам. В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк позивачі звернулись до державної нотаріальної контори, проте отримали відмови, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на земельну ділянку за померлим в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та відсутністю відомостей в державному земельному кадастрі. У зв`язку з чим просять: визнати за [PERSON] право власності на частку земельної ділянки, площею 0,0896 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, за адресою: [ADDRESS] , кадастровй номер 8000000000:75:043:0003, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на частку земельної ділянки, площею 0,0896 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, за адресою: [ADDRESS] , кадастровй номер 8000000000:75:043:0003, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] .. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2024 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з частини земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0896 га., кадастровий номер 8000000000:75:043:0003, і належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на землю від 25.03.2199 року. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.07.2022 року, частки земельної ділянки з кадастровим номером 800000000:75:043:0003, загальною площею 0,0896 га, належить на праві приватної власності [PERSON] . При житті [PERSON] заповів в рівних частках все своє майно позивачам [PERSON] , [PERSON] . Заповіт складений 04.11.1994 року, посвідчений державним нотаріусом 18-ої Київської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі №2у-770. В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, [PERSON] та [PERSON] звернулись до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа №332/2023. Постановою від 21.11.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на їх ім`я на частку земельної ділянки, у зв`язку з відсутністю Державної реєстрації права власності на земельну ділянку за померлим чв Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відсутністю відомостей в Державному земельному кадастрі. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 20.05.2008 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визначено, щоправо власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визначено, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що право власності на земельну частку (пай) земельну ділянку з кадастровим номером 800000000:75:043:0003 площею 0,0896 га, яка залишилась після померлого [PERSON] підлягає визнанню за [PERSON] та [PERSON] по частки. Виходячи з цього та підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права в порядку спадкування підлягають задоволенню.

Outcome: approved