Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

ТОВ «ФК «Факторінг» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило зняти арешт з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладений міський відділом державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області на підставі виконавчого листа Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області № 2-231 від 11.11.2009 року, реєстраційний номер обтяження 9901973, та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, реєстраційний номер 9901973, тип обтяження: арешт нерухомого майна; об`єкт обтяження: житловий будинок, адреса: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.01.2022 року ТОВ «ФК «Факторінгс» в рахунок виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 401/24/04/2007/840-4458/КФ/1, укладеним 25.04.2007 року між відповідачем та ВАТ «КБ «Надра», в порядку, визначеним іпотечним договором № 401/24/04/2007/840-4458/КФ/1, посвідченим 25.04.2007 року приватним нотаріусом Куліш Л.Г., користуючись первісним правом іпотекодержателя на задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки, здійснило звернення стягнення та набуло право власності на нерухоме майно, що належало відповідачу житловий будинок [ADDRESS] . Право власності на будинок було зареєстроване за позивачем 18.01.2022 року. 21.06.2023 року з отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо про наявність арешту вказаного будинку на підставі виконавчого листа № 2-231 від 11.11.2009 року, накладеного міським відділом державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області в ході виконавчого провадження № 51365620, реєстраційний номер обтяження 9901973. Позивач звернувся до відділу державної виконавчої служби з вимогою про зняття арешту з будинку. Відділом державної виконавчої служби відмовлено позивачу у знятті арешту з будинку, оскільки не сплачено борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження по виконавчому провадженню № 16753493, де стягувачем є ТОВ «ФК «Факторінгс» (як правонаступник ВАТ «КБ «Надра»), а боржником [PERSON] . На теперішній час виконавче провадження № 16753493 завершене. Оскільки будинок не належить [PERSON] , арешт будинку жодним чином не може бути способом забезпечення виконання вимог до відповідача. Разом з тим, наявність арешту будинку порушує права позивача як власника. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Під час розгляду справи суду стало відомо, що відповідач [PERSON] помер. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 21.02.2024 року витребувано у Олександрійського відділу ДРАЦС копію актового запису про смерть [PERSON] . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть зазначено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №29. Судом було вжито заходів щодо розшуку спадкоємців померлого [PERSON] . Згідно інформаційної довідки від 25.07.2024 року після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу та встановлено спадкоємців. 12.09.2024 року представником позивача заявлено клопотання про залучення співвідповідачів у справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 11.09.2024 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] , [INFO] , в інтересах якої дії законний представник [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] . Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.11.2024 року провадження у справі в частині вимог щодо померлого відповідача [PERSON] закрито. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] в інтересах якої дії законний представник [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до поданих заяв визнали позовні вимоги. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, прийшов до висновку про задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 401/24/04/2007/840-4458/КФ/1. Між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] 25.04.2007 року також було укладено іпотечний договір, зареєстрований приватним нотаріусом Куліш Л.Г., реєстровий номер 1512, згідно якого в забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору було накладено обтяження на будинок [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 14.09.2011 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області ухвалив рішення по справі №2-231/2009 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра», який є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», заборгованості за кредитом у розмірі 382\~857,53 грн. та судових витрат у розмірі 1\~730,00грн. На виконання вказаного рішення 11.11.2009 року судом видано виконавчі листи. 20.01.2020 року міським відділом державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження №16753493 на підставі виконавчого листа № 2-231 від 11.11.2009 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитом у розмірі 382\~857,53 грн. та судових витрат у розмірі 1\~730,00 грн., що підтверджується копією листа Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області від 28.08.2023 року № 87466 та інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження № 16753493. 04.06.2010 року міським відділом державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2-231 від 11.11.2009 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом, накладено обтяження арешт нерухомого майна на будинок [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 9901973, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 15.07.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК « Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_I_1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги ПАТ «КБ «Надра» до позичальників, іпотекодавців, застадодавців, поручителів,зазначених у додатку №№1-5 до договору відступлення, включаючи права вимоги до правонаступників, боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитним договором. 20.07.2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» уклало з ТОВ «ФК «Факторінгс» договір № 20/07/2020 про відступлення права вимоги.20.07.2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «ФК «Факторінгс» було підписано додаток № 1 до договору відступлення «Реєстр договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників/іпотекодавців/застадодавців/ поручителів/ за такими договорами», відповідно до якого вбачається, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» передало ТОВ «ФК «Факторінгс», у тому числі і право вимоги за кредитним договором №401/24/04/2007/840-4458/КФ/1 від 25.04.2007 року. Згідно ухвали Олександрійського міськрайонного суду від 10.02.2021 року у справі № 398/3224/20 відбулася заміна стягувача з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Факторінгс» у виконавчому провадженні № 16753493. 18.01.2022 року ТОВ «ФК «Факторінгс», користуючись правом іпотекодержателя на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки, звернуло стягнення та набуло права власності на будинок [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно копії листа Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.08.2023 року № 87466, на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 16753493 з виконання виконавчого листа № 2-231 від 11.11.2009 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитом у розмірі 382\~857,53 грн. та судових витрат у розмірі 1\~730,00 грн. На підставі ухвали Олександрійського міськрайонного суду від 10.02.2021 року по справі № 398/3224/20 відбулася заміна стягувача з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Факторінгс». Станом на 28.08.2023 року борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачено, тому підстави для зняття арешту відсутні. Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження № 16753493 встановлено, що станом на 07.11.2023 року виконавче провадження № 16753493 завершене. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.11.2019 року по справі № 905/386/18 та постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року по справі №6-26цс13, які враховуються судом, на підставі ч.4ст. 263 ЦПК України. За змістом п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч.1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За таких обставин, існування обтяжень будинку [ADDRESS] , який з 18.01.2022 року належить новому законному власнику ТОВ «ФК «Факторінгс», унеможливлює реалізацію позивачем своїх прав власника стосовного належного йому майна, гарантованих статтею 41 Конституції України та статтями 319,321 ЦК України. З огляду на викладене, позовні вимоги ТОВ «ФК «Факторінгс» підлягають задоволенню у судовому порядку, а право власності судовому захисту. Суд зазначає, що після набуття ТОВ «ФК «Факторінгс» права власності на законних підставах на майно, обтяжене арештом, відповідне втручання у право власності позивача, фактично набуває свавільного характеру, а позивач на законних підставах розраховує на його припинення. Адже, утвердження й забезпечення прав і свобод, та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень, з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції, є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Під час оцінки законності вимог позивача, судом на підставі ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховані правові висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2021 року по справі № 280/1318/17. Також суд виходить з того, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей55,124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України мають вищу юридичну силу (статті 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушене цивільне право чи інтерес підлягає судовому захисту у спосіб, який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. При цьому, суд звертає увагу, що в даному випадку немає підстав для оскарження дій державного виконавця і тому позивачем правильно обраний спосіб захисту, що відповідає положенням ст.ст. 15,16 ЦПК України та позиції Верховного Суду України, який в своїй постанові від 12 грудня 2018 року по справі № 399/142/16-ц зазначив, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина друга статті 5 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду). Вирішуючи позов таким чином, суд також застосовує положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, що передбачено положеннямист.10 ЦПК України. Суд також враховує, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено право на ефективний спосіб юридичного захисту, передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. В рішенні ЄСПЛ від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма (ст.13 Конвенції) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Крім того, суд вказує на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. В рішенні ЄСПЛ «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (№ 38722/02, п.75) зазначено, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею (ст.13 Конвенції) повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Враховуючи наявність накладеного обтяження на майно позивача по даній справі, відсутність підстав для продовження обтяження, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ТОВ «ФК «Факторінгс» про зняття арешту з нерухомого майна. Щодо позовної вимоги про вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Таким чином, запис про обтяження нерухомого майна не може бути вилучений з відповідного реєстру в силу прямої вказівки закону, а права та законні інтереси позивача повністю поновлюються за фактом припинення такого обтяження, що буде відображено у відповідному реєстрі за результатом виконання цього рішення суду, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимогу про відшкодування судових витрат не заявлено, вони покладаються на позивача.

Outcome: partial