Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

05 квітня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Акціонерного Товариства "Банк "Кліринговий дім" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд стягнути [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] , паспорт серія та номер: [NUMBER] , виданий Піщанським РВ УМВС України у Вінницькій обл., 29.06.2006 р. РНОКПП [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» (ЄДРПОУ 21665382), заборгованість за Заявою-Договором № 52722 від 13.09.2021 року у сумі 89760,22 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят гривень 22 копійки), яка складається з: заборгованості за кредитом - 42 334,30 гривень; заборгованості за комісіями - 47 425,92 гривень, судові витрати по справі покласти на відповідача. Також просить розгляд даної цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.09.2021 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» та [PERSON] було укладено Заяву-Договір № 52722 від 13.09.2021 р. про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.1 Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 49 525,90 грн (сорок дев`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень дев`яносто копійок) строком на 36 місяців для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Надання кредиту підтверджується копіями платіжних інструкцій № 786_5 від 13.09.2021, 52722/6 від 13.09.2021, 52722/5 від 13.09.2021, 52722/4 від 13.09.2021, 52722/2 від 13.09.2021, 52722/1 від 13.09.2021, TR.531647.1084.1230 від 13.09.2021 року. Відповідно до п. 1 Кредитного договору, розмір процентної ставки за користування Кредитом складає 0,0001 відсотків річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості встановлена у розмірі 3,99% від суми кредиту. Водночас, Позичальник зобов`язався здійснювати Погашення Кредиту, сплачувати Проценти за користування Кредитом, комісії Банку та здійснити кінцеве погашення Кредиту в строки і в сумах, згідно умов Кредитного договору, в тому числі згідно Додатку № 1 «Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту» (далі - Графік). Згідно п. 1 Кредитного договору та Графіку дата остаточного повернення кредиту 13.09.2024 р. З усіма умовами надання Кредиту Позичальник був ознайомлений 13.09.2021р. В порушення умов Кредитного договору, починаючи з 13.03.2022 року, Позичальником прострочено та не сплачено в повному обсязі платежі на погашення заборгованості згідно Кредитного договору, що підтверджується виписками про рух коштів по особових рахунках Позичальника та розрахунком заборгованості станом на 22.02.2024. Банк намагався застосувати позасудові способи врегулювання спору, але всі вони були залишені Позичальником поза увагою. Станом на дату подання даної Позовної заяви заборгованість Відповідача, в тому числі прострочена, за Кредитним договором становить 89 760,22 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят гривень 22 копійки) (розрахунок заборгованості додаєтьсядопозовноїзаяви), яка складається з: заборгованості за кредитом - 42 334,30 гривень; заборгованості за комісіями - 47 425,92 гривень. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 квітня 2024 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 05 квітня 2024 року було направлено запит до Піщанської сільської ради Піщанського району Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] . 17 квітня 2024 року на адресу суду від Піщанської селищної ради Вінницької області надійшла відповідь за вих. № 605 від 12 квітня 2024 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18 квітня 2024 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач Акціонерне Товариство "Банк "Кліринговий дім" повноважного представника в судове засідання 13 листопада 2024 року не направив, проте 11 жовтня 2024 року засобами електронного суду представником позивача [PERSON] подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача підтримання позовних вимог та згода на винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання у даній справі не з`явилась, та на адресу суду повернулись конверти поштових відправлень № 0600283814006 та № 0600289865974, в яких відповідачу за встановленим судом місцем реєстрації було направлено повістки про виклик до суду, з відміткою відділення поштового зв`язку про не вручення через відсутність адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подаа, суд, за згодою\~позивача,\~вважає за\~можливе проводити\~заочний розгляд\~справи та\~ухвалити заочне\~рішення, на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~280,\~ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 13 вересня 2021 року між акціонерним товариством «Банк Кліринговий дім» та [PERSON] укладено кредитний договір № 52722 для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (а.с. 16-18) Відповідно до умов даного договору сторони погодили тип кредиту - "кредит готівкою", сума кредиту 49525,9 грн., строк кредиту 36 місяців, дата остаточного повернення кредиту 13 вересня 2024 року. Пунктом 1 договору процентну ставку за кредитом визначено в розмірі 0,0001 % річних, тип ставки фіксована та не може бути змінена, щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості сторони погодили в розмірі 3,99 % від суми кредиту. Згідно п. 2 договору кредит надається позичальнику для рефінансування кредитних заборгованостей перед ТОВ "Містер Кеш", ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", ТОВ "СС Лоун", ТОВ "Слон Кредит", ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Маніфою" Такі ж положення щодо умов кредиту визначено паспортом споживчого кредиту (а.с. 20-21) Додатком №1 до договору № 52722 від 13.09.2021 р. "Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту" визначено розмір та дату платежів за договором (а.с. 18 зворот - 19) Позивачем, на підтвердження укладення кредитного договору з відповідачем, а саме: видачі банком коштів по договору, надано копії платіжних інструкцій № 786-5 від 13.09.2021 на суму 13335 грн., № 52722/6 від 13.09.2021 на суму 3003 грн., № 52722/5 від 13.09.2021 на суму 2206 грн., № 52722/4 від 13.09.2021 на суму 13164 грн., № 52722/2 від 13.09.2021 на суму 5363 грн., № 52722/1 від 13.09.2021 на суму 5995 грн. (а.с. 6-8) та копію платіжної інструкції tr.531647.1084.1230 від 13.09.2021 року на суму 6459,90 грн. Згідно розрахунку заборгованості станом на 22 лютого 2024 року загальний розмір заборгованості становить 89760 грн. 22 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 42334,30 грн.; заборгованість за комісіями - 47425,92 грн. (а.с. 15) Доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, які б спростовували зазначені розрахунки заборгованості, відповідач суду не надав. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно п. 1 Кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості позичальник щомісячно сплачує комісію у розмірі 3,99% від суми кредиту. Встановлена договором комісія сплачується позичальником щомісячно у вищевказаному розмірі в період, встановлений у додатку №1 до цього договору, починаючи з 13.10.2021 року. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Водночас, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року у справі №183/2122/15 зробив висновок про те, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 жовтня 2019 року по справі №740/4328/14. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4ст. 263 ЦПК України). Згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-2071цс16. Крім того, аналізуючи норми ст.549-552,625,1046,1048,1050 ЦК України, суд вказує на те, що наслідками укладення договору позики є: зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві суму грошових коштів (суму позики); одержання позикодавцем від позичальника процентів від суми позики; сплата позичальником позикодавцю індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми; сплату позичальником позикодавцю неустойки (штрафу, пені) у разі порушення боржником зобов`язання. Проте, положеннями параграфа 1 «Позика» Глави 71 Розділу І Книги п`ятої ЦК України не передбаченого такого наслідку укладення договору позики як сплата комісії. Тому, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості по комісії в сумі 47425,92 грн. Як встановлено судом, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту. Відповідно дост. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, позивачем доведено факт укладення договору та порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, а тому, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 42334,30 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати (судовий збір) пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 1428 грн. 19 коп.

Outcome: partial