Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебував у шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Великоберезнянського районного суду від 04 жовтня 2021 року. Від даного шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] . Заочним рішенням Перечинського районного суду від 11 грудня 2023 року визначено місце проживання дитини разом з ним (позивачем), залишивши його на подальше виховання та утримання при батькові. З моменту народження і на даний час син проживає разом з ним, перебуває на його утриманні і самостійному вихованні. Натомість відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: повністю не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина, що негативно впливає на його фізичний стан як складову виховання; не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Відповідач покладених на неї законом батьківських обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Дитина знаходиться на його повному утриманні; всі питання щодо виховання сина вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку матері. На його звернення до органу опіки та піклування Дубриницької сільської ради Ужгородського району надано висновок №183/02-36 від 29 квітня 2024 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина. Також звертає увагу на те, що він є зразковим батьком, офіційно працевлаштований, не має шкідливих звичок, має житлове приміщення з необхідними умовами для повноцінного життя, виховання та розвитку сина. Крім цього зазначає, що відповідно до судового наказу у справі № 304/448/2 від 14 лютого 2024 року з відповідача на його користь було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 12 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки державного виконавця № 1064 від 29 травня 2024 року, станом на цей день аліменти боржником (відповідачем) сплачені не були. З огляду на вищевикладене просить позов задовольнити. Ухвалою судді Перечинського районного суду від 31 травня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - орган опіки та піклування Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про позбавлення батьківських прав, її розгляд постановлено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а також залучено орган опіки та піклування Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області до участі у даній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про проведення розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. У судове засідання представник органу опіки та піклування Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області як третьої особи не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 04 жовтня 2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено - розірвано шлюб, зареєстрований між [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] ) 31 серпня 2019 року у виконавчому комітеті Новоселицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області за актовим записом № 03 (а. с. 7). Заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 грудня 2023 року, що набрало законної сили 11 січня 2024 року, позов [PERSON] до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визначення місця проживання дитини задоволено повністю - визначено місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , [INFO] , заливши його на подальше виховання та утримання при батькові (а. с. 10-14). Чотирнадцятого лютого 2024 року Перечинським районним судом Закарпатської області видано судовий наказ № 304/448/24 про стягнення з [PERSON] , [INFO] (адреса місце проживання: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ; адреса місце проживання: [ADDRESS] ), аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 26). Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Як видно з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21016197, виданого 24 листопада 2008 року Комунальним підприємством «Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації», довідки про реєстрацію місця проживання та Витягів про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, позивач [PERSON] , [INFO] , та малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстровані у будинку [ADDRESS] , що на праві приватної власності належить матері позивача - [PERSON] (а. с. 6, 20, 21, 22). За місцем проживання [PERSON] характеризується з позитивної сторони, про що свідчить видана старостою с. Чорноголова характеристикою від 31 січня 2024 року № 14 (а. с. 24). Позивач [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді муляра-штукатура з 05 березня 2024 року наказу № 76 від 04 березня 2024 року по теперішній час, що стверджується довідкою від 14 березня 2024 року № 8 (а. с. 23). З акту обстеження умов проживання від 19 березня 2024 року вбачається, що на підставі доручення органу опіки та піклування з метою підготовки висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав уповноваженим органом проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] (бабуся дитини), [PERSON] , [INFO] (дідусь дитини), [PERSON] , [INFO] (батько дитини), та [PERSON] , [INFO] . Житло розміщене на 1 поверсі одноповерхового будинку та складається з чотирьох кімнат. Будинок електрифікований, у ванну проведено воду, отоплення пічне. Всередині чисто та прибрано, кімнати добре освітлені. У дитини є все необхідне для розвитку. В достатній кількості є продуктів харчування та засобів гігієни. Дитина має свій куточок для іграшок, а також столик, за яким вчить кольори та букви, має власне ліжко. Стосунки у сім`ї хороші, дружні, дитина любить тата, бабусю та дідуся (а. с. 18). Крім цього суд встановив, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , що підтверджується висновком органу опіки та піклування Дубриницької сільської ради від 29 квітня 2024 року за № 183/02-36 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне надати згоду на позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а. с. 15-17). Із висновку органу опіки та піклування також вбачається, що мати [PERSON] , [INFO] , проживає окремо від сім`ї, влаштовує своє особисте життя, не бере участі у вихованні та розвитку неповнолітнього сина, не надає коштів на його утримання, не навідує його, не спілкується та не цікавиться його здоров`ям. Згідно акту про встановлення факту проживання громадянки [PERSON] , [INFO] , 31 січня 2024 року депутатом Дубриницької сільської ради Джупіна Юрієм Олексійовичем та сусідами за адресо [ADDRESS] проведено обстеження, внаслідок якого виявлено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , не проживає більше трьох років за вищевказаною адресою. Службою у справах дітей 26 березня 2024 року виправлено запит Тур`є Реметівській сільській раді Ужгородського району щодо надання даних стосовно громадянки [PERSON] , [INFO] , на який 01 квітня 2024 року № 03-07/736 надано акт обстеження домогосподарства по [ADDRESS] , характеристику та адресу місця проживання (перебування) громадянки [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики, така зареєстрована та проживає у с. Тур`ї Ремети Ужгородського району Закарпатської області, громадський порядок не порушувала, до адміністративної відповідальності не притягалася. Скарг на її поведінку від імені мешканців територіальної громади в сільську раду не поступало. Згідно довідки, виданої КНП «Перечинська лікарня» Перечинської міської ради Закарпатської області громадянка [PERSON] на диспансерному обліку в лікаря нарколога/психіатра закладу не перебуває (а. с. 15-17). З Акту про встановлення факту проживання [PERSON] , [INFO] , така станом на 31 січня 2024 року більше трьох років не проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 19). Згідно довідки начальника Великоберезнянського відділу ДВС в Ужгородському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29 травня 2024 року № 1064, у виконавчому провадженні ВП № 74226719 по виконанні судового наказу №304/449/24, виданого Перечинським районним судом Закарпатської області, станом на 29 травня 2024 року аліменти боржником [PERSON] на користь [PERSON] сплачені не були (а. с. 25, 27). Так, відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», заява № 41615/07, п. 135; рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року у справі «M.S. v. Ukraine», заява № 2091/13, п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, п. 100). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 цього Кодексу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18 (провадження № 61-19550св19), від 24 грудня 2020 року у справі № 676/3740/19 (провадження № 61-8098св20), від 28 липня 2021 року у справі №225/134/20 (провадження № 61-18248св20), від 12 серпня 2021 року у справі №263/401/20 (провадження № 61-8118св21). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Як роз`яснено в п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Таким чином, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , тому суд вважає, що її слід позбавити батьківських прав відносно останньої. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved