Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

До суду, в порядку окремого провадження, надійшла заява адвоката Томашевського Романа Миколайовича, який діє в інтересах [PERSON] , як її представник, щодо встановлення факту неправильності написання запису в актах цивільного стану та внесення змін до актового запису №68 від 30.01.1995, складеному Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у графі «відомості» про батька у написанні по- батькові. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді від 24.09.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 24.09.2024 року суд витребував докази, а саме належним чином завірену копію спадкової справи №2/2024, відкритої щодо майна померлого у грудні 2023 року [PERSON] ( [INFO] ), на виконання якої 14.11.24 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А. надано належним чином завірену копію спадкової справи №2/2024, відкритої щодо майна померлого у грудні 2023 року [PERSON] ( [INFO] ). Ухвалою суду від 28.10.24 здійснено заміну заінтересованої Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Відділ ДРАЦС у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). До судового засіданні представником заявника адвокатом Томашевським Р.М. надано заяву про розгляд справи за його та заявника відсутності, в якій також зазначив, що підтримує заяву про встановлення факту, що має для [PERSON] юридичне значення та просить її задовольнити. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. З боку заінтересованої особи заяв чи клопотань не надходило. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. 1 ст. 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до положень ст.ст. 293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 цього Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно із ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. Так судом встановлено, що у грудні 2023 року помер батько [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданні 01.01.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одес Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий зали №11. В січні 2024 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Одеськог міського нотаріального округу Харитонюк Т.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, а саме її батька - [PERSON] . 11 січня 2024 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округ Харитонюк ТА. була заведена спадкова справа №2/2024 (номер справи у спадковому реєстрі: 71837642), що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстр №75399223 від 11.01.2024 року Як вбачається з довідки №632/02-14, виданої 03.09.2024 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А., [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті її батька [PERSON] , оскільки інші спадкоємці: дочка [PERSON] та дружина [PERSON] відмовились від прийняття спадщини па користь [PERSON] . З пояснення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округ Харитонюк ТА., заявнику стало відомо, що в документах, які були надані нотаріусу та у відомостях, зазначених в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян наявні розбіжності, а саме в актовому записі №68 від 30.01.1995 року складеного Дніпровським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, в графі «відомості про батька» замість правильного написання « [PERSON] » вказано, « [PERSON] ( [PERSON] ». З метою усунення вищевказаних розбіжностей, в червні 2024 року, [PERSON] звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті ПМУМЮ (м. Одеса) з заявою про внесення змін до актового запису про народження заявника №68 від 30.01.1995 року, складеного Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та просила в графі «відомості про батька» виправити по батькові з « [PERSON] » на правильне « [PERSON] ». За результатами розгляду заяви [PERSON] Київським ВДРАЦС у місті Одесі ПМУЮ (м. Одеса) було підготовлено висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану. Так зі змісту вищевказаного висновку вбачається, що в ході аналізу наведених заявником та зібраних відділом документів було встановлено розбіжності в актових записах про народження заявника №68 від 30.01.1994 року, складеного Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні ПМУЮ (м. Одеса); про народження батька заявника №23 від 02.03.1962 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області; про шлюб батьків заявника №144 від 05.03.1988 року складеного Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні ПМУЮ (м. Одеса); про смерть дідуся заявника №21 від 25.02.1998 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області; про народження дідуся заявника №9 від 08.08.1933 року, складеного Парафіяльним управлінням православного віросповідання Кременецького повіту Волинської губернії, а саме встановлено розбіжності щодо написання по -батькові батька заявника « [PERSON] »/ « [PERSON] »/ « [PERSON] » та розбіжності щодо зазначення імені дідуся заявника « [PERSON] »/ « [PERSON] ». Зазначенні обставини позбавляють можливості встановити правильність написання імені дідуся заявника та по -батькові батька заявника, у зв`язку з цим Київський ВДРАЦС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) дійшов до висновку про неможливість внесення змін до актового запису про народження заявника №68 від 30.01.1995 року, складеного Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме в графі «відомості про батька» виправити по батькові « [PERSON] » на « [PERSON] ». З вищевикладеного вбачається, що в документах, які наявні в заявника та в відомостях зазначених в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян існують розбіжності, які неможливо усунути в позасудовому порядку, що стало підставою для звернення до суду з заявою про встановлення факт, що має юридичне значення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 7 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису та постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Відповідно до пункту 1.1. розділу І внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актовому записі цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду. Органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін. За змістом пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правил), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду, в тому числі про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Таким чином, неправильність в актовому записі цивільного стану може бути встановлено рішенням суду. Із урахуванням того, що заявник вправі обрати спосіб захисту своїх прав та інтересів, дана заява підлягає розгляду за правилами окремого провадження в порядку цивільного судочинства, що відповідає положенням вищевказаних правових норм. Отже, єдиним шляхом встановлення факту, про який просить заявник, є встановлення факту неправильності в актовому запису про народження у судовому порядку, та саме на підставі рішення суду відділом реєстрації актів цивільного стану в актовий запис вносяться зміни. Враховуючи, що задоволення заяви має юридичне значення для заявника, то даний юридичний факт має бути встановлений в судовому порядку. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених дослідженими судом доказами. Встановлення факту неправильності запису в актовому записі про народження заявнику необхідно для реалізації його права на отримання спадщини після смерті батька. Таким чином, аналіз приведених вище доказів, які суд вважає допустимими, достатніми та достовірними, в сукупності, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту неправильності запису в актовому запису цивільного стану та внесення змін до актового запису про народження. В той же час, враховуючи, що актовий запис про народження заявника №68 від 30.01.1995, складений та зберігається у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), то саме вказаний відділ вносить зміни до актового запису. За змістом ст.129,129-1Конституції України\~та у відповідності до ст. 18 ЦПК України, судове рішення, що набрало законної сили,\~обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Тому суд, беручи до уваги задоволення позову, вважає за доцільне встановити порядок виконання рішення відповідно до положення ст. 267 ЦПК України. \~\~

Outcome: approved