Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

23.10.2024 [PERSON] , яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська через систему «Електронний суд» з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] , посилаючись на те, що 08.07.2016 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 443. Посилається на те, що від шлюбу мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, тому що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між сторонами припинилися. Позивач з відповідачем разом не проживають, не спілкуються, спільне господарство не ведеться та інші обов`язки як подружжя щодо один одного не виконуються. За погодженням між сторонами дитина залишається проживати разом із матір`ю (з позивачем). Питання щодо утримання дитини буде вирішено добровільно або в іншому судовому провадженні. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам спільної дитини. На примирення позивач не згодна. На підставі викладеного просила шлюб розірвати. Залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Розподілити судові витрати між сторонами навпіл та стягнути з відповідача 5000 (п`ять тисяч) грн на користь позивача. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 20.11.2024 позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. 31.10.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просить позовну заяву розглядати без її участі. Вказала, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився. 05.11.2024 року засобами поштового зв`язку надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просить розглядати без участі відповідача та його представника [PERSON] . Також 12.11.2024 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника відповідача [PERSON] про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому просила відмовити у стягненні судових витрат на правничу допомогу в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 08.07.2016 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 443. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] . Спору щодо розділу майна, що є спільною сумісною власністю, наразі не виникає. Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, а також мають розбіжності у поглядах на сімейне життя. Відновлювати стосунки сторони наміру не мають, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Також, ураховуючи прохання позивачки, суд доходить висновку про необхідність залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Частиною 1\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (ч.8\~ст. 141 ЦПК України). Згідно ч.ч. 2, 3\~ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До позовної заяви позивач додав копію додаткової угоди № 1 про надання правової допомоги № 16/10/24-2 від 16.10.2024 року, платіжну інструкцію від 20.10.2024 року, згідно з якою [PERSON] сплатила виконавцю 10 000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Враховуючи вищевикладене, те, що справи про розірвання шлюбу не є складною та відноситься до категорії малозначних, тривалість затраченого представником позивача часу на складання процесуальних заяв, документів, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн та з огляду на\~ст. 142 ЦПК України\~50 відсотків сплаченого судового збору повернути з державного бюджету, 50 відсотків сплаченого збору стягнути з відповідача.

Outcome: approved