Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

В червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулось до суду з позовом та просило ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за : - договором позики №5780732 в розмірі 22729,00 грн.; - кредитним договором №5653427 в розмірі 34500,00 грн., а всього 57229,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог товариство вказувало, що 29.06.2023 року ТОВ «Маніфою» та [PERSON] уклали договір позики №5780732. Також, 29.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №5653427. Вказані договори були підписані електронним підписом позичальника, який, зокрема, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на її номер телефону, що підтверджується умовами договорів, реквізитами та підписами сторін. За загальними умовами вказаних договорів позичальник [PERSON] отримала позику та кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язалася повернути їх, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Однак, в подальшому відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення наданих їй коштів. 15.11.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №15-11/2023, за яким до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №5780732. Також, 27.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27022024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за оплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором №5653427 від 29.06.2023 року укладеним з відповідачем. Таким чином, за вказаними договорами факторингу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаних договорах. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач свого зобов`язання щодо повернення наданої їй позики та кредиту належним чином не виконувала, а тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за договорами, а також судові витрати. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27.06.2024 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку, подала до суду заяву, якою просила справу розглядати без її участі, заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки будь яких коштів від фінансових установ не отримувала. Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін та їх представників. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.06.2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики №5780732, підписано одноразовим ідентифікатором (у відповідності з п.п. 9.1 Договору). Відповідно до п.п. 2.3.3. Договору сума позики 7000 грн. Згідно з п.п. 2.3.4. Договору строк позики до 17.09.2023 року (80 днів). Підпунктами 2.4.1.-2.4.3. пункту 2 Договору встановлено, що акційна процентна ставка, фіксована 1,74300% на день, застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цієї ставкою відповідно до п. 3.1.1. цього Договору. Базова процентна ставка, фіксована 2,49000% на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2. цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної сторонами цього Договору. Основна процентна ставка, фіксована 3,00000%. Із пункту 2.5 договору позики №5780732 слідує, що позика надається шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської карти позичальника, зареєстрованої для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства. Відповідно до п.п. 10.1.5. п. 10 Договору позики відповідач підтвердила, що вивчила та повністю погоджується з умовами Правил надання фінансових послуг ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною Договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього Договору позики. [PERSON] підписала договір позики №5780732 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (z07515). Відповідно до розрахунку за договором позики №5780732 відповідач зобов`язалася повернути кредитодавцю отриману позику до 17.09.2023 року включно, сплативши в загальному розмірі 10660,30 грн., з яких: 7000,00 грн. - тіло кредиту, 3660,30 грн. - проценти за користування кредитом. 15.11.2023 року між ТОВ «Маніфою» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №15-11/2023, за умовами якого ТОВ «Маніфою» за плату відступило позивачеві своє право грошової вимоги до боржників за цілим рядом договорів, у тому числі право вимоги до [PERSON] за договором позики №5780732. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №15-11/2023 станом на 15.11.2023 року (на день переходу права вимоги до нового кредитора) заборгованість [PERSON] за договором позики №5780732 склала 22729,00 грн., із яких 7000,00 грн. - основний борг, 15729,00 грн. - проценти за користування позикою. Також 29.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №5653427 у формі електронного документу, про надання кредиту в сумі 10000,00 грн. строком на 105 днів з 29.06.2023 року до 12.10.2023 року, який складається з пільгового та поточного періодів. Відповідно до п.п.1.3.1, 1.3.2 Договору, пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 14.07.2023 року. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 12.10.2023 року (дата остаточного погашення заборгованості). Згідно п.п.1.5.2, 1.5.3 Договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2100,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,40 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 27000,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Комісія за надання кредиту: 1330,00 грн., яка нараховується за ставкою 13,30% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.п.1.5.1 Договору). Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» Позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Підписанням Кредитного договору Відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач також підтверджує, що умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує Правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 27.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК ««Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №27022024 від 27.02.2024 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача за договором №27022024 в сумі 34500,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27170,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1330,00 грн. - заборгованість за комісією. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, остання не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 27.02.2024 року Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №5653427 в розмірі 34500,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27170,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1330,00 грн. - заборгованість за комісією. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до Договору факторингу №15-11/2023 від 15.11.2023 року та Договору факторингу №27022024 від 27.02.2024 року набуло прав вимоги за наступними договорами: Договором позики №5780732 від 29.06.2023 року; Договором про споживчий кредит №5653427 від 29.06.2023 року відповідно. Вказані обставини підтверджено позивачем належними та допустимими доказами, які зазначено вище. Разом з тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що первісними позикодавцями ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Мілоан» відповідачу було надано кредитні кошти відповідно до умов: Договору позики №5780732 від 29.06.2023 року; Договору про споживчий кредит №5653427 від 29.06.2023 року, в тому числі шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача [PERSON] . Не підтверджують вказаних обставин і розрахунки заборгованості за кредитними договорами, оскільки не можливо перевірити їх подачу та підписання саме відповідачем [PERSON] . Також, відповідно до пункту 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри як особові рахунки та виписки з них. Відповідно до п. 62 Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Доводи поданого позову зводяться до того, що наданого розрахунку позивача достатньо для висновку щодо отримання [PERSON] позики та кредитних коштів, а також порушення останньою обов`язку щодо їх повернення. Разом з тим, суд зауважує, що відповідний розрахунок заборгованості сам по собі не є належним доказом з огляду на вимоги ч. 1 ст. 77 ЦПК України, оскільки відповідний розрахунок не містить посилань на картковий чи інший банківський рахунок, яким користувалася відповідач. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є саме первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Розрахунок заборгованості, складений Банком, сам по собі не є достатнім доказом її наявності у розмірі зазначеному у розрахунку та не підтверджує здійснення відповідачем фінансових операцій. Такий висновок також узгоджується з постановами Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15, від 17.12.2021 року у справі №278/2177/15-ц. Доказів видачі кредиту, погодження строку його повернення суду не представлено. Факт отримання кредитних коштів не доведено належними та допустимим доказами. Позивач на підтвердження достовірності розрахунку заборгованості [PERSON] не долучив до позовної заяви банківські виписки з особового рахунку відповідача, які б давали можливість проаналізувати рух грошових коштів, а також, не надав докази неможливості її подання до суду з причин, що об`єктивно не залежали від нього. За таких обставин, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача обов`язку з повернення коштів за вищевказаними договорами. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості, слід відмовити за їх недоведеністю. Оскільки суд відмовляє в позові, відповідно до ст.141 ЦПК України підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed