Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

24.07.2024 року на розгляд судді Немирівського районного суду Войницькій Т.Є. надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивачка просить розірвати шлюб між [PERSON] та нею, який було зареєстровано 26 грудня 2023 року Немирівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №208. Позов мотивований тим, що 26.12.2023 року між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 26 грудня 2023 року Немирівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №208. Від спільного проживання у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу в сім`ї складалися відносини, при яких подальше спільне проживання стало неможливим. Спільне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Протягом останнього часу шлюбні стосунки між подружжям не підтримуються. Позивачка вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву, заяв та клопотань від нього не надходило. Згідно з частиною 3статті 211\~ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.1ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 грудня 2023 року Немирівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №208. Від спільного проживання у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження сім`ї є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання відзиву на позовну заяву, не клопотав про надання строку для примирення подружжя тощо, зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем на даний час подружні стосунки припинені і поновлювати їх позивач не має наміру,\~заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя та дітей, за таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, тому позов\~про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Також позивачка просила стягнути на її користь з відповідача судові витрати та витрати на правничу допомогу. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, які понесені позивачем і документально підтвердженні. Згідно ч.1ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 1211.20 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.3780960818.1 від 23.07.2024, а тому на підставі\~ст.\~141\~ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Крім того позивачка просить стягнути понесені нею витрати за надання правничої допомоги. Відповідно до ч.1, ч.3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2, ч.3\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Документи, що свідчать про надання професійної правничої допомоги та про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали позовної заяви не містять. Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112\~Сімейного Кодексу\~України та

Outcome: approved