Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Протеси в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, в якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] у с. Протеси Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 1,27 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №11425 від 31.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 30.05.1997 № 332 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай) за №751. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Монастирецької сільської ради, площею 1,27 га, що належали покійній на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ЛВ № 11425 від 31.05.1997. Батьки позивачки хворіли та потребували постійного догляду. Саме тому позивачка змушена була переїхати на постійне місце проживання у с. Протеси, де і проживала без реєстрації до моменту смерті батька та матері. Окрім позивачки, інших спадкоємців за заповітом чи осіб які б претендували на обов`язкову частку у спадщині не було. Чоловік покійної та відповідно батько позивачки [PERSON] помер швидше, а саме [INFO] . Спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] була її дочка [PERSON] , однак вона спадщину не прийняла та на неї не претендує. Оскільки позивачка постійно проживала без реєстрації із своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивачка 16.09.2024 звернулася в Жидачівську Державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, однак нотаріус відмовив через пропуск піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, а також через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки на території Монастирецької сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. Оскільки місце реєстрації проживання позивачки відмінне від місця реєстрації проживання спадкодавця на час відкриття спадщини, то для юридичного оформлення спадкових прав позивачці необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, позивачка не може оформити прийняту нею спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінали правовстановлюючих документів, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), через втрату такого. Відповідач правом на подання відзиву та третя особа правом на подання пояснень не скористалися. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення проти предмету позовної заяви. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.29), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача і підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.43). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову (а.с.37). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення проти предмету позовної заяви (а.с.27). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 26.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.20-21). Ухвалою підготовчого засідання від 25.10.2024 закрито підготовче провадження у справі і призначено її до судового розгляду по суті (а.с.30-31). Ухвалою судового засідання від 14.11.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.44). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.05.1975 (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.05.1992 і після його укладення дружині змінено прізвище на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 20.05.1992 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть від 20.06.2011 [PERSON] помер [INFO] у с. Протеси Жидачівського району Львівської області (а.с.10). За змістом заповіту від 04.05.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 44, [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право своїй дочці [PERSON] (а.с.13). [PERSON] померла [INFO] у с. Протеси Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.11.2011 (а.с.11). Довідкою Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №353 від 23.07.2024 встановлено, що під [ADDRESS] проживала за місцем реєстрації [PERSON] . Від [PERSON] у виконкомі Журавненської селищної ради посвідчено заповіт за № 44 від 04.05.2011 на користь її дочки [PERSON] . Разом із [PERSON] до моменту її смерті постійно проживала без реєстрації її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном (а.с.12). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №77760647 від 24.07.2024, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.14). Довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 22.03.2024 встановлено, що за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,27 умовних кадастрових гектарів на території Монастирецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №11425 зареєстрований 31.05.1997 за №751. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 30.05.1997 №332 (а.с.15). Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 16.09.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском піврічного терміну для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю у позивача оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном (а.с.17). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює у позасудовому порядку юридичне оформлення позивачем спадщини після смерті спадкодавця. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, судом враховано положення статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1233 ЦК України, які визначають поняття спадкування, склад спадщини, відкриття спадщини, спадкування права на земельну ділянку та поняття заповіту. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала без реєстрації разом зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , у с. Протеси Стрийського району Львівської області на час відкриття спадщини (день смерті [PERSON] ) Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема довідкою Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №353 від 23.07.2024, яка не викликає сумнівів у своїй належності, допустимості та достовірності, оскільки узгоджується з іншими дослідженими судом доказами, містить у собі інформацію щодо предмета доказування, отримана у порядку, встановленому законом (видана уповноваженим органом) і є достатнім доказом для встановлення факту постійного проживання позивача разом з матір`ю [PERSON] . Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення вказаного вище факту породжує для\~позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай) розміром 1,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Монастирецької сільської ради, на підставі сертифіката серії ЛВ №11425, зареєстрованого 31.05.1997 за №751. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті. Вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавицею [PERSON] , факт чого встановлено судом вище, і не заявляла про відмову від спадщини. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину відповідно до закону, матеріали справи не містять. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що [PERSON] має обґрунтоване право на земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved