Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даною заявою, мотивуючи заявлені вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем наступним. Заявник народився в м. Києві [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] понад 25 років. Зі спадкодавцем [PERSON] заявник проживав за зазначеною адресою понад 25 років, до моменту її смерті [INFO] , проте шлюб зареєстрований не був. Під час спільного проживання [PERSON] та спадкодавець були пов`язані спільним побутом, будували спільне господарство, несли спільні витрати і спільно взаємодіяли як сімейна пара. Після смерті [PERSON] залишилось нерухоме майно, зокрема, дві квартири в м. Києві, земельна ділянка та садовий будинок у Броварському районі Київської області, земельні ділянки у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області. Так, у заявника наявна «Картка киянина», пенсійне посвідчення спадкодавця. Наявні докази звернення [PERSON] б до сімейного лікаря за адресою проживання. Також є докази сплати [PERSON] комунальних платежів за місцем проживання: [ADDRESS] . Також спільне проживання заявника з [PERSON] до дня смерті останньої можуть підтвердити свідки. За заявою [PERSON] державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу щодо майна померлої . Разом з тим, було роз`яснено, що для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем. За таких обставин [PERSON] просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] постійно проживав разом з [PERSON] , [INFO] понад п`ять років на час відкриття спадщини. Представник Київської міської ради направив в адресу суду пояснення по суті справи. Разом з тим, за відсутності підпису представника заінтересованої особи вони не беруться судом до уваги. В судовому засідання [PERSON] , представник заявника підтримали заявлені вимоги, просив задовольнити. Представники Київської міської ради, Шостої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Вислухавши доводи заявника, його представника, дослідивши наявні докази та надавши їм відповідну оцінку суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги, з огляду на наступне. Так, як свідчать матеріали справи, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 7664. Як вбачається з копії паспорта померло, місце проживання [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вказує, що постійно проживав разом з [PERSON] за місцем своєї реєстрації: [ADDRESS] однією сім`єю без реєстрації шлюбу понад 25 років. Заявник та спадкодавець були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Разом з тим, він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, за відсутністю рішення суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Так, як свідчать матеріали справи, Шостою київською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] відкрито спадкову справу щодо майна померлої (дата смерті [INFO] ) [PERSON] . Також матеріали справи свідчать про те, що за життя [PERSON] належали на праві власності нерухоме майно в м. Києві та Київській області. Доказів того, що [PERSON] зробила розпорядження на випадок смерті щодо належного їй майна під час розгляду справи отримано не було. Спадкування, в розумінні положень ст. 1217 ЦК України, здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, надані позивачем докази свідчать про те, що [PERSON] займався похованням [PERSON] (довідка на одержання праху). Як свідчать платіжні інструкції, копії яких наявні в матеріалах справи [PERSON] сплачувались комунальні послуги отримані за адресою: [ADDRESS] протягом 2022 - 2023 років. Заявник має в наявності пенсійне посвідчення [PERSON] , « [PERSON] » померлої, свідоцтва про її народження та смерть. Як вбачається з наданих доказів, [PERSON] користувалась послугами Лікарні ветерінарної медицини в м. Києві Деснянського району та зазначала місцем проживання кв. [ADDRESS] . Свідок [PERSON] зазначив в судовому засіданні, що є сусідом заявника. Вказав, що знає родину [PERSON] . [PERSON] з 1998 року проживала в кв. [ADDRESS] . Заявник та померла були родиною, мали спільний побут. Свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] була дружиною [PERSON] . Жили вони дружно і вели спільне господарство принаймні з 2000 року. Матеріали справи містять заяви сусідів заявника [PERSON] , [PERSON] справжність підпису яких, засвідчено приватним Київського міського нотаріального округу Ляпуновою Я.А. 06.08.2024; [PERSON] , [PERSON] , справжність підпису яких засвідчено приватним Київського міського нотаріального округу Мельниченко І.О 07.08.2024, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , протягом останніх п`яти років та на момент смерті [PERSON] проживали разом однією сім`єю за адресою реєстрації місця проживання заявника, а саме: [ADDRESS] . Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 07 грудня 2020 року у справі № 295/14208/18-ц, від 03 березня 2021 року у справі № 127/28507/15 належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя» вказує, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних обов`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto з`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вищезазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Дослідивши надані докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою, оскільки, судовим розглядом достовірно встановлено, що заявник та [PERSON] , проживали однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Зважаючи на вищенаведене, обставини встановлені під час розгляду справи та отримані докази, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved