Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради про стягнення додаткових витрат на утримання дітей та визначення місця проживання дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він з відповідачем, 11.11.2006 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 307. Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З кінця 2022 відповідачка покинула своє місце проживання та місце реєстрації та виїхала в невідомому напрямку. Позивач залишився проживати з дітьми за попередньою адресою. Рішенням Канівського міськрайоного суду № 697/1832/22 від 22.12.2022 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Канівського міськрайонного суду № 697/1904/22 від 22.12.2022 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання шістьох дітей, в розмірі 50% частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.12.2022 і до повноліття дітей. Наразі станом на квітень 2023 заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 40491,95 грн. Відповідач нехтує своїми обов`язками, ухиляється від утримання, виховання та навчання дітей, не проявляє щодо них батьківської турботи, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям, не утримує матеріально. Позивач стверджує, що він несе також додаткові витрати на утримання дітей, зокрема лікування, придбання побутових речей, одягу, музичних інструментів та оплату санаторно-курортного лікування дітей на загальну суму 20000,00 грн на рік. Донедавна діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживали разом з позивачем та перебували на його утриманні та зареєстровані за його адресою. Однак 02.06.2023 відповідач без його згоди, скориставшись його відсутністю, забрала трьох дітей та вивезла у невідомому напрямку. Просить стягнути з [PERSON] на його користь додаткові витрати на дітей у сумі 20000,00 грн; визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з батьком за адресою [ADDRESS] , судові витрати покласи на відповідача. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.10.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 14.11.2023 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Королькова М. А. надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відзив мотивований тим, що сторони дійсно перебували у шлюбі, який за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/1832/22 від 22.12.2022 розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Канівського міськрайонного суду № 697/1904/22, від 22.12.2022 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Починаючи з 01.06.2023 відповідач разом з малолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] . Малолітні діти перебувають на матеріальному утриманні відповідача по справі. Відповідач здійснює всі витрати, пов`язані з утриманням та забезпеченням дітей. У зв`язку з тим, що малолітні діти проживають з відповідачем та перебувають на її утриманні, однак рішення Канівського міськрайонного суду щодо стягнення з неї аліментів на користь позивача продовжує свою дію. Відповідачем подано позовну заяву до Канівського міськрайонного суду про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей позивачем не надано жодного доказу стосовно понесення додаткових витрат на утримання дітей (фіскальні чеки на придбання товарів, примірники договорів на санаторно-курортне лікування), як і не надано суду пояснень стосовно неможливості отримання таких доказів. Водночас, позивачем не доведено, що дані додаткові витрати викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом). Оскільки позивачем не доведено, що дані додаткові витрати викликані особливими обставинами, відповідач вважає, що ці витрати не є додатковими, а охоплюються розміром аліментів, що стягуються з матері на утримання дітей на користь батька. Таким чином, витрати понесені позивачем, не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України, оскільки не пов`язані з особливими обставинами, зумовленими певними якостями дитини, чи іншими винятковими ситуаціями, а є поточними витратами на забезпечення основних життєвих потреб дітей, які компенсується за рахунок отримання аліментів. Щодо визначення місця проживання дітей позивачем не доведено того, що відповідач забороняла побаченням дітей з батьком, оскільки належних та допустимих доказів того, що він вчиняв дії щодо спілкування з дітьми шляхом звернення до відповідних правоохоронних органів, органів опіки до суду не було. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з відповідачем, перебувають на утриманні відповідача. Відповідач здійснює всі витрати пов`язані з утриманням та забезпеченням дітей, створено всі належні умови для проживання та життєдіяльності дітей. У зв`язку із вказаними обставинами представник відповідача вважає, що у позові необхідно відмовити. 14.11.2023 від представника [PERSON] - адвоката Королькова М.А. надійшов зустрічний позов до [PERSON] , третя особа - Служба в справах дітей Черкаської міської ради, про визначення місця проживання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, який за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 697/1832/22 від 22.12.2022 розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Канівського міськрайонного суду № 697/1904/22, від 22.12.2022 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Починаючи з 01.06.2023 відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом разом з малолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] . Малолітні діти перебувають на матеріальному утриманні відповідача по справі. Відповідач здійснює всі витрати, пов`язані з утриманням та забезпеченням дітей. Факт не проживання дітей з відповідачем за зустрічним позовом підтверджується копією довідки № 168, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] знаходились на утриманні батька до 02.06.2023. На даний час діти перебувають з матір`ю. Окрім того, зазначений факт підтверджується актом опитування сусідів від 13.10.2023 № 1776, посвідченого управлінням соціальної допомоги та компенсаційних виплат департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, у відповідності до якого, позивач за зустрічним позовом та малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] починаючи з 02.06.2023. Відповідач за зустрічним позовом з 02.06.2023 не вживає дій пов`язаних з наданням матеріальної підтримки малолітнім дітям, не цікавиться їхнім життям та не намагається побачитись з малолітніми дітьми. В липні 2023 відповідачем за зустрічним позовом ініційовано судовий спір стосовно визначення місця проживання дітей, до цього моменту відповідач не вживав жодних дій з метою досудового врегулювання спору. Позивач за зустрічним позовом просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Ухвалою від 20.12.2023 суд прийняв зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом, надав час відповідачу за зустрічним позовом подати відзив на зустрічну позовну заяву. Ухвалою від 01.05.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, пояснив суду, що вони із [PERSON] на початку 2022 посварилися і відповідачка поїхала в невідомому напрямку, залишивши разом із ним їхніх спільних дітей, тому він звертався в поліцію, щоб розшукали його дружину. [PERSON] згодом зателефонувала до нього та повідомила, що знаходиться у м. Черкаси. За рішенням суду шлюб між ним та [PERSON] був розірваний. Відповідачка перестала цікавитися дітьми, їх не відвідувала, контакту з ними не підтримувала. У травні 2023 відповідачка попросила взяти до себе сина [PERSON] , 2012 р.н., якого через два дні привезла назад. Потім попросила взяти [PERSON] та [PERSON] , проте він їх не відпустив. 02.06.2023 відповідачка без його відому, у той час коли він знаходився на роботі, забрала із собою менших їхній дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Бачитися із дітьми йому, позивачу, не дозволяла, постійно змінювала місце свого проживання. Син [PERSON] проживав із матір`ю два місяці. 20.08.2023 його привезли в с. Михайлівку та висадили за 1 км від будинку. Коли син прийшов сам додому, то сказав, що мати із нього знущалася, а його привіз в село співмешканець матері. Позивач за первісним позовом зазначив, що для дітей сворені всі належні умови. У його будинку є 5 житлових кімнат, ванна кімната та санвузол у будинку, має город, автомобіль, тримає господарство, працює. Будинок, в якому він проживає із дітьми, належить його бабі, яка склала заповіт на нього, оскільки інших близьких родичів вона не має. Коли він працює, то нагляд за дітьми здійснює його баба, яка живе поруч, або ж старші діти. Він дуже любить своїх дітей, навчає їх, забезпечує їхній розвиток, вони навчаються у музичній школі, він несе додаткові витрати на утримання дітей, купує одяг, ліки. Старші діти навчаються на державному забезпеченні у художному технічному коледжі у м. Черкаси, але він сплачує за їх проживання у гуртожитку та щотижня дає їм по 1500,00 грн на витрати. Мати хоча і надає довідку про роботу, проте має заборгованість зі сплати аліментів. Старші діти не хочуть спілкуватися з матір`ю, з меншими дітьми відповідачка бачитись не дає. Він намагався домовитися із відповідачкою, звертався до служби у справах дітей, щоб йому повернули дітей, а не визначали дні побачень із дітьми, оскільки хоче, щоб усі вони були разом із ним. Представник позивача за первісним позовом, представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримав повністю та просив суд їх задовольнити, просив стягнути з [PERSON] додаткові витрати на дітей у сумі 20000,00 грн, та визначити місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] разом із батьком за його адресою проживання. Зустрічний позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Представник позивача за первісним позовом, представник відповідача за зустрічним позовом пояснив, що сторони мають шістьох спільних дітей. Шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто із [PERSON] на користь батька дітей [PERSON] аліменти на дітей, оскільки мати залишила своїх дітей батьку, їх вихованням не займалася. Пізніше відповідачка за первісним позовом без відому батька забрала менших трьох дітей до себе. Згодом старшого сина відповідачка повернула позивачу, двоє найменших дітей залишилися із нею. Представник позивача за зустрічним позовом просить визначити місце проживання дітей із батьком, оскільки дітей розділяти не потрібно. Крім того, відповідачка не довела, що з нею мають проживати діти. Вона не має власного житла, натомість позивач проживає у будинку, який буде йому належати як спадкоємцю за заповітом. Відповідачка надає довідки та характеристики з місця роботи, проте аліменти не сплачує, що викликає сумніви у її працевлаштуванні. Позивач працевлаштований, позитивно характеризується. Також викликає сумніви висновок Органу опіки і піклування Черкаської міської ради, оскільки він складений без відомостей про дітей. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні просила суд визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] разом із нею та заперечила щодо задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дітей у сумі 20000,00 грн через їх необгрунтованість, суду пояснила, що за її позовом шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Припинення шлюбу між ними відбулося через погрози [PERSON] в її бік та його заборону використовувати кошти, які виплачувалися на дітей. У зв`язку з відсутністю власного житла вона змушена була проживати у своєї знайомої. Дітей на той час їй не було куди забрати. Коли ж вона винайняла житло, то забрала менших дітей до себе. Син [PERSON] захотів повернутися до батька, тому вона, рахуючись із його думкою, просить визначити із нею місце проживання лише двох найменших дітей. Вважає, що менші діти мають бути із нею, оскільки дитина, перебуваючи у батька із його співмешканкою, ледь не втопилася. Наразі вона, [PERSON] , проживає зі співмешканцем у його квартирі в [ADDRESS] , працює та отримує заробітну плату. Діти [PERSON] та [PERSON] мають окрему кімнату, [PERSON] навчається в першому класі, має успіхи у навчанні та відзнаки, діти хочуть проживати із матір`ю. Старші діти навчалися в музичній школі у період, коли вони всі жили однією сім`ю, оздоровлення дітей у санаторіях відбувалося за державний кошт, тому відповідач за зустрічним позовом не несе додаткових витрат на утримання дітей. Представник відповідача за первісним позовом, представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги за первісним позовом не визнав, зустрічний позов підтримав, просив визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , оскільки у матері створені всі умови для проживання дітей. В матеріалах справи є висновки Служби у справах дітей Черкаської міської ради та органу опіки і піклування виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, які вважають за доцільне залишити дітей [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . Представник позивача за зустрічним позовом просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат, оскільки такі витрати не підтверджені доказами. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради Хоменко О.М. в судовому засіданні пояснила, що враховуючи ставлення обох батьків до виконання батьківських обов`язків, вік дітей та особисту прихильність дітей до кожного з них, вважає, що доцільно визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , а малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю, [PERSON] . Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Органу опіки та піклування м. Черкаси, при прийнятті рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування м. Черкаси від 07.02.2024 № 876-01-21, у вирішенні спору покладається на розсуд суду, з урахуванням найкращих інтересів дитини. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи. Згідно з рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 у справі № 697/1832/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.21-22). Згідно із свідоцтвами про народження позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.18-20). Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду від 22.12.2022 у справі № 697/1904/22 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] по 1/12 частині всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, поинаючи з 07.12.2022 до повноліття дітей ( а.с.98-101). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] станом на листопад 2023 має заборгованість зі слати аліментів в сумі 67499,70 грн (а.с.185). Відповідно до довідок про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виконавчого комітету Канівської міської ради та довідок із місця проживання від 27.10.2022, 24.01.2023, 03.05.2023, 01.06.2023, 20.03.2023, в [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою не зареєстрована та не проживає. Діти знаходяться на утриманні батька (а.с.29, 31-34). Згідно з довідкою, виданою старостою сіл Хмільна, Хутір Хмільна, Михайлівка № 168 від 07.06.2023, [PERSON] знята з реєстрації за адресою [ADDRESS] 01.06.2023, за даною адресою [PERSON] не проживає з 28.10.2022. Діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] знаходились на утриманні батька, [PERSON] до 02.06.2023. На час видачі довідки діти перебувають з матір`ю (а.с.35). Як вбачається із копії витягу з реєстру Черкаської територіальної громади від 21.07.2023 (а.с.94) [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] . Відповідно до акта обстеження умов проживання № 335 від 07.07.2023, складеного комісією у складі завідувача сектору попередження бездоглядних дітей - [PERSON] , головного спеціаліста служби у справах дітей Черкаської міської ради [PERSON] . [PERSON] проживає разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , де створені задовільні умови для їх проживання. Діти забезпечені всім необхідним для навчання та відпочинку. У сім`ї доброзичливі, дружні стосунки (а.с. 106). Згідно довідки виданої Черкаською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 28 ім. Т.Г.Шевченка від 16.11.2023 № 01-11/520 вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається у 1-В класі Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 28 ім. Т.Г.Шевченка Черкаської міської ради у 2023-2024 н.р. (а.с.140). Відповідно до актів оцінки потреб сім`ї та висновку оцінки потреб сім`ї за № 829 від 06.11.2023 ( а.с. 150-154) [PERSON] проживає разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та співмешканцем [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Мати цікавиться дітьми, виховує, здійснює нагляд та догляд, заохочує до розвитку, виконує батьківські обов`язки та здатна задовольнити потреби дітей. Старші діти з матір`ю спілкуватися не бажають через розподіл майна. Відповідно до характеристики від 15.11.2023 та довідки про доходи від 15.11.2023 [PERSON] працює у ТОВ «Фіброн», характеризується позитивно, отримала дохід з листопада 2022 до жовтень 2023 у розмірі 72099,76 грн (а.с.148, 149). Відповідно до довідки Філії «МХП ЛОГІСТИКА» ПрАТ « МХП» від 29.11.2023 та характеристики від 28.07.2023 [PERSON] працює на посаді водія Філії «МХП ЛОГІСТИКА» ПрАТ « МХП» з 24.01.2022 та отримав дохід з червня 2023 до жовтня 2023 у розмірі 74154,99 грн, за місцем роботи характеризується позитивно ( а.а. 183, 186-187). Відповідно до характеристики від 25.07.2023, виданої старостою сіл Хмільна, Хутір-Хмільна, Михайлівка Канівської міської ради [PERSON] за місцем проживання також характеризується позитивно ( а.с. 188). Відповідно до довідки КЗ «Хмільнянський ліцей Канівської міської ради Черкаської області» від 26.07.2023 № 145 утриманням та вихованням [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] займався батько [PERSON] . За період з вересня 2022 по 26.07.2023 [PERSON] навчальний заклад не відвідувала, дітьми не цікавилася (а.с.189). Згідно з довідкою КНП «Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Канівської міської ради від 27.07.2023 [PERSON] відвідував із дітьми педіатра до 21.07.2023 ( а.с. 190). Згідно із висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради від 11.12.2023 № 01-01-23/2584 зазначено, що враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей та особисту прихильність дітей до кожного з них, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , а [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю, [PERSON] (а.с.114). Згідно із висновком Органу опіки та піклування м. Черкаси виконавчого комітету Черкаської міської ради про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від 07.02.2024 № 876-01-21 зазначено, що вважають доцільним визначення місця їх проживання разом з матір`ю [PERSON] (а.с.173-175). Згідно з ч.1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, якщо батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14.09.2022 у справі № 466/1017/20). Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19). Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини. У справі, що розглядається встановлено, що батьки характеризуються позитивно, і хоча власного житла не мають, можуть забезпечити належні житлові умови у місці свого фактичного проживання, матеріально забезпечені, здатні виконувати батьківські обов`язки щодо дітей. Батько [PERSON] бере активну участь у житті, вихованні та навчанні сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьком. Також позивач за первісним позовом виявляє бажання визначити разом із ним місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю [PERSON] . Натомість мати [PERSON] просить визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом із нею, оскільки діти хочуть жити із матір`ю, вона докладає зусилля для забезпечення їх розвитку, виховує їх. Щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] враховує його бажання жити із батьком. Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і має гарантувати захист прав дитини. Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультацію та мати можливість висловлювати свої думки; клопотати про призначення спеціального представника під час розгляду судовим органом справ, бути поінформованою про можливі наслідки реалізації своїх думок та про можливі наслідки будь-якого рішення (статті 3, 4 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 1996 року). Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Разом з тим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати інтересам дитини (стаття 12 Конвенції про права дитини, стаття 171 СК України, стаття 14 Закону України «Про охорону дитинства»). Думка дитини може бути висловлена у письмових доказах (висновках органів опіки та піклування, спеціалістів тощо); електронних доказах (відео-, аудіоматеріалах); висновках психологічної експертизи; показаннях самої дитини, присутньої в залі судового засідання або з використанням режиму відеоконференції. Суд враховує висловлену дитиною думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб (постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 404/3499/17 , від 18.12. 2023 року у справі № 523/21283/21). При оцінці пояснень дитини необхідно враховувати її вік на момент опитування, рівень розвитку та психологічні особливості, притаманні При цьому суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (частина третя статті 171 СК України). Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14.12.2023 року у справі № 127/20368/21. В ході опитування дитини [PERSON] , [INFO] з урахуванням висновків соціальних служб за результатами обстеження умов проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , співбесід із ними, судом було встановлено, що старша дитина [PERSON] , [INFO] , бажає і надалі проживати з батьком та старшими сестрами, оскільки батько приділяє йому більше уваги, забезпечує його всім необхідним, виховує та наставляє, хотів би, щоб разом із ними проживали молодші сестра та брат. Менші діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , місцем свого проживання вважають місце проживання їх матері [PERSON] , де вони мають стабільність в оточенні, зв`язки із школою, друзями, іншими особами, з якими вони спілкуються. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме, що на даний час син, [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком, між ними встановлений міцний психологічний зв`язок, існує довіра, взаєморозуміння, дитина бажає і надалі проживати разом з батьком, а інший із батьків не заперечує цьому, тому суд вважає необхідним визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Що стосується місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вбачається, що на даний час діти проживають з матір`ю. За місцем проживання дітей створені всі умови для дітей, мати виховує та утримує дітей, між ними встановлений міцний психологічний зв`язок, існує довіра, взаєморозуміння, діти перебувають у безпечному і дружньому для них середовищі, вважають місцем свого проживання місце проживання своєї матері, тому суд вважає за необхідне визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 04.12.2019 в справі № 320/383/19. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей, так як такі витрати не підтверджені відповідними доказами. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: partial