Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

В травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія ?Єропейська агенція з повернення боргів? (надалі - ТОВ ?ФК ?Єропейська агенція з повернення боргів?) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просило суд: стягнути з [PERSON] на свою (ТОВ ?ФК ?Єропейська агенція з повернення боргів?) користь заборгованість: -за договірпро надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0213/82/0123720 від 14 жовтня 2013 року, яка станом на 26 квітня 2017 року складає 6 211, 35 грн.; -за договірпро надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0213/82/0164137 від 10 червня 2014 року, яка станом на 26 квітня 2017 року складає 30 893, 59 грн., а також понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством ?Райффайзен Банк Аваль? та [PERSON] було укладено договірпро надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0213/82/0123720. 10 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством ?Райффайзен Банк Аваль? та [PERSON] було укладено договірпро надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0213/82/0164137. 25 квітня 2017 року між ПАТ ?Райффайзен Банк Аваль? та ПАТ ?Комерційний Індустріальний Банк? було укладено Договір відступлення права вимоги №114/33. 25 квітня 2017 року між ПАТ ?Комерційний Індустріальний Банк? та ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? було укладено Договір відступлення права вимоги №20170425. Відповідно до вищезазначених договорів ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? отримало право вимоги за кредитним договором №010/0213/82/0123720 від 14 жовтня 2013 року та за кредитним договором №014/0213/82/0164137 від 10 червня 2014 року, укладених з відповідачем. Як зазначає позивач, заборгованість відповідача: за кредитним договором №010/0213/82/0123720 від 14 жовтня 2013 року складає 6 211, 35 грн., за кредитним договором №014/0213/82/0164137 від 10 червня 2014 року складає 30 893, 59 грн., з яких: 13 255, 36 грн. - заборгованість за кредитом, 5 151, 94 грн. - заборгованість за відсотками; 12 486, 29 грн. - заборгованість за пенею. Оскільки, в добровільному порядку відповідач виниклу заборгованість не погашає, позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Відповідач, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористався; відзив на позовні вимоги до суду не надіслав. Представник позивача в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; в позовній заяві зазначив, що просить провести розгляд справи за його відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; письмовий відзив на позов не надіслав, як і не направив свого представника для прийняття участі у розгляді справи. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Судом встановлено, що 14 жовтня 2013 року між ПАТ ?Райффайзен Банк Аваль? (Банк) та [PERSON] (клієнт) було укладено договірпро надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0213/82/0123720, відповідно до якого ПАТ ?Райффайзен Банк Аваль? зобов`язалось надати [PERSON] кредит у розмірі 2 300, 00 грн. строком на 48 місяців, зі сплатою 36, 0 % річних. Позивач не надав доказів, що на виконання положень п.3.2. Договору кредитні кошти були зараховані на КР клієнта. В послідуючому, 10 червня 2014 року між ПАТ ?Райффайзен Банк Аваль? (Банк) та [PERSON] (клієнт) було укладено договірпро надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0213/82/0164137, відповідно до якого ПАТ ?Райффайзен Банк Аваль? зобов`язалось надати [PERSON] кредит на загальну суму 15 257, 52 грн., з яких на споживчі цілі - 13 390, 00 грн., на сплату страхового платежу - 1 867, 52 грн. строком на 72 місяці, з процентною ставкою - фіксована у розмірі 39, 93 % річних. На підтвердження виконання вимог п.1.3. Договору, в частині надання грошових коштів [PERSON] , позивачем було надано суду виписку з рахунку останнього. Як вбачається із наданої виписки, 10 червня 2014 року на рахунок [PERSON] було зараховано грошові кошти у розмірі 13 390, 00 грн. Однак, доказів, які б свідчили про щомісячне повернення чи неповернення отриманих грошових коштів, суду надано не було, як і не надано виписку з рахунку у якій було відображено заборгованість по кредиту. 25 квітня 2017 року між ПАТ ?Райффайзен Банк Аваль? та ПАТ ?Комерційний Індустріальний Банк? було укладено Договір відступлення права вимоги №114/33. 25 квітня 2017 року між ПАТ ?Комерційний Індустріальний Банк? та ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? було укладено Договір відступлення права вимоги №20170425. Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом, позивач зазначав, що відповідно до вищезазначених договорів відступлення ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? отримало право вимоги за договоромпро надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0213/82/0123720 від 14 жовтня 2013 року та за договоромпро надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0213/82/0164137 від 10 червня 2014 року, укладених з відповідачем. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов?язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 ЦК України, кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як зазначає позивач, заборгованість [PERSON] за договоромпро надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0213/82/0123720 від 14 жовтня 2013 року складає 6 211, 35 грн.; за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0213/82/0164137 від 10 червня 2014 року складає 30 893, 59 грн., з яких: 13 255, 36 грн. - заборгованість за кредитом, 5 151, 94 - заборгованість за відсотками, 12 486, 29 грн. - заборгованість за пенею, що підтверджується розрахунками заборгованості, наданим з боку позивача. Відповідач в судове засідання не з?явився, не підтвердив факт отримання кредитних коштів. Однак, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, саме, що стосується договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0213/82/0123720 від 14 жовтня 2013 року, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, а отже не є належним доказом існування боргу. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України ?Про бухгалтерський облік та фінансову звітність?. Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі № 333/5483/20 та інших. Крім того, варто зазначити, що суд позбавлений можливості встановити чи дійсно перейшло до позивача право вимоги за договоромпро надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0213/82/0123720 від 14 жовтня 2013 року та за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0213/82/0164137 від 10 червня 2014 року, укладеними з [PERSON] , оскільки, позивачем до Договору відступлення права вимоги №114/33 від 25 квітня 2017 року взагалі не додано витяг з Реєстрів боржників до Договору, а до Договору відступлення права вимоги №20170425 від 25 квітня 2017 року надав витяг з Реєстрів боржників до Договору, який в порушення умов Договору та чинного законодавства підписаний лише представником позивача, як завірена копія. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивач не надав доказів, що в розпорядження відповідача були надані грошові кошти по договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0213/82/0123720 від 14 жовтня 2013 року, не надано доказів, що до позивача перейшло право вимоги за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0213/82/0123720 від 14 жовтня 2013 року та за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №010/0213/82/0123720 від 14 жовтня 2013 року, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ ?ФК ?Європейська агенція з повернення боргів? задоволенню не підлягають. На підставі викладено та

Outcome: dismissed