Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду засобами поштового зв`язку з указаним позовом, отриманим судом 23.05.2024, та просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що після смерті [PERSON] 18.12.2022 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер 1221884000:01:003:0022, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. За життя [PERSON] 04.11.2022 складено заповіт, яким вказану земельну ділянку вона заповіла позивачу. Маючи намір прийняти спадщину, 12.07.2023 позивач звернувся до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори, де отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском 6-місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини. Спадкодавиця [PERSON] мала двох дітей: малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , який на день смерті [PERSON] був зареєстрований разом із нею за адресою: [ADDRESS] . Позивачу не було відомо про наявність заповіту та смерть заповідача [PERSON] , про яку він дізнався після спливу строку на прийняття спадщини, оскільки він не є членом її родини, не проживав з нею спільно, а нотаріусом не вживалося жодних дій для його повідомлення, як спадкоємця за заповітом. Оскільки позивач вважає вказані причини пропуску звернення із заявою про прийняття спадщину поважними, він звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх спадкових прав. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.06.2024 задоволено клопотання позивача про витребування доказів . Від Шостої криворізької державної нотаріальної контори 02.07.2024 надійшла копія витребуваної судом спадкової справи № 237/2023 (а.с.41-61). Ухвалою суду від 15.07.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.30). Відповідачі [PERSON] та малолітня [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення судового засідання, до суду не надали, відзиву не подано. Третя особа: Лозуватська селищна територіальна громада Криворізького району Дніпропетровської області участі представника в судовому засіданні не забезпечила, повідомлялися в установленому законом порядку. Третя особа: [PERSON] правом на участь у судовому засіданні не скористався, повідомлений належним чином, заяв, клопотань із процесуальних питань, зокрема, про відкладення судового розгляду з поважних причин, а також пояснень по суті позову, до суду не подано Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідачів, неподання відповідачами відзиву у встановлений судом строк, суд постановив, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалити в справі заочне рішення на підставі наявних доказів та за відсутності заперечень із боку позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9, 46-47). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] на підставі рішення органу місцевого самоврядування про затвердження проекту землеустрою № 2066, виданого 19.11.2021 Лозуватською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, належала земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 1221884000:01:003:0022 (а.с.60). За життя [PERSON] 04.11.2022 склала заповіт, посвідчений секретарем Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] , зареєстрований у реєстрі за № 234, яким належну їй земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, розташовану на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1221884000:01:003:0022, заповіла [PERSON] (а.с.10, 48, 49). Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , почав відлік відповідно з дати її смерті та закінчився 18.07.2023. На момент відкриття спадщини, відповідно до матеріалів спадкової справи № 237/2023, на день смерті [PERSON] , за адресою її реєстрації: [ADDRESS] , разом із нею був зареєстрований її син [PERSON] (а.с.47 зворот). У матеріалах спадкової справи №237/2023 наявні сформовані державним нотаріусом Деркач Я.В. витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, згідно з якими у [PERSON] є діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] (а.с.56 зворот-57 зворот, 58-59 зворот). Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, із 25.10.2002 Свідерська (дошлюбне прізвище « [PERSON] перебувала у шлюбі зі [PERSON] , який розірвано 26.03.2008 Жовтневим відділом РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №144, та з 20.02.2021 у шлюбі із [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») (а.с.50 зворот 56). Як встановлено у судовому засіданні, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] її діти [PERSON] , [PERSON] та чоловік [PERSON] не зверталися, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.50 зворот). Водночас, як слідує з матеріалів спадкової справи № 237/2023, до Шостої криворізької державної нотаріальної контори 12.07.2023 звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом, на підставі чого державним нотаріусом була заведена спадкова справа № 237/2023, номер у Спадковому реєстрі № 70927841 (а.с.42, 50). Проте, постановою від 12.07.2023 державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском 6-місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, рекомендовано звернутися до суду (а.с.11, 45 зворот). Як вказував позивач та не заперечили інші учасники провадження, [PERSON] не був членом сім`ї спадкодавця [PERSON] , відповідно, не був обізнаний про факт її смерті та наявність заповіту на його ім`я, у зв`язку з чим, не міг своєчасно реалізувати право на спадкування за заповітом. З метою захисту свого невизнаного права [PERSON] звернувся до суду з позовом до Лозуватської територіальної громади в особі Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, у задоволенні якого рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2024 відмовлено, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача (справа №177/2257/23) (а.с.61, https://reyestr.court.gov.ua/Review/116398523). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Як визначено ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту та смерть спадкодавця може бути визнана поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з п.п. 2.2., 2.3. та 3.2 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Оскільки спадкодавець [PERSON] склала за життя заповіт на [PERSON] , заповівши йому належну їй за життя земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер 1221884000:01:003:0022, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, вказаний заповіт не змінено та не скасовано, спадкування після смерті [PERSON] має здійснюватися за заповітом. Позивач дізнавшись про смерть спадкодавця та наявність заповіту на його ім`я, одразу звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак не будучи родичем спадкодавця, відповідно не будучи обізнаним про смерть заповідача та наявність заповіту, пропустив визначений законом строк для звернення до нотаріуса з відповідною заявою, що суд визнає поважною, об`єктивною причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини, а тому, на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в три місяці, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved