Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого посилався на те, що 21.12.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18.01.2022 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування та всіх необхідних документів позивачем було складено страховий акт, на підставі якого здійснено виплату страхового відшкодування на станцію технічного обслуговування у розмірі 31851,32 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант», остання відшкодувала позивачу страхове відшкодування у розмірі 13089,05 грн., у зв`язку з чим різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням склала 18762,27 грн., яку згідно вимог чинного законодавства зобов`язаний сплатити відповідач. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача збитки в порядку регресу у розмірі 18762,27 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.09.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с. 14). 01.06.2021 між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №54009а1ка, відповідно до умов якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] (а.с.5-12). Судом встановлено, що 21.12.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18.01.2022 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с.4). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу №205957301 (а.с.32). Як встановлено судом, 27.12.2021 власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату страхового відшкодування (а.с.13). Згідно ремонтної калькуляції та рахунків на оплату ФО-П [PERSON] №0000000011 від 04.01.2022 та №0000000434 від 07.05.2022 (а.с.16-19,22-27), вартість ремонту автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] , склала 19946,59 грн. та 11904,73 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до розрахунків суми страхового відшкодування ПрАТ «СК «АРКС» та страхових актів №ARX3132682 від 05.01.2022 та №ARX3245817 від 13.05.2022 (а.с.20-21,28-29) розмір страхового відшкодування склав 19946,59 грн. та 11904,73 грн., яке було виплачено позивачем на рахунок ФО-П [PERSON] , що підтверджується платіжними дорученнями №858629 від 06.01.2022 та №888018 від 16.05.2022 (а.с.30,31). Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Згідно із ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «СК «Альфа-Гарант», останнє у відповідності до підписаних з позивачем угод про здійснення страхового відшкодування від 23.02.2023 та від 24.11.2023 (а.с.33-36) здійснило виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 6578,60 грн. та 5317,13 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №33632 від 24.02.2023 та №39 від 30.11.2023 (а.с.37,38). При цьому, узгоджені розміри страхового відшкодування склали 7309,56 грн. та 5779,49 грн. відповідно. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 31851,32 грн. - 7309,56 грн. - 5779,49 грн.. = 18762,27 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування збитків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved