Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У липні 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову посилався на те, що він та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у 2022 році було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . За судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2024 року з нього проводиться стягнення аліментів на користь відповідача на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку. На теперішній час позивач не погоджується з розміром аліментів у вигляді частини з усіх видів заробітку, оскільки є інвалідом ІІІ групи, отримав травму на виробництві та потребує постійного лікування й реабілітації. Крім того, на його утриманні перебуває його мати [PERSON] , [INFO] , яка теж є інвалідом ІІІ групи, не працює, постійно хворіє та отримує пенсію за інвалідністю. Наразі позивач через стан свого здоров`я не може влаштуватися на роботу та мати сталий прибуток. Єдиним доходом, який він отримує на даний час, є пенсійна виплата по інвалідності. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього відповідно до судового наказу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2024 року в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до 1/5 частини від усіх видів заробітку. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.11). 05 серпня 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява відповідача по справі [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів (а.с.13). Ухвалою суду від 05 серпня 2024 року заяву [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів залишено без руху для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду (а.с.26). Ухвалою суду від 06 вересня 2024 року заяву [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів повернуто позивачеві (а.с.28). Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року здійснено перехід на розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.45). Ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.52). 13 листопада 2024 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на те, що він допомагає дитині, але відповідачка не радиться з ним щодо лікування дитини, а ставить його перед фактом оплати рахунків. Наразі не працює, має офіційний дохід у виді пенсії у зв`язку з інвалідністю у розмірі близько 11\~239 грн. Свого житла та автомобіля не має. Кожного місяця витрачає кошти на своє лікування. Представник позивача адвокат Присенко О.Г. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, підтримавши наданий до суду відзив на позовну заяву. Додатково зазначила, що їх з позивачем донька має низку хвороб, а саме: косоокість обох очей, складний гіперметропічний астигматизм обох очей, хронічний гастрит, атопічний дерматит, вітіліго, рецидивуючий бронхіт, хронічний аденоїдит, хронічний тонзиліт та за призначенням лікаря потребує медикаментозної реабілітації, оздоровлення на морському узбережжі. Крім того, позивач є особою працездатного віку, третя група інвалідності є робочою, але тільки з протипоказанням значних фізичних навантажень в шкідливих умовах. Також зазначила, що інформація про те, що відповідач не працює є недостовірною, оскільки останній виконує роботи по встановленню натяжних стель, жалюзів, ролетів тощо. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2017 року, який рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2024 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30.05.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 567015, яка видана 17 січня 2024 року, [PERSON] з 01 грудня 2023 року має третю групу інвалідності безстроково. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, також враховує положення статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, відповідно до якої передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Так, за змістом ч. 2 ст. 27 цієї Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З аналізу наведених норм слідує, що батьки мають рівні права та обов`язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині умови для її повноцінного розвитку. У силу положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно із ч. 7 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів у частці від доходу боржника відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів за наявності на те підстав. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зменшення розміру аліментів є правом суду, а не його обов`язком, виходячи з диспозиції ст. 192 СК України, тобто, навіть за умови доведеності факту зміни матеріального стану платника аліментів, суд, який розглядає справу, може не задовольняти вимоги останнього про зменшення розміру аліментів, зважаючи на інші обставини справи, зокрема, у разі, якщо зменшення розміру аліментів не відповідатиме інтересам малолітніх дітей, які мають право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як на підставу зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , позивач посилається на те, що він потребує постійного лікування та реабілітації, оскільки має третю групу інвалідності та через це не може влаштуватися на роботу та отримувати сталий прибуток. Крім того, на його утриманні перебуває його матір [PERSON] , [INFO] , яка згідно Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 648325, виданої 08 серпня 2024 року, з 01 червня 2017 року має третю групу інвалідності безстроково. Утім, належних та допустимих доказів на підтвердження того, як змінився його матеріальний стан від часу набрання законної сили судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2024 року позивач не надав, не надав доказів переліку медичних препаратів, процедур, які йому необхідні щомісячно, їх вартості. Крім того, як вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 567015, виданої 17 січня 2024 року, [PERSON] має третю групу інвалідності з 01 грудня 2023 року. Відповідно до довідки форми ОК-5 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 23 липня 2024 року, вбачається, що інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, сплати страхового внеску відсутня відносно [PERSON] з 2015 року. Посилаючись на утримання ним матері, позивачем не надано доказів такого утримання. В той же час, з документів, які були подані до суду відповідачем [PERSON] , вбачається, що донька сторін по справі [PERSON] , [INFO] , має низку хвороб, а саме: збіжну косоокість лівого ока, часткову акомодаційну, амбліопію середнього ступеню обох очей, змішаний астигматизм обох очей, що підтверджується випискою із медичної карти пацієнта (а.с.15); хронічний гастрит, загострення, атопічний дерматит, вітіліго, рецидивуючий бронхіт, хронічний аденоїдит, хронічний тонзиліт, що підтверджується карточкою огляду лікаря від 20 серпня 2024 року (а.с.34). У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що визначений судовим наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2024 року розмір аліментів відповідає вимогам чинного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального стану позивача не буде спрямовано на належне забезпечення малолітньої доньки сторін - [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме її інтересам, а тому у задоволенні позовної заяви слід відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2 статті 141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed