Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

22 липня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.11.2002 між ними було зареєстровано шлюб, який заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 23.02.2018 року було розірвано. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на її утриманні. На даний час дочка [PERSON] є повнолітньою, проте продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним, служить в ЗСУ. У зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , повнолітньої [PERSON] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення старшою дитиною [PERSON] двадцяти трьох років, тобто до [INFO] , а потім по 1/4 частині до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Ухвалою судді від 23.07.2024 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 10.09.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач визнає свій обов`язок та погоджується утримувати свої доньок. В той же час відповідач не погоджується з порядком стягнення з нього аліментів, оскільки сторони мають одну неповнолітню дочку та одну повнолітню доньку, а тому позивач повинна була розмежувати розмір аліментів щодо кожної з них. Крім цього, позивач та відповідач мають однаковий обов`язок щодо утримання дітей, однак позивач навмисно не вказує розміру свого доходу, розміру витрат на навчання повнолітньої доньки, намагаючись обов`язок по утриманню дітей покласти повністю на відповідача, що є несправедливим. Також звертає увагу, що дочка [PERSON] навчається на денній формі навчання за бюджетні кошти. В той же час відповідач погоджується про необхідність надання фінансової допомоги на утримання повнолітньої дочки, проте не у визначеному позивачем розмірі. Відповідач має ряд захворювань, які потребують постійного лікування, також має дружину, яка теж має ряд захворювань та потребує лікування, не працює, а тому він займається її утриманням та лікуванням. З урахуванням викладеного, відповідач погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини його заробітку та на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/12 частини його заробітку. Крім того, просить врахувати, що термін навчання дочки визначений з 01.09.2021 по 30.06.2025, а тому кінцевою датою стягнення аліментів має бути 30.06.2025, а не 18.09.2027, як просить позивач. Таким чином, відповідач визнає позов частково. Повторно звертає увагу, що батьки мають однаковий обов`язок по утриманню дітей, він проходить військову службу, а тому йому необхідні кошти для забезпечення власної життєдіяльності, водночас повнолітня дочка не була ініціатором стягнення аліментів, а тому вони будуть перераховуватись матері, яка не надала розміру будь яких витрат на навчання дочки. Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в ньому, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, посилався на підстави, викладені у відзиву, просив позов задовольнити частково. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2002, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , який рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.02.2018 було розірвано (а.с.7-8). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10-11). Згідно з копією довідки Національного університету «Одеська юридична академія» від 09.07.2024 № ВК-5, [PERSON] є студенткою 4 факультету адвокатури та антикорупційної діяльності (бюджет) денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року (а.с.15). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.03.2019. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.43). З довідки ПФУ форми ОК-7 вбачається, що [PERSON] працювала до жовтня 2023 року та отримувала дохід (а.с.39). Відповідно до копії Епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №4439/1330 (кардіологічне відділення) [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 15.07.2024 по 25.07.2024 (а.с.40). Згідно з копією довідки №1713 військово-лікарської комісії від 19.08.2024, [PERSON] придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с.42). Відповідно до копії довідки від серпня 2024 року, [PERSON] перебуває під диспансерним наглядом лікаря Офіс сімейної медицини м. Олександрії (а.с.44). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3-4 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, законодавець визначив порядок стягнення аліментів на двох дітей в єдиній частці від доходу платника, до повнолітня старшої дитини. Крім того, статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дочку чи сина, які продовжують навчання, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, навчання дочки чи сина не є безумовною підставою для стягнення аліментів на їх утримання, в той час, як стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не має такої умови та є обов`язковим. А тому стягнення аліментів у єдиній частці від доходу платника аліментів та утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дочки на період навчання, як це просить позивачка, є недоцільним та суперечить законодавству України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3\~ст. 12 ЦПК України). В судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня [PERSON] проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Батько дитини у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, доказів на підтвердження того, що він не може надавати таку допомогу, суду надано не було. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/6 його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, суд приходить до висновку про те, що відповідач також має можливість надавати матеріальну допомогу і повнолітній доньці, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, та визначаючи аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд враховує, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, та платоспроможності самого відповідача. Посилання відповідача на зміну його сімейного стану та відсутність у дружини роботи, без надання доказів її непрацездатності, або, що стягнення з нього аліментів у розмірі, який просить позивач, буде надмірним тягарем, не може бути доказом його неплатоспроможності та судом не приймається до уваги. В той же час не підлягає задоволенню вимога про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею 23 років, оскільки аліменти стягуються на період навчання. Так само не підлягає задоволенню вимога в частині стягнення на утримання повнолітньої доньки аліментів в розмірі не менше встановленого законодавством мінімального розміру для дитини відповідного віку, оскільки [PERSON] є повнолітньою та відповідно до ст. 6 СК України не є дитиною. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн., як за дві вимоги, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial