Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.10.2024, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] з участю третіх особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Костецького Юрія Георгійовича, Тернопільського міського управління юстиції про визнання договору дарування від 25.04.2012 року, посвідченого Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Юрієм Георгійовичем, щодо квартири, яка знаходиться за адресом [ADDRESS] недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] щодо квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі державним реєстратором Тернопільського міського управління юстиції від 17 червня 2014 року, було відмовлено. 14.10.2024 представником відповідача [PERSON] адвокатом Костовою Н.З. подано суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 гривень. Також, 16.10.2024 представником відповідача [PERSON] адвокатом Костовою Н.З. подано суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 гривень. 17.10.2024 позивачкою подано суду письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що адвокату у зв`язку із представництвом інтересів обох відповідачів одночасно, додаткового часу на дослідження матеріалів справи, підготовки до засідань не потребувалось. По суті, відмінної позиції [PERSON] від позиції іншого відповідача [PERSON] не було та й не могло бути заявлено. Крім того, зазначає, що у відзивах на позов було зазначено менший розмір попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на правову допомогу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні заперечила, щодо задоволення заяви та вважає, що заявлені до стягнення суми є не співмірними обсягу виконаних адвокатом послуг та складності справи. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів адвокат Костова Н.З. в судовому засіданні заяви про ухвалення додаткового рішення підтримали та просять суд їх задоволити у повному обсязі з підстав зазначених у них. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із наступним. Згідно п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників судового розгляду ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішене питання про судові витрати. Як зазначено вище, представник відповідачів просить стягнути з позивача 30000 гривень витрат на професійну правничу допомогу надану відповідачу [PERSON] та 15000 гривень витрат на професійну правничу допомогу надану відповідачу [PERSON] . 25.07.2023 між [PERSON] та адвокатом Костовою Наталією Зіновіївною укладено Договір про надання правової допомоги, захисту та представництва інтересів у судових органах та у справах досудового врегулювання спорів, змістом якого сторони визначили порядок оплати послуг адвоката. На підтвердження понесених витрат представник відповідача надала суду детальний опис робіт (наданих послуг) у справі №604/11119/23 та Акт №1/1 виконаних робіт (наданих послуг) від 07.10.2024, згідно якого загальна вартість виконаних робіт, відповідно до переліку послуг, які містяться в Акті, складає 30000 гривень. Також, 28.07.2023 між [PERSON] та адвокатом Костовою Наталією Зіновіївною укладено Договір про надання правової допомоги, захисту та представництва інтересів у судових органах та у справах досудового врегулювання спорів, змістом якого сторони визначили порядок оплати послуг адвоката. На підтвердження понесених витрат представник відповідача надала суду детальний опис робіт (наданих послуг) у справі №604/11119/23 та Акт №1/2 виконаних робіт (наданих послуг) від 07.10.2024, згідно якого загальна вартість виконаних робіт, відповідно до переліку послуг, які містяться в Акті, складає 15000 гривень. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; Новою редакцією ЦПК (частиною 2 статті 137) встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Як зазначено вище, сторона відповідача надала суду копії актів виконаних робіт (наданих послуг) №№1/1, 1/2, згідно яких загальна вартість наданої правничої допомоги складає 30000 гривень та 15000 гривень. В судовому засіданні при розгляді позову, інтереси відповідачів представляла адвокат Костова Наталія Зіновіївна, згідно ордеру серії ВО №105760 та ордеру серії ВО №1060754, виданого адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально. Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Разом з тим, згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Також, за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.5 цієї статті ЦПК) . Зваживши надані представником відповідачів докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги в судових засіданнях, враховуючи принцип співмірності, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним є стягнення із позивача на користь відповідача [PERSON] вартості наданих послуг правничої допомоги у розмірі 10 000 гривень та на користь відповідача [PERSON] вартості наданих послуг правничої допомоги у розмірі 5 000 гривень. Відтак, вимоги представника відповідачів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] 10000 гривень витрат на професійну правову допомогу та в користь [PERSON] 5000 гривень витрат на професійну правову допомогу. З \~ урахуванням наведеного,

Outcome: partial