Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

\~20.06.2023 року заявник звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності документа, в якій просить суд: встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло(дублікат) № [NUMBER] від 19.01.2000 року. Зазначає, що 19.01.2000 року її родина у складі: син, [PERSON] , вона та чоловік , [PERSON] приватизували квартиру за адресою: [ADDRESS] та отримали свідоцтво про право на спадщину. У серпні 2024 року вони вирішили зареєструвати право власності на цю квартиру у новому реєстрі прав власників нерухомого майна та при підготовці пакету документів встановили невідповідність написання по батькові заявниці у свідоцтві про право власності та паспорта та картці платника податків, а саме, у свідоцтві воно зазначене як « [PERSON] », тоді як у паспорті та довідці « [PERSON] » (з апострофом). 29.08.2024 року заявниці подала зацікавленій особі заяву про виправлення описки,але листом від 30.08.2024 року їй було відмовлено у задоволенні заяви, так як у з`яві та у довідці про склад сім`ї було вказано її по батькові як « [PERSON] » та рекомендовано звернутися до суду згідно ст.265 ЦПК. \~Зацікавлена особа судове засідання не з`явилася, надано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Від заявниці надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує у повному обсязі та наполягає на її задоволені. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню за таких підстав. \~Порядок розгляду справ окремого провадження, яким є вид непозовного цивільного судочинства, за процедурою якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, внормований Розділом ІV\~ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України). Главою 6 Розділу ІV\~ЦПК України\~ врегульований розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті. Як свідчить системний аналіз наведених положень цивільного процесуального законодавства, встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факту належності правовстановлюючого документу, підпорядковане меті виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У\~відповідності з п. 6 ч. 1\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315\~ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У зв`язку з викладеним, встановлення факту належності документу в окремому провадженні пов`язане з використанням цього факту для реалізації прав заявниці, у тому числі, реєстрації права власності та подальшої можливості розпоряджання власністю. Від встановлення факту належності їй свідоцтва про право власності на житло залежить можливість реалізації нею права на здійснення прав власника частини квартири, у зв`язку з чим заява відлягає задоволенню. Оскільки свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] видано 19.01.2000 році, тобто до заміни паспорта на ім`я [PERSON] , а виправлення в паспорті не допускаються , судом встановлюється факт, що має юридичне значення , а саме належності документа. \~ Оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ) свідоцтва про право власності на житло(дублікат) № [NUMBER] від 19.01.2000 року. На підставі вищевикладеного, вказану заяву слід задовольнити повністю. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved