Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення 3 % річних. Зазначав, що 15.03.2015 між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів на суму 57 540 євро. Також 15.03.2015 між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів на суму 100 000 євро. На підставі зазначених правочинів ФОП [PERSON] загалом отримав у позику від [PERSON] 157 540 євро, частину з яких, а саме 37 277 євро повернув, а решту коштів не повернув. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16.12.2019, частково зміненим постановою Київського апеляційного суду від 09.06.2020, залишеною в силі постановою Верховного суду від 21.07.2021, у справі № 758/2418/17 за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 01.03.2015 було стягнуто з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 131 545, 76 євро боргу. Посилаючись на те, що станом на 01.06.2023 ФОП [PERSON] не повернув йому зазначений борг, просив стягнути з відповідача на свою користь 3% річних у розмірі 11 724, 56 євро. Крім того, просив стягнути з відповідачі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. та судовий збір. У подальшому позивачем було подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій, позивач, посилаючись на те, що розмір позовних вимог був розрахований позивачем станом на 31.05.2023, тобто на день звернення з позовом до суду, відповідач після вказаної дати заборгованість не сплатив, просив стягнути з відповідача на свою користь 3% річних у розмірі за період з 10.06.2020 по 17.03.2023 у розмірі 12 232, 70 євро, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. та судовий збір. У відзиві на позовну заяву ФОП [PERSON] , посилаючись на п. 18 Прикінцевих положень ЦК України, вказав, що його необхідно звільнити від сплати 3% річних на період дії воєнного стану в Україні, а саме нарахувань за період з 24.02.2022 по 31.05.2023 у розмірі 4 995, 13 євро. Крім того, зазначив, що 14.11.2022 приватний виконавцем виконавчого округу м. Києва Пилипчуком В.Г. у виконавчому проваджені № 62405696 з виконання виконавчих листів Подільського районного суду міста Києва від 22.06.2020, виданих на виконання рішення у справі № 758/2418/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 131 545,76 євро винесено постанову та оформлено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (копії додаються), згідно з якими у власність [PERSON] передано ? частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 381 430,00 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просив звільнити його від сплати 3% річних на період дії воєнного стану в Україні, а саме нарахувань з 24.02.2022 по 31.05.2023 у розмірі 4 995, 13 євро. [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за відсутності його та позивача та вказав на те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. ФОП [PERSON] судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотаня про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності ФОП [PERSON] , який був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності [PERSON] , ФОП [PERSON] , належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 16.12.2019 у справі позов [PERSON] до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості за договором - задоволено частково. Стягнуто з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 01.03.2015 року у розмірі 62723 євро - основного боргу, 34935 євро 35 євроценти - відсотків за користування грошовими коштами, 12810 євро 64 євроценти - 3% річних від простроченої суми, що разом становить - 110469 євро (сто десять тисяч чотириста шістдесят дев`ять євро). Стягнуто з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 01.03.2015 року у розмірі 57540 євро - основного боргу, 24907 євро 73 євроценти - відсотків за користування грошовими коштами, 10706 євро 90 євроценти - 3% річних від простроченої суми, що разом становить - 93154 євро 63 євроцента (дев`яносто три тисячі сто п`ятдесят чотири євро шістдесят три євроцента). Стягнуто з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 5500 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу та 14614 грн. 87 коп. судового збору, що разом становить - 20114 грн. 87 коп. У задоволені решти вимог - відмовлено. (а.с. 11-12). Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 09.06.2020 апеляційні скарги представника позивача [PERSON] - [PERSON] та відповідача ФОП [PERSON] - задоволено частково. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року - змінено. Зменшено розмір стягнутого боргу за договором позики від 01.03.2015 з 110 469 євро до 64 908,13 євро. Зменшено розмір стягнутого боргу за договором позики від 01.03.2015 року з 93 154,63 євро до 66 637,63 євро. В іншій частині рішення - залишено без зміни. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5 120 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5 040 грн. (а.с. 13-19). Відповідно до постанови Верховного суду від 21.07.2021 Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року (у незміненій за результатами апеляційного перегляду частині) та постанову Київського апеляційного суду від 09 червня 2020 року залишено без змін. Поновлено виконання рішення Подільського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 09 червня 2020 року (а.с. 19-27). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до Указу Президента України № 64/222 «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України від 29.10.2024 №4024-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено до 08 лютого 2025 року. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного законодавства, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для стягнення нарахованих 3% річних за період дії воєнного стану, а саме з 24.02.2022 по 31.05.2023 у розмірі 4 995 євро 13 євроцентів. Ураховуючи те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, законом передбачена відповідальність у вигляді сплати 3% річних, відповідачем надано обґрунтований розрахунок 3% річних без урахування періоду з 24.02.2022 по 31.05.2023, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 6 729 євро 41 євроцентів за період з 10.06.2020 по 24.02.2022. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У порушення вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України представником позивача не надано детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги, не зазначено час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Ураховуючи те, що позивачем не надано суду обгрунтованого розрахунку суми витрат, понесених на правову допомогу, не зазначено час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), правових підстав для стягнення витрат на правову допомогу немає. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 621 грн. 11 коп.

Outcome: partial