Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

20.03.2024 року Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , реєстрація батька яких при народженні здійснена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У період 2022 - 2023 років до служби у справах дітей неодноразово надходили усні повідомлення, що відповідачка веде аморальний спосіб життя, взагалі не приймає участі в утриманні та вихованні дітей. В ході здійснених виходів за місцем проживання [PERSON] було встановлено, що санітарний стан житла незадовільний, у будинку брудно, мало вільного простору, речі розкидані, меблі пошкоджені, відсутня постільна білизна; діти були неохайні та у брудному одязі. По особовому рахунку за місцем проживання відповідачки значна заборгованість по комунальних платежах, у зв`язку з чим до житла припинено електропостачання. Профілактичні бесіди із [PERSON] жодних результатів не дали. На даний час неповнолітня [PERSON] проживає у своєї тітки, а малолітні [PERSON] та [PERSON] поміщені до притулку для дітей. Відповідачка не створювала належних умов для проживання та розвитку дітей, часто залишала їх самих, не турбувалася про них та не цікавилася їх станом здоров`я, не забезпечувала здобуття дітьми освіти. Крім того, [PERSON] вела та продовжує вести антисоціальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями та перебуває в сумнівних компаніях. Просить суд позбавити [PERSON] , батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , а також стягувати із неї на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, які викладені у позовній заяві. Також представник позивача суду пояснив, що за час перебування даного спору в провадженні суду поведінка відповідачки не змінилася, остання не приклала жодних зусиль для зміни способу свого життя, а також не намагалася налагодити стосунки з дітьми. Позов просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що санітарний стан її житла дійсно був незадовільним, однак на даний час вона вчиняє заходи для його поліпшення. Алкогольні напої вона дійсно вживала, однак помірно. Протягом останніх п`яти років вона ніде не працювала, проте останнім часом у неї з`явилися підробітки, які приносять їй дохід до 4000 грн. на місяць. За останніх пів року вона відвідувала дітей близько п`яти разів. Вважає, що вона змінила свою поведінку, а тому щодо позбавлення її батьківських прав щодо трьох її дітей заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, думку неповнолітньої та малолітніх дітей, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька вказаних дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вищевказана обставина підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00043594470, № 00043594690 та № 00043594567 від 14.02.2024 року відомості про батька малолітніх дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 12-17). Як вбачається із листа Управління соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Луцької міської ради «Про сім`ю Вільковських» № 35-26/47 від 01.02.2023 року сім`я Вільковських перебуває на обліку в установі як такі, які опинились у складних життєвих обставинах, перебуває. Спеціалістами управління вкотре відвідано сім`ю за адресою проживання: [ADDRESS] , та здійснено оцінку потреб. У результаті встановлено, що умови проживання незадовільні, антисанітарні. Двокімнатне помешкання без опалення. Житло повністю захаращене непотрібними речами, розкиданим одягом, старими пошкодженими меблями. Діти не мають окремих місць ні для сну, ні для навчання, ні для відпочинку. На момент візиту не було виявлено ні запасів продуктів харчування, ні приготовлених страв. [PERSON] та [PERSON] уже тиждень не відвідують школу (зі слів матері хворіють). Стало відомо, що матір неналежно виконує батьківські обов`язки, зловживає спиртними напоями та зовсім не приділяє уваги вихованню та догляду за дітьми (а.с. 20-22). Із листав КЗ «Луцька ЗОШ І-ІІІ ступенів № 16 Луцької міської ради» № 32/02-23 від 29.03.2023 року слідує, що малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є вихованцями закладу, лише періодично залучаються до навчального процесу, школу не відвідують без поважних на те причин. Малолітні проживають з матір`ю, їх батько помер. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , яка проживає зі своєю бабусею уроків без поважних причин не пропускає. Адміністрацією школи неодноразово проводилися з [PERSON] профілактичні бесіди, однак жодного реагування зі сторони останньої не було (а.с. 23). В обґрунтування заявлених позовних вимог Орган опіки та піклування Луцької міської ради зазначає, що [PERSON] фактично ухилялася та продовжує ухилятися від виховання, догляду та матеріального забезпечення своїх дітей, а також веде антисоціальний спосіб життя. Згідно ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Як встановлено судом, [PERSON] постановами Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.05.2023 року у справі № 161/7068/23 та від 01.02.2024 року у справі № 161/590/24 притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-10). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 17.11.2023 року, санітарний стан житла незадовільний, у будинку брудно, мало вільного простору, речі розкидані, меблі пошкоджені, відсутня постільна білизна; діти були неохайні та у брудному одязі. За висновком комісії служби у справах дітей Луцької міської ради малолітніх [PERSON] та [PERSON] направлено в обласний притулок для дітей (а.с. 24). Як вбачається із листа КЗ «Луцька ЗОШ І-ІІІ ступенів № 16 Луцької міської ради» № 19/02-23 від 05.02.2024 року, сім`я Вільковських багатодітна, неповна, неблагополучна (мама зловживає спиртними напоями), батько дітей помер. [PERSON] ніколи не цікавилась успіхами дітей, у школі діти не харчувались. Останні проживають в приміщенні літньої кухні, оскільки будинок без опалення. У помешканні брудно, захаращено непотрібними речами , розкиданий одяг, була пожежа. Діти не мають окремих місць ні для сну, ні для навчання, ні для відпочинку, а також постійно хворіють на педикульоз. [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки: не прибирає в будинку, не слідкує за зовнішнім виглядом та станом здоров`я дітей, залишає їх самих удома, а також їй байдуже рід їхніх занять та безпека. Неодноразові профілактичні бесіди з [PERSON] жодних результатів не дали (а.с. 19). Зі змісту листа Притулку для дітей служби у справах дітей Волинської ОДА № 43 від 06.02.2024 року вбачається, що малолітні [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , з 17.11.2023 року перебувають у притулку для дітей, останні були направлені як такі, які самовільно залишили сім`ю, поступили у заклад дуже брудні та із неприємним запахом, обоє були із педикульозом. [PERSON] відвідувала своїх дітей у притулку 18.11.2023 року, 21.11.2023 року та 25.12.2023 року, а також спілкувалася з ними у телефонному режимі (а.с. 18). На даний час малолітні [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] зараховані до вихованців КУ «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», а також охоплені навчанням у ЗЗСО «Ліцей № 1 м. Ковеля» (а.с. 8). У свою чергу, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі бабою по лінії своєї матері, що жодною зі сторін не оспорювалося. Частинами 1-2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Допитані в судовому засіданні у присутності педагога малолітні [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що наразі побутові умови їх проживання значно кращі від тих, які забезпечувала їм мати. Допитана в судовому засіданні неповнолітня [PERSON] пояснили суду, що її набагато краще проживати разом зі своєю бабусею, аніж з матір`ю, та з огляду на її життєві обставини вона вважає, що [PERSON] заслуговує на позбавлення батьківських прав щодо неї та її малолітніх сестри та брата. З вищевикладеного слідує, що відповідачка не забезпечує належної турботи по відношенню до своїх дітей; не піклується про стан їх здоров`я; не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом; не вживає заходів щодо підготовки дітей до самостійного життя; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, що негативно впливає на фізичний, духовний та моральний розвиток дітей та у зв`язку із аморальним способом життя фактично самоусунулася від їх догляду та виховання. Суд оцінює критично доводи [PERSON] про те, що вона змінила свої спосіб життя за час перебування даного спору в провадженні суду, оскільки жодних доказів, які стосуються поліпшення побутових умов її проживання, працевлаштування та отримання заробітку, або ж проходження курсу реабілітації віл алкогольної залежної. Натомість, як слідує із акту обстеження умов проживання від 26.09.2024 року, який був проведений службою у справах дітей Луцької міської ради, санітарний стан житла незадовільний, газопостачання відсутнє, вхідні двері не зачиняються, кімнати захаращені брудним одягом, взуттям та непотрібними речами, постільна білизна відсутня (а.с. 80). Вищевказані факти повністю підтверджуються долученою до акту обстеження умов проживання від 26.09.2024 року фототаблицею (а.с. 81-85). Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради № 192-1 від 13.03.2024 року було затверджено висновок служби у справах дітей «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » № 86 від 06.03.2024 року, за змістом якого слідує, що служба внаслідок досліджених обставин та виходячи з інтересів дітей вважає за доцільнепозбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Даний висновок органу опіки та піклування суд вважає належним чином мотивованим та обґрунтованим. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінюючи надані сторонами докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка не піклувалася про фізичний і духовний розвиток своїх малолітніх дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечувала необхідного харчування, медичного догляду і лікування дітей, не спілкувалася з дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляв інтересу до їх внутрішнього світу та не сприяла засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Луцької міської ради щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] і їх подальшому життю. У зв`язку з цим, неповнолітню [PERSON] та малолітніх [PERSON] та [PERSON] , внаслідок позбавлення матері щодо них батьківських прав, необхідно передати органу опіки та піклування Луцької міської ради для їх подальшого влаштування до сімейних форм виховання. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною, на обліку у лікарів з приводу неналежного стану здоров`я не перебуває, розмір її середньомісячного доходу, з її слів, становить 4000 грн., інших утриманців остання немає. Доказів іншого відповідачкою суду надано не було. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , малолітня [PERSON] , [INFO] та малолітній [PERSON] , [INFO] .. самостійних доходів не мають, відомості про їх стан здоров`я в матеріалах справи відсутні. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідачки та малолітньої дитини, реальну спроможність [PERSON] сплачувати аліменти на утримання дітей. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання 3-х її дітей, в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно, на рахунок дитини в АТ «Ощадбанк». Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява Органу опіки та піклування Луцької міської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає до задоволення у повному обсязі. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Із наведеного слідує, що Орган опіки та піклування Луцької міської ради при зверненні до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] , малолітніх [PERSON] та [PERSON] , з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зі змісту позовної заяви слідує, що Органом опіки та піклування Луцької міської ради було заявлено дві позовні вимоги, а саме: немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) та майнового характеру (про стягнення аліментів). Так, у відповідності до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір, який підлягав би сплаті за вищевказані позовні вимоги, виходячи зі змісту позовних вимог, становить загальну суму 6056 грн., з яких: 3028 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав та по 3028 грн. за вимогу про стягнення аліментів. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід також стягнути на користь держави судовий збір в загальному розмірі 6056 грн. На підставі ст.ст. 164-167, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved