Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, яким просить суд стягнути солідарно з [PERSON] (далі відповідач -1) (паспорт виданий Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області 24 вересня 2009 року, ідентифікаційний код [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) та [PERSON] (далі відповідач-2) ( паспорт [NUMBER] виданий Комсомольським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області 20 вересня 2013 року, ідентифікаційний код [NUMBER] ) на користь [PERSON] , паспорт [NUMBER] виданий Білозерським ОРВ УМВС України в Херсонській області 26.12.2000 року, ідентифікаційний код [NUMBER] , 5\~000,00 доларів США основного боргу та відсотки 7\~250,00 доларів США . Позовні вимоги мотивує тим, що 21.03.2021 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики (далі Договір) відповідно до якого позивач надав відповідачу-1 [PERSON] 5\~000, 00 доларів США а остання зобов`язалась повернути ці кошти до 21.06.2021 року та сплачувати відсотки за користування коштами в розмірі 250,00 доларів США щомісяця. Договір було укладено у письмовій формі з назвою розписка, у якому дотримано усі умови укладення договорів та визначено всі істотні умови даного виду договору, а саме дата та місце укладення договору, сторони договору, їх паспортні дані, що ідентифікують кожну сторону, предмет договору визначено як позика коштів, їх сума, строк на який надається позика та обов`язок повернути отриману позику. Факт одержання позики [PERSON] в момент укладення договору підтверджується самою розпискою. 30.12.2021 року сторони прийшли до згоди продовжити строк повернення позики до 21.02.2022 року, про що письмово зазначили в розписці. Однак, в порушення умов Договору, статей 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 1049 ЦК України відповідач-1 позичену суму коштів не повернула, внаслідок чого у неї виник борг перед позивачем в розмірі 5\~000,00 доларів США основного боргу, відсотки за користування коштами не сплатила, внаслідок чого станом на 11.09.2023 року у відповідача-1 виник борг за зі сплати відсотків за договором в період з 21.03.2021 року по 01.09.2023 року за 29 місяців в сумі 7\~250,00 доларів США. Відповідач ухиляється від зустрічі, спілкування, на телефонні дзвінки не відповідає, ухиляючись тим самим від виконання обов`язку щодо повернення коштів. Окрім того в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника щодо повернення коштів, сторонами було залучено поручителя [PERSON] ( далі відповідач-2), паспорт [NUMBER] , виданий Комсомольським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області 20 09.2013 року, ідентифікаційний код [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , яка зобов`язалась виконати зобов`язання з повернення позичених коштів за [PERSON] , в разі якщо остання порушить договір і не поверне кошти. Зобов`язання поручителя сторони виклали письмово в розписці, якою зафіксовано умови договору позики та передачу коштів. Поручитель власноруч підписала зобов`язання викладені в розписці. Зазначає про те, що позивачу не відоме місце знаходження [PERSON] , проте відомо, що її нерухоме майно, а саме квартира, знаходиться за адресою вказаною в розписці. 09.05.2024 року та 04.07.2024 року до суду надійшов відзив представника відповідачів 1 та 2 адвоката Кравцова С.І. в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині заявленої до стягнення із відповідачаів загальної суми заборгованості. При цьому у крайньому відзиві позовні вимоги визнав частково, а саме вимогу щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 5\~000,00 доларів США із [PERSON] а також щодо стягнення з неї відсотків за період з 21.03.2021 року по 21.06.2021 року та за період з 30.12.2021 року по 21.02.2022 року в загальній сумі 1250,00 доларів США. Відзив мотивовано тим, що позивачем зроблено некоректний розрахунок заборгованості за нарахованими відсотками. Окрім того вказує про те, що позивач не вправі був нараховувати проценти за користування позикою після закінчення строку повернення позики, а саме після 21.02.2022 року. Окрім того у відзиві вказував на неналежність поданих позивачем суду письмових доказів. 03.07.2024 року від представника позивача, адвоката Салтан Р.В., до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначав про необґрунтованість викладених у відзиві на позов обставин, вважаючи надані позивачем письмові докази належними та допустимими, а також про те, що досудові заходи врегулювання спору відповідно до приписів п. 6 ч. 3 ст. 1175 ЦПК України не є обов`язковими. Вважав при цьому, що способи визначення плати за користування позикою у твердій сумі та у процентному відношення є еквівалентними ( взаємозамінними), через що розрахунок заборгованості зі сплатою відсотків які визначено у твердій грошовій сумі є правомірним. Зазначав при цьому, що відповідачем не надано альтернативного розрахунку суми заборгованості. Ухвалою суду від 31.01.2024 року позовну заяву було залишено без руху, та надано позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків. Ухвалою суду від 06.03.2024 року відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено у порядку загального позовного провадження. Датою підготовчого судового засідання визначено 30.04.2024 року о 10.30 год.. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали із викладених у позові підстав та із урахуванням наданих письмових відповідей на відзив відповідача, просили їх задовольнити. Представник відповідачів адвокат Салтан Р.В., як і самі відповідачі, у судові засідання не з`явились, адвокат надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, якою просив суд врахувати обставини викладені у письмових запереченнях відповідачів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши доводи позовної заяви та заперечень представника відповідачів, а також перевіривши їх наданими суду письмовими доказами, суд приходить до наступних висновків. Так судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно розписки від 21.03.2021 року [PERSON] [INFO] паспорт серії [NUMBER] виданий Комсомольським РВ, яка мешкає за адресою [ADDRESS] , взяла в борг у позивача [PERSON] 1976 року народження, паспорт серії [NUMBER] виданий Білозерським РВ України в Херсонській області 26.12.2000 року, у присутності свідка [PERSON] , 1976 р.н. кошти в розмірі 5 000 доларів США, які зобов`язалась повернути до 21 червня 2021 року та взяла на себе зобов`язання кожного місяця сплачувати відсотки в сумі 250 доларів США. При цьому у вказаній розписці зазначено, що [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , м. Херсон, 01.11.1982 року, виданий Комсомольським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області 20.09.2013 року, поручитель повернення коштів які взяла у займ у [PERSON] [PERSON] у розмірі 5\~000,00 доларів США, у разі неповернення бере на себе відповідальність за повернення коштів. Розписка містить підписи сторін та свідка [PERSON] .. Окрім того у вказаній розписці датою від 31.12.2021 року вказано про те, що термін дії розписки від 21.03.2021 р. продовжено до 21.02.2022 року на тих самих умовах. Зазначені зміни здійснені за підписом позивача та відповідача-1 [PERSON] та у присутності свідка [PERSON] із її підписом, усе від 30.12.2021 року. Суд зазначає те, що оригінал вказаної розписки було досліджено у судовому засіданні, та з приводу її дійсності зі сторони відповідачів жодних заперечень до суду не надходило. Наявними у матеріалах справи та дослідженими судом копіями паспортів позивача та відповідачок підтверджується дійсність внесених у боргову розписку даних сторін. Окрім того обставини отримання відповідачкою-1 [PERSON] у борг від позивача коштів в сумі 5\~000,00 доларів США за вищезгаданою розпискою, які у присутності свідка та сторін були перераховані відповідачкою, та написання сторонами відповідної розписки з цього приводу, ознайомлення сторін зі змістом вказано розписки а також обставини продовження дії розписки до 21.02.2022 року підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] .. При цьому, обставини отримання відповідачем-1 [PERSON] грошових коштів від позивача за вищезгаданою розпискою у сумі 5\~000,00 доларів США та неповернення відповідачем-1 вказаної суми як до визначеної у розписці дати, так і до вирішення справи судом по суті визнавались представником відповідачів, з огляду на що, відповідно до ст. 82 ЦПК вони не підлягають доказуванню та вважаються встановленими судом. Окрім того,\~представником відповідача-1\~ [PERSON] \~визнавались обставини\~щодо стягнення\~з неї\~відсотків за\~період з\~21.03.2021\~року по\~21.06.2021\~року та\~за період\~з 30.12.2021\~року по\~21.02.2022\~року в\~загальній сумі\~1250,00\~доларів США,\~які також\~не підлягають\~доведенню та\~вважаються встановленими\~ судом.\~ Також суд зазначає про те, що згідно\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Положеннями ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 ЦК України. Відповідно до ч. ч. 2, 3\~ст. 545 ЦК України\~якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У відповідності до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно правових висновків Верховного Суду України, висловлених в постановах від 18 вересня 2013р. по справі № 6-63цс13, від 11 листопада 2015р. по справі № 6-1967цс15, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Надаючи оцінку наведеній вище розписці з урахуванням наведених норм матеріального права та висновків Верховного Суду в подібних правовідносинах суд вважає доведеним факт укладання між сторонами договору позики, у вигляді боргової розписки. Передача та отримання відповідачем зазначеної суми позики, окрім як визання відповідачем-1, підтверджується письмовим доказом, а саме розпискою від 21.03.2021р., оригінал якої було надано стороною позивача до суду для огляду а також показами допитаної у судовому засіданні свідка [PERSON] .. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК\~України, а також ч. 1\~ст. 1049 ЦК\~України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018р. у справі № 14-134цс18 та від 16 січня 2019р. у справі № 373/2054/16-ц. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження як фак укладення відповідного договору позики між сторонами із передачею позивачем відповідачу-1 грошових коштів в сумі 5\~000,00 доларів США так і факт не виконання останньою своїх зобов`язань за договором позики в частині повернення вказаної суми основного боргу до визначеної у розписці дати, а саме21.02.2022 року. При цьому суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, оскільки з огляду на положення частини першої\~статті 1046 ЦК України, а також частини першої\~статті 1049 ЦК України\~належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Окрім того,\~з огляду\~на визнання\~відповідачем-1\~ [PERSON] \~позовних вимог\~в частині\~відсотків за\~період з\~21.03.2021\~року по\~21.06.2021\~року та\~за період\~з 30.12.2021\~року по\~21.02.2022\~року в\~загальній сумі\~1250,00\~доларів США,\~які також\~не підлягають\~доведенню та\~вважаються встановленими\~ судом,\~суд приходить\~до переконання,\~про необхідність\~задоволення позовних\~вимог в\~частині стягнення\~відсотків на\~вказану суму.\~ Разом і тим, в частині стягнення із відповідача-1 на користь позивача решти відсотків, окрім тих, які визнавались останньою, а саме на суму 6000,00 доларів США (7250 доларів США -1250 доларів США) за користування грошовими коштами суд вважає за необхідне відмовити враховуючи наступне. Так, досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. Такі висновки наведені у Постанові від 03.04.2024 року Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду. Із дослідженої судом розписки вбачається зокрема наступне, далі мовою оригіналу: «зобов`язуюсь повернути кошти 21 червня 2021 року в розмірі 5\~000,00 доларів США ( п`ять тисяч доларів США) та кожного місяця виплачувати відсоток, який складає 250 $ ( двісті п`ятдесят доларів США). При цьому досліджуючи справжню правову природу розглядуваної судом розписки, суд не вбачає того, що відповідач-1, поруч із зобов`язанням повернення фактично отриманих нею у борг грошових коштів в сумі 5\~000,00 доларів США також взяла на себе зобов`язання щодо сплати будь-яких відсотків за користування вказаними грошовими коштами, фактичне посилання на що у борговій розписці відсутнє, як і не вбачається те, що відповідач-1 взяла на себе обов`язок сплати будь-якої фіксованої суми в рахунок сплати відсотків саме за користування отриманими у борг грошовими коштами. Окрім того, що стосується солідарного стягнення коштів із відповідача-2 [PERSON] суд приходить до переконання про необхідність у задоволенні позовних вимог у цій частині відмовити у повному обсязі з огляду на наступне. Як вбачається\~із розписки,\~із урахуванням\~вимог до\~суду виявляти\~справжню правову\~природу правовідносин\~сторін незалежно\~від найменування\~документа та,\~залежно від\~установлених результатів,\~зробити відповідні\~правові висновки,\~відповідач-2\~ [PERSON] [INFO] \~взяла на\~себе відповідальність\~саме:\~« у\~разі неповернення\~боргу на\~себе відповідальність\~за повернення\~коштів»,\~при цьому\~із розписки\~не зрозуміло\~за що\~саме взяла\~на себе\~відповідальність відповідач-2\~та коли\~саме така\~відповідальність настає\~у відповідача-2\~ [PERSON] ..\~Окрім того\~у розписці\~відсутні Прізвище\~та ініціали\~відповідача-2\~ [PERSON] \~поруч із\~підписом та\~датою 21.03.2021\~року.\~ \~ \~ Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 746,37 грн., пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Outcome: partial