Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовом, в в якому просить: - розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 13.09.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції, актовий запис № 126; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, щомісяця до досягнення повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком ст. 184 СК України. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з лютого 2023 року. Позивач зазначає, що спільне життя із відповідачем не склалось, у подружжя виявилися різні погляди на життя, взаємовідносини з цих причин почали погіршуватись. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач подала до суду заяву, в якій проти позову не заперечувала та просила проводити розгляд справи за її відсутністю. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступного. 13.09.2008 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 13.09.2008. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18.03.2009 року. Факт спільного проживання позивача з донькою підтверджується Актом Голови квартального комітету від 12.11.2024. Слід зазначити, що [PERSON] зареєстрована спільно з позивачем, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при присудженні аліментів, судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи викладене, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як позивач у справі про стягнення аліментів. За змістом ч.1, 2, 6 ст.141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, суд дійшов висновку, що він підлягає стягненню з відповідача на користь\~ держави.

Outcome: approved