Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

До Сколівського\~районного суду\~Львівської області\~21\~жовтня 2024\~року звернувся\~заявник [PERSON] із\~заявою,\~в якій\~просить встановити\~факт,\~що має\~юридичне значення,\~а саме:\~належності трудової книжки серії [NUMBER] , оформленої 07 серпня 1981 року, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . В обґрунтування внесеної заяви покликається на те, що 05 вересня 2024 року заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності. Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області, яке визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності для прийняття рішення щодо призначення пенсії, прийняло рішення від 12 вересня 2024 року № 1350550016728 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку із відсутністю у нього необхідного загального страхового стажу, однією із фактичних підстав для прийняття такого рішення послужило те, що згідно наданих документів не взято до уваги його трудову книжку серію [NUMBER] від 07 серпня 1981 року, так як прізвище прізвище власника трудової книжки не збігається з паспортними даними заявника. Вказує, що його трудова книжка серія [NUMBER] , оформлена 07 серпня 1981 року, заповнена російською та українською мовами. В заповненій частині трудової книжки українською мовою його прізвище зазначено як « [PERSON] », російською « [PERSON] ». Зазначає, що такі розбіжності його прізвища в трудовій книжці, яка є правовстановлюючим документом та в паспорті громадянина України, не дозволяють йому оформити право на пенсію по інвалідності. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, 14 листопада 2024 року скерував до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності. Подану заяву підтримав, просить таку задовольнити. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних мотивів. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією паспорта, виданого 27 серпня 1996 року Сколівським РВУМВС України у Львівській області. Відповідно до копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] , [INFO] являється особою з інвалідністю другої групи загального захворювання. Відповідно до копії Рішення про відмову у призначенні пенсії Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Харкіявській області від 12 вересня 2024 № 135050016728 не взято до уваги трудову книжку [NUMBER] від 07 серпня 1981 так як прізвище власника трудової книжки не збігається з паспортними даними заявника; не зараховано період навчання згідно диплому АТ № 746895 від 24 червня 1981 так як період навчання збігається з періодом проходження військової служби. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до\~ст.\~48\~КЗпП України\~трудова книжка\~є основним\~документом про\~трудову діяльність\~працівника,\~об`єктом\~права особи\~та її\~власністю. У розумінні п. 6 ч. 1\~ст.\~315\~ЦПК України трудова книжка є правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За встановлених обставин заявник не може нести відповідальність за недоліки при заповнення сторінки 1 трудової книжки, оскільки трудова книжка заповнялася відповідними особами, за дії яких заявник відповідати не може.\~ Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від\~цього залежить\~оформлення матеріального\~права - права на призначення пенсії та подальша його реалізація. За наведених обставин та доказів, суд вважає, що факт, який просить встановити заявник про те, що правовстановлюючий документ - трудова книжка серії [NUMBER] , оформлена 07 серпня 1981 року, належить [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, про що свідчать вищевказані документи, які суд вважає належними та допустимими доказами по справі. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved