Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

08.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулося до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 27.06.2019 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту № 491006962 відповідно до умов якого АТ «Альфа Банк» надав позичальнику кредит у сумі 21075,07 грн., строк кредиту 36 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 32,00% річних. Договір укладено у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору укладеного в письмовій формі та підписаного сторонами. АТ «Альфа-Банк» умови договору виконало в повному обсязі та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом 21075,07 грн. Відповідач не виконала умови договору щодо повернення коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.12.2021 становить 20464,88 грн, та складається з тіла кредиту в розмірі 14\~453,18 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 6011,70 грн. 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 4, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги до відповідача за кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 491006962 від 27.06.2019, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 20464,88 грн., а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7100,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04.09.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, Враховуючи, що в справі є\~достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши\~матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлено таке. 27.06.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] була підписана оферта на укладання Угоди про надання кредиту № 491006962, відповідно до умов якої позичальнику надається кредит готівкою на суму 21075,07 грн., фіксована процентна ставка 32,00 % річних строком на 36 місяців. Дата повернення кредиту 01.07.2022. Також сторони погодили повернення заборгованості за сумою кредиту, сплату процентів. Позичальниця підтвердила, що отримала від АТ «Альфа-Банк» акцепт пропозиції на укладання Угоди про надання кредиту № 491006962 від 27.06.2019 року, про що свідчить її підпис в оферті (а.с. 5). Відповідно до виписки по рахунку позивач отримала грошові кошти у розмірі 21075,07 грн. (а.с. 18-31). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, який не було спростовано стороною відповідача, станом на 20.12.2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 491006962 від 27.06.2019 року становить 20464,88 грн., а саме: 14453,18 грн.\~прострочене тіло кредиту, 6011,70 грн. - заборгованість по відсотках (а.с. 32). На підставі договору факторингу від 20.12.2021 року № 4, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», а також витягу з реєстру боржників (Додаток № 1-1) до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 27.06.2019 року на загальну суму 20464,88 (а.с. 8-15). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 в справі № 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15 та враховується судом відповідно до вимог ч. 4ст. 263 ЦПК України. Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», а відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 20464,88 грн., яка доведена належними та допустимими доказами та нічним не спростована. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн., які підлягають стягненню з відповідачки. Що стосується заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7100,00 грн., суд враховує наступне. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Понесений позивачем розмір витрат на правову допомогу підтверджується договором про надання правничої допомоги №05-10/23 від 05.10.2023 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та адвокатом Макєєвим В.М., актом №1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024 року з детальним описом наданих послуг та їх вартістю, платіжною інструкцією №1101 від 07.03.2024 року про перерахунок ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на рахунок адвоката Макєєва В.М. оплати згідно договору №05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 року у розмірі 7100,00 грн., копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Отже, витрати позивача на правничу допомогу підтверджені належними доказами, їх сума є співмірною із складністю справи та обсягом наданих послуг, з огляду на що такі витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved