Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

18.07.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 30 000 Доларів США, що є еквівалентом 1 221 000 грн, проценти у розмірі 15 555,13 грн, 3% річних у розмірі 109 689,35 грн, а також 13 462,45 грн судового збору та 102 312,22 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надав в борг відповідачу суму грошей у розмірі 30 000 доларів США, що підтверджується розпискою від 12.05.2021. Відповідач мав повернути суму боргу до 12.07.2021, однак на день звернення до суду свої зобов`язання не виконав. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг та судові витрати. Ухвалою від 16.08.2024 відкрито провадження за вказаною позовною заявою за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином та заздалегідь за адресою зареєстрованого місця проживання, а також телефонними засобами зв`язку. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, заяв та клопотань від відповідача не надходило. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінал розписки, дійшов наступного висновку. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч.1). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.2). За ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Судом встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] 30 000 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути в строк до 12.07.2021. Ця обставина підтверджена розпискою про одержання грошової суми за договором позики від 12.05.2021 (далі Розписка). За приписами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2). Надана позивачем Розписка містить інформацію щодо предмета доказування, а саме щодо виникнення між сторонами правовідносин за договором позики, тож у розумінні ст. 77 ЦПК України є належним та допустимим доказом. Крім того, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50цс16, від 30 червня 2021 року у справі № 61-7687св21. Статтею 1049 ЦК України на позичальника покладений обов`язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договором встановлений обов`язок повернення позичальником грошових коштів позикодавцю - до 21.07.2021. 08.07.2024 відповідачу було надіслано претензію з вимогою негайно погасити заборгованість у розмірі 30 000 доларів США. Як вбачається з матеріалів справи, станом на день звернення позивачем до суду, відповідач у зазначений строк не виконала свої зобов`язання. Про невиконання відповідачем своїх зобов`язань свідчить також наявний у позивача оригінал розписки, який досліджено судом в судовому засіданні. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, оскільки під час дослідження доказів, що містяться в матеріалах справи, знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконала своїх зобов`язань за договорами позики від 12.05.2021 щодо повернення позивачеві суми позики, суд вважає, що заявлені позивачем вимога про стягнення на його користь з відповідача заборгованість є обґрунтованою і такою, що підлягають задоволенню. Перевіряючи наданий позивачем в обґрунтування суми стягнення у розмірі 1 221 000 грн розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку про те, що він є обґрунтованим, зважаючи на те, що за офіційним курсом гривні щодо долару США, який вказаний на офіційному сайті Національного банку України, 1 долар США на день складання позову 09.07.2024 (як вказано позивачем) дорівнює 40,70 грн. А отже, сума позики у розмірі 30 000 доларів США складає 1 211 000 грн. Щодо позовних вимог позивача про стягнення процентів у розмірі 15 555,13 грн. За приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розмір процентів розпискою не встановлювався, а отже слід застосовувати рівень облікової ставки Національного банку України. За період з 12.05.2021 по 12.07.2021, кількість днів - 62, облікова ставка - 7,50%, розмір процентів складає 382,19 доларів США, що є еквівалентом 15 555,13 грн станом на день подання позову. Отже, позовні вимоги про стягнення процентів у розмірі 15 555,13 грн підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про стягнення 3% річних у сумі 109 689,35 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наявного у позовній заяві розрахунку вбачається, що 3% річних від суми боргу 30 000 доларів США за період з 13.07.2021 по день складання позову 09.07.2024 є 2 695,07 доларів США. Вказаний розрахунок суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що вказано у ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Відповідачем не надано доказів, які б спростовували вимоги, заявлені позивачем. З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Зважаючи на результат розгляду справи,

Outcome: approved