Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.01.2020 р. між позивачем [PERSON] та ТОВ «Міолан» було укладено Кредитний договір №2034324, за умовами якого позичальнику було надано кредит. Правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «Міолан» за Договором відступлення прав вимоги №58-МЛ від 29.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ». Відтак вказаний позов подається до Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ». 19.05.2021 р. приватним нотаріусом Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено виконавчий напис № 1020 про стягнення на користь стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» з боржника [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 2034324 в розмірі 29730,00 грн. В подальшому на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню, з тієї підстави, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах. Крім цього, оскаржуваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом на копії кредитного договору, який не бугор нотаріально посвідчено, тобто виконавчий напис вчинений на документі, який не передбачений переліком №1172 від 29.06.1999 р. Також, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимог кредитора. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про зменшення витрат на правову допомогу, де просив розгляд справи здійснювати без участі представника ТОВ «ФК Кредит-Капітал», відмовити Бондар (Падій) у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу, відмови Бондар (Падівй) у задоволенні позовних вимог. У даній заяві представник відповідача заперечує та просить суд відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу Позивача, так як сума та вид виконаної роботи є неспівмірним та не відповідають критерію розумності та дійсності вартості наданих послуг. Крім того, предмет позову у справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складання великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи. Обґрунтування щодо відмови у задоволення позовних вимог дана заява не містить. Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. заяву про розгляд справи без її участі. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час судового засідання встановлено, що 19.05.2021 р. приватним нотаріусом Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено виконавчий напис № 1020 про стягнення на користь стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» з боржника [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 2034324 в розмірі 29730,00 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. 11.01.2022 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого напису №1020, вчиненого 19.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором від 19.05.2016 № 2034324 в розмірі 29730.00 грн. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5 (далі Порядок). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нормою ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до приписів якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються, а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, відповідно до якої для вчинення виконавчого напису подається, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди. Таким чином, в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі Кредитного договору від 19.01.2020 № 2034324, який нотаріально не посвідчувався, що не спростовано відповідачем, і є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Для підтвердження безспірності заборгованості Відповідач мав би надати суду також докази, які б підтверджували направлення, перед зверненням до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, Позивачу претензії з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором та її отримання. За наведених обставин, виконавчий напис № 1020 від 19.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» з заборгованість за Кредитним договором № 2034324 в розмірі 29730,00 грн. слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому просить відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу або зменшити розмір заявлених витрат на правову допомогу та встановити суму, що є спів мірною із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання послуг, якщо є докази надання правової допомоги адвокатом. Вимоги клопотання мотивовані тим, що справа даної категорії є незначної складності. Враховуючи, що необхідність складання заяв адвокатом не по суті справи не є необхідною, а у відкритих джерелах наявна велика кількість прикладів позовних заяв про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ТОВ «Фінансова компанія "Кредит-Капітал» вважає неспівмірними та нерозумними витрати на правову допомогу у розмірі 8500 гривень та такими, що були фактичними та неминучими. Відповідно до акту здачі-прийняття наданих послуг на правничу допомогу адвоката, квитанції до прибуткового касового ордера від 20.09.2024 року, укладеним адвокатом Усенком Антоном Володимировичем та [PERSON] вартість послуг склала 8 500 гривень. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, незначну складність справи та документально підтверджених належними доказами понесених витрат, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають частковому стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Також згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з Відповідача на користь Позивача сплачений судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп. за подання позовної заяви та 605, 60 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1 816 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved