Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач в особі представника адвоката, Нікіпєлової К.Є., звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №20507-04/2024 від 16.04.2024 у розмірі 52500,00 грн, з яких заборгованість по простроченому тілу 15000,00 грн, заборгованість по простроченим відсоткам 37500,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16.04.2024 [PERSON] уклав з Позивачем Договір про надання фінансового кредиту №20507-04/2024 з відповідними додатками до нього, а саме: Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 20507-04/2024, Паспорт споживчого кредиту. Відповідно до Договору про надання фінансового кредиту Позивач надав Відповідачу фінансовий кредит в розмірі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, проте відповідач не виконував умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого утворилась зазначена заборгованість, що зумовило звернення позивача до суду. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву, зі змісту якої вбачається, що представник позивача не заперечує щодо розгляду справи без його участі, а також у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч.3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, 16.04.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №20507-04/2024 шляхом прийняття відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора, після створення відповідачем особистого кабінету клієнта на сайті позивача та заповнення заявки-анкети. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Кредитний договір [PERSON] підписав 16.04.2024 шляхом введення одноразового ідентифікатора W219 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://starfin.com.ua. Також ним було підписано заявку-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту, паспорт споживчого кредиту та Додаток № до договору №20507-04/2024. Отже, 16.04.2024 між сторонами укладено Договір про надання фінансового кредиту №20507-04/2024, за умовами якого відповідачу наданий кредит в розмірі 15000,00 грн, строком до 24.07.2024 із процентною ставкою 2,50 в день. Пунктом 1.6 Договору сторони обумовили, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної карти № 5375-41хх-хххх-4172 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредитні кошти були відправлені Відповідачу 16.04.2024 на платіжну картку 5375-41хх-хххх-4172, що підтверджується довідкою за вих. №3426_240806111412 від 06.08.2024, наданою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та квитанцією за сплату № 375015170 від 16.04.2024. З розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, вбачається, що відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув, заборгованість відповідача перед позивачем становить 52500,00 грн, з яких заборгованість по простроченому тілу 15000,00 грн, заборгованість по простроченим відсоткам 37500,00 грн. Суд зауважує, що зважаючи на вимоги статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним договором, а тому суд не має підстав піддавати його сумніву. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України). \~ \~ \~ \~Отже, оскільки відповідач належним чином не виконав умови укладеного з ТОВ «Стар Файненс Груп» Договору про надання фінансового кредиту №20507-04/2024 від 16.04.2024, суму отриманих від позивача грошових коштів та нарахованих процентів не повернув, то суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо витрат позивача суд зазначає наступне. Представником позивача заявлене клопотання щодо стягнення з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що становлять 5500,00 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України). Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15). На підтвердження обсягу наданих послуг здійснених позивачем надана копія договору про надання правничої допомоги від 17.07.2024 та додаток 1 до зазначеного договору. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 чт.2 ст.141 ЦПК України). Отже, на підставі ст. ст. 137, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3 028,00 грн. судового збору та 5 550,00 грн витрати на правову допомогу.

Outcome: approved