Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 18.07.2024р. надійшла позовна заява [PERSON] до Маріупольської міської ради Донецької області, Житлово-будівельного кооперативу «Юпітер» про визнання права власності (а.с.№4-10). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою судді\~Ткаченко Н.В.\~\~від\~ 19.07.2024р.\~було відкрито\~провадження по\~справі \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ та\~призначено розгляд\~справи за\~правилами загального\~позовного провадження\~з \~проведенням підготовчого\~ \~засідання (а.с. №24). В обґрунтування\~ позовних\~вимог позивачка\~в позовній\~заяві посилалася на\~те,\~що їй\~був виданий\~ордер на\~ квартиру\~ [ADDRESS] .\~ Задля\~реєстрації права\~власності на\~квартиру позивачка\~звернулася до\~державного реєстратора\~та отримала\~відмову в\~державній реєстрації\~через те,\~що довідка\~про сплату\~членом кооперативу\~пайового внеску\~ видана\~на \~тимчасово \~окупованій території.\~Враховуючи неможливість\~в досудовому\~порядку зареєструвати\~право власності\~на належне\~нерухоме майно,\~просила визнати\~право власності\~на кооперативну\~квартиру [ADDRESS] .\~ В судове засідання 18.11.2024р. позивачка не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№44). В своїх заявах, що надійшли до суду 07.08.2024р., 22.10.2024р. та 12.11.2024р. (а.с.№36, 44, 52) позивачка просила розглянути справу за її відсутності та позовні вимоги задовольнити. У заяві, що надійшла до суду 12.11.2024р. позивачка заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення та просила віднести судові витрати по справі на її рахунок. Представники відповідачів в підготовчі засідання 03.10.2024р. та 23.10.2024р. та в судове засідання 18.11.2024р. не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№28-32, 35, 40-43, 47-50), про причини неявки суд не сповістили, відзиву на позовну заяву не надіслали. Окрім того, відповідач ЖБК «Юпітер» про дату та час підготовчих засідань та судового засідання був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова Влада України» (а.с.№33, 51). Підготовче засідання у справі у відповідності до положень ст.\~197, ч.3 п.2 ст.\~200\~ЦПК України було проведено 23.10.2024р. та справу призначено для судового розгляду (а.с.№45). З огляду на вищевказане, суд у відповідності до положень ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 18.11.2024р. за відсутності сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Підстав для ухвалення по справі заочного рішення у цій справі немає, оскільки відсутня сукупність умов для ухвалення заочного рішення, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України. Так, в нашому випадку, немає згоди позивачки на ухвалення по справі заочного рішення ні по тексту позову, ні по тексту заяви до суду від 12.11.2024р. (вимоги п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст.ст.\~15,\~16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 14.02.1990р. [PERSON] отримала ордер на житлове приміщення серія КО № 002681, відповідно до якого на підставі рішення виконкому Жданівської міської ради народних депутатів № 369/2 від 22.12.1989р. їй та її сину [PERSON] була надана квартира [ADDRESS] (а.с.№14). Родинні відносини між [PERSON] та її сином [PERSON] , [INFO] , підтвердженні свідоцтвом про народження (а.с. № 56). Відповідно до копії довідки ЖБК «Юпітер» № 3 від 02.08.2022р. [PERSON] , [INFO] дійсно є членом ЖБК «Юпітер» та їй належить квартира [ADDRESS] (а.с.№16). Також, цією довідкою підтверджено, що пайовий внесок за вказану квартиру сплачений повністю та заборгованості немає. Згідно довідки ЖБК «Юпітер» № 1 від 15.11.2024р. пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] сплачений повністю саме [PERSON] (а.с.№55 зв.ст.). Згідно довідки № 4 від 02.08.2022р., виданої ЖБК «Юпітер», позивачка дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та квартира має загальну площу 48 кв.м. (а.с.№17). Факт реєстрації позивачки за адресою: [ADDRESS] також підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті позивачки, де зазначено, що попередня прописка від 11.08.1990р. та поточна реєстрація проведена 08.05.1996р. (а.с.№12). 09.11.2023р. позивачка отримала рішення державного реєстратора про відмову в проведенні реєстраційної дії щодо державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.№15). Так, в рішенні державного реєстратора зазначено, що заявником подана копія довідки про сплату членом кооперативу пайового внеску № 3 від 02.08.2022р., видана ЖБК «Юпітер». Проте, м. Маріуполь згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 05.03.2022р., отже довідка ЖБК «Юпітер» видана 02.08.2022р. органами на тимчасово окупованій території та є недійсною. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про власність» (який втратив чинність 20.06.2007р., але діяв на час виникнення правовідносин), член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на цю квартиру. Пунктом 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987р. № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» передбачено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд. П.п. б п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового,житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаражу чи іншої будівлі. З поданих позивачкою доказів вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] відсутні, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.11.2024р. (а.с.№ 56 зв.ст.). Хоча й докази, які свідчать про сплату позивачкою повністю пая за квартиру, які надані ЖБК «Юпітер» на тимчасово окупованій території (наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22.12.2022р. № 309 з 05.03.2022р. м. Маріуполь віднесено до тимчасово окупованої території), проте суд приймає ці докази до уваги, з огляду на наступне. Європейський суд з прав людини у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зазначав, що «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного». Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». Верховний Суд у постанові від 22.10.2018р. у справі №\~235/2357/17 зазначив, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде з а собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Приймаючи до уваги, що позивачка в повному обсязі сплатила пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] , проте не може реалізувати своє право власності, оскільки документ про сплату пайового внеску виданий органом на тимчасово окупованій території, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності, оскільки невизнання судом документу, що виданий на тимчасово окупованій території, призведе до порушення права власності позивачки на нерухоме майно, яке вона набула, сплативши пайовий внесок в повному обсязі. Підводячи підсумок\~викладеному,\~суд вважає\~необхідним задовольнити\~позовні вимоги\~ [PERSON] до\~Маріупольської міської\~ради Донецької\~області,\~Житлово-будівельного\~кооперативу «Юпітер»\~про визнання\~права власності\~ та\~визнати \~за [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ право\~власності на\~кооперативну квартиру\~ [ADDRESS] .\~ Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі\~ст.141 ЦПК України,\~приймаючи \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ до\~уваги,\~що позовні\~вимоги задоволені\~та в заяві від 12.11.2024р. позивачка не наполягала на стягненні з відповідачів понесених нею судових витрат, судовий збір, сплачений позивачкою при подачі позову, відноситься на її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved