Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що проживає в житловому будинку за адресою [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,25018 га, власником якої являється згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 29.08.2007 року. Власниками суміжних земельних ділянок з ділянкою Позивача, згідно держаного акту серії ЯЛ № 322044 та кадастрового номера 3222784202:02:018:0001 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд є Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На початку 2013 року відповідачі, порушивши межі земельної ділянки, самовільно захопили частину земельної ділянки [PERSON] , перемістивши на декілька метрів свою огорожу в сторону земельної ділянки Позивача. Окрім того, в порушення вимог чинного законодавства, створили умови для неможливості користування Позивачу його майном шляхом побудови на земельній ділянці різних споруд для особистих потреб, що підтверджується Актом встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) їх закріплення та прийомки-передачі межових знаків на зберігання. На усні претензії Відповідачі не реагують та відмовляються від добровільного усунення перешкод в користуванні належній Позивачу земельній ділянці. 28 жовтня 2016 року Позивачем направлено звернення на адресу Відповідачів щодо усунення порушень. Відповіді не отримано. Тому просив суд, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] шляхом зобов`язання відповідачів знести самовільно встановлений паркан на території земельної ділянки з кадастровим номером 3222784202:02:018:0003. Знести самовільно встановлені господарські прибудови та споруди, які було розміщено на території земельної ділянки з кадастровим номером 3222784202:02:018:0003. Привести територію земельної ділянки у відповідність до п. 3.25 *ДБН 360-92 та вимог п.2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць. Судові витрати судовий збір, витрати на правову допомогу покласти на відповідачів. У встановлений судом строк та у встановленому законом порядку відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали відзив заперечення проти позовних вимог вказали, що в 2013 році [PERSON] без відома Відповідачів встановив на їхній ділянці стовпчик (змістивши його вбік, захопивши частину ділянки Відповідачів) та повідомив, що це нова межа та вимагав у Відповідачів віддати частину своєї ділянки, при цьому не надавши жодних документів для підтвердження законності своїх вимог. В свою чергу Відповідачі звернулися до СПД [PERSON] з проханням встановити межі ділянок. В результаті своєї роботи СПД [PERSON] встановив, що при присвоєнні кадастрового номеру на земельну ділянку [PERSON] землевпорядною організацією було помилково внесено до бази даних державного земельного кадастру управління Держземагенства у Макарівському районі вищевказану земельну ділянку [PERSON] , що призвело до накладки на земельну ділянку суміжних землевласників, а саме на ділянку Відповідачів. СПД [PERSON] листом №173 від 09.04.2014р. додавши кадастровий план з вірними координатами ділянок повідомив про виявлену помилку начальника управління Держземагенства у Макарівському районі [PERSON] та попросив виправити помилкове місце розташування земельних ділянок. Після виправлення помилки [PERSON] був повідомлений про те, що встановлений ним стовпчик встановлений не вірно, а попереднє розміщення межі наших ділянок було вірним. Не зважаючи на це, [PERSON] продовжував вимагати, щоб Відповідачі віддали частину своєї ділянки та звернувся до суду. Після отримання ухвали в провадженні Макарівського районного суду Київської області Відповідачі звернулися до ФОП [PERSON] для перевірки та винесення меж своєї ділянки та у присутності [PERSON] встановили межові знаки в кількості 10шт. згідно з базою даних державного земельного кадастру, які на місцевості співпадають з старими межами ділянки. Ухвалою судді від 24.10.2017 року відкрито провадження у справі призначено справу до судового розгляду на 25.06.2018 року. Ухвалою судді від 27.04.2018 року продовжено розгляд справи у порядку загального позовного провадження, та призначено у справі підготовче засідання на 25.06.2018 року. Ухвалою суду від 09.06.2021 року у справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 12.11.2024 року поновлено провадження у справі, для розгляду клопотання експерта, та призначено підготовче судове засідання на 22.12.2021 року. Ухвалою суду від 02.11.2022 року у справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 23.03.2023 року поновлено провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання на 27.04.2023 року. Ухвалою суду від 05.07.2023 року у справі було призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 20.05.2024 року відновлено провадження у справі, та призначено підготовче судове засідання на 02.07.2024 року. Ухвалою суду від 25.09.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.11.2024 року. У судовому засіданні 14.11.2024 року, позивач підтримав позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідачів адвокат Голиця Т.І. проти задоволення позову заперечувала вказала, що відсутнє накладення меж. Технічна документація на земельну ділянку позивача була розроблена в 2005 році. Були встановлені межі. Технічна документація відповідачів була розроблена в 2009 році, після того. В 2014 році відповідачі звернулися до спеціаліста щоб він встановив межові знаки, забив стовпчики, це той спеціаліст який розробляв технічну документацію позивачу в 2005 році. СПД [PERSON] виявив, що ним, при розробці технічної документації позивача в 2005 році, була допущена помилка, що призвела до накладення меж земельної ділянки позивача на межі відповідачів. Він надіслав листа до начальника управління Держземагенства Макарівського району Гулака О.О. що при присвоєнні кадастрового номеру на земельну ділянку позивача було помилково внесено до бази даних державного земельного кадастру, що призвело до накладки на земельні ділянки суміжних землевласників. У своєму листі попросив змінити місце розташування земельної ділянки Груши і кадастровий план з вірними координатами земельних ділянок, який доклав до листа та направив начальнику управління Держземагенства. Лист СПД Завалідрова міститься в матеріалах справи. В отриманій відповіді від 04.02.2021 року, вся інформація щодо допущення помилки була підтверджена. В 2014 році поворотні точки були приведені у відповідність, без накладок. Перший висновок експерта мав невизначений характер, тому за клопотанням була призначена додаткова експертиза і за результатами якої експерти дійшли до висновку, що відсутнє накладення фактичних меж згідно координат поворотних точок. Вказаним висновком чітко спростовуються доводи позивача, що відповідачами було здійснено захват ділянки. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію представника та просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позицію представника та просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, належним чином повідомлена. Третя особи Бишівська сільська рада у судове засідання представника не направила, належним чином повідомлені. Третя особи Сектор 1 відділу 4 надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київській області у судове засідання представника не направила, належним чином повідомлені. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер 3222784202:02:018:0003 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акту серії ЯЖ №017394 від 29.08.2007 року (а.с.8). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є сусідніми землевласниками і їм на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2500 га з кадастровим номером 3222784202:02:018:0001 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акту серії ЯЛ №322044 виданий на підставі договору дарування земельної ділянки №4338 від 16.09.2008 року (а.с.43-45). Крім того відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є сусідніми землевласниками і їм на праві власності належить земельна ділянка площею 0,3460 га з кадастровим номером 3222784202:02:018:0002 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією державного акту серії ЯЛ №322045 виданий на підставі договору дарування земельної ділянки №4339 від 16.09.2008 року (а.с.46-48). Згідно листа СПД [PERSON] №173 від 09.04.2014 року адресованого Начальнику управління Держгеокадастру у Макарівському районі Гулаку О.О., вбачається наступне: При присвоєнні кадастрового номеру на земельну ділянку гр. України [PERSON] - 3222784202:02:018:0003 (0,2500га) в [ADDRESS] , землевпорядною організацією було помилково внесено до бази даних державного земельного кадастру управління Держземагенства у Макарівському районі вищевказану земельну ділянку, що призвело до накладки на земельні ділянки суміжних землевласників, де СПД [PERSON] попросив змінити місце розташування земельної ділянки гр. України [PERSON] розташованих в [ADDRESS] . Висновком експертів за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №30154/22-41 від 14.03.2023 року встановлено: 1.Існує накладання фактичних меж земельної ділянки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку в [ADDRESS] на межі земельної ділянки [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку в [ADDRESS] площею 0.2500 га, які визначені Технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам України для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства в селі Осиково Макарівського району Київської області, що розроблена СПД [PERSON] в 2005 році. Площа накладання становить S1н=0.0061 га (61 кв.м) і на Додатку №2 до висновку затушована блакитним кольором. Існує накладання фактичних меж земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] на межі земельної ділянки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для ведення особистого селянського господарства [ADDRESS] площею 0.3460 га, які визначені Технічною документацією документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства в межах Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, що розроблена Макаріцвським районним комунальним підприємством «Землемір» у 2009 році. Площа накладання становить S2н=0.0061 га (61 кв.м) і на Додатку №2 до висновку затушована блакитним кольором. При цьому накладання досліджуваних земельних ділянок згідно даних, що містяться в Технічних документаціях відсутнє, земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є суміжними. 2.Фактичне розташування земельної ділянки [PERSON] яка знаходиться по [ADDRESS] не відповідає розташуванню цих земельних ділянок згідно координат поворотних точок відповідно до даних Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам України для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства в селі Осиково Макарівського району Київської області, що розроблена СПД [PERSON] в 2005 році. Невідповідності меж існують, як в бік зменшення площі, так і в бік збільшення площі земельних ділянок і графічно відображені на Додатку №2 до висновку розмірними лініями зеленого кольору. Фактичне розташування земельних ділянок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] розташованих по [ADDRESS] не відповідає розташуванню цих земельних ділянок згідно координат поворотних точок відповідно до даних Технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства в межах Лишнянської сільської ради Макарівського району Київської області, що розроблена Макарівським районним комунальним підприємством «Землемір» у 2009 році. Невідповідності меж існують, як бік зменшення площі, так і в бік збільшення площі земельних ділянок і графічно відображенні на Додатку №2 до висновку розмірними лініями зеленого кольору. Відповідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89\~цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Суд відхиляє даний висновок, оскільки він має неточності, та суперечить Додатку №2. Згідно до висновку експерта за результатами проведення додаткової судової комісійної земельно-технічної експертизи №26678/23-41 від 23.04.2024 року встановлено, що відсутнє накладання фактичних меж земельної ділянки, яка належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та розташована за адресою: [ADDRESS] , та меж земельної ділянки кадастровий номер 3222784202:02:018:0003, яка належить на праві власності [PERSON] та розташована за адресою: [ADDRESS] , згідно координат поворотних точок відповідно до даних ДЗК. Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. Зі змісту ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Згідно змісту ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно її позбавлений, право приватної власності є непорушним. Аналогічний висновок викладений в ч. 1 ст. 321 ЦК України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Предметом позову є захист порушеного права користування належною позивачу земельною ділянкою шляхом усунення будь-яких порушень його прав, яке в силу вимог п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України підлягає захисту в судовому порядку. Вимоги позивача про зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном ґрунтуються на положеннях ст. 391 ЦК України, згідно якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок і дотримуватись правил добросусідства. Частиною 1 статті 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 107 ЗК України Основою для відновлення меж є дані земельно- кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної і ділянки. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки і ч. 2 цієї статті передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані і позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, ще порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Аналогічні висновки містяться і у роз`ясненнях, викладених у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавстві при розгляді цивільних справ». За змістом ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 90 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідачі порушивши межі земельної ділянки, самовільно захопили частину земельної ділянки позивача., перемістивши на декілька метрів свою огорожу в сторону його земельної ділянки. Окрім того, в порушення вимог чинного законодавства, створили умови для неможливості користування позивачу його майном шляхом побудови на земельній ділянці різних споруд для особистих потреб. Однак, дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, жодних доказів, які б підтверджували обставини викладені позивачем в позові, а саме, що на земельній ділянці позивача знаходиться паркан відповідачів, та побудовані будівлі та споруди та створення перешкод в користуванні земельною ділянкою не надано. Крім того, згідно висновку експерта №26678/23-41 від 23.04.2024 року відсутні накладки фактичних меж земельних ділянок позивача та відповідачів. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне в позові відмовити.

Outcome: dismissed