Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (надалі за текстом - відповідач), третя особа: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Це підтверджується Свідоцтвом про смерть від 28.05.2008 року. Серії [NUMBER] . виданим Відділом державної реєстрації смерті у місті Києві, про що зроблений актовий запис №10403. [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть та будинкової книги, був прописаний в будинку [ADDRESS] , з 01.10.1966 року по день смерті [INFO] . Це підтверджується довідкою КП «Поділ-Житло» від 22.10.2008 року № 364. Після його смерті відкрилася спадщина за законом, а саме на квартиру [ADDRESS] . 14 листопада 2022 року позивач звернулась до 14-ї Київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Киева) з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її двоюрідного брата - [PERSON] , який номер [INFO] . 14 листопада 2022 року державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук І.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зокрема, через те, що неможливо встановити факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , оскільки в матеріалах спадкової справи не мас документів, що підтверджують родинні зв`язки з померлім. 5 жовтня 2023 року рішенням Деснянського районного суду міста Києва у справі №754/7686/23, яке набрало законної сили 7 листопада 2023, встановленні факти родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] та факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною тіткою [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладені обставини, позивач повторно звернулась до 14-ї Київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її двоюрідного брата - [PERSON] , який помер [INFO] . 20 лютого 2024 державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Ястремською Ж.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зокрема, через те, що спадкоємицею пропущений строк, встановлений для прийняття спадщини, та не встановлення факту проживання однією сім`єю. Враховуючи викладене, позивач з метою захисту своїх прав на спадкове майно, як спадкоємець після померлого [INFO] [PERSON] , звертається із даним позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, виходячи із наступного. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 07.03.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. 11.10.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній просив ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства України та розглядати справу за відсутності представника відповідача. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та ухвалити Рішення згідно вимог чинного законодавства. Представник третьої особи надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. У судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що…. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.05.2008 року, серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації смерті у місті Києві, про що зроблений актовий запис №10403 (а.с. 10). [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть та будинкової книги, був прописаний в будинку [ADDRESS] , з 01.10.1966 року по день смерті [INFO] . Це підтверджується довідкою КП «Поділ-Житло» від 22.10.2008 року № 364 (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, а саме на квартиру [ADDRESS] . Судом встановлено, що 14 листопада 2022 року позивач звернулась до 14-ї Київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Киева) з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її двоюрідного брата - [PERSON] , який номер [INFO] . 14 листопада 2022 року державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Пилипчук І.О. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зокрема, через те, що неможливо встановити факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , оскільки в матеріалах спадкової справи не мас документів, що підтверджують родинні зв`язки з померлім (а.с. 63-64). 5 жовтня 2023 року рішенням Деснянського районного суду міста Києва у справі №754/7686/23, яке набрало законної сили 7 листопада 2023, встановленні факти родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] та факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною тіткою [PERSON] , [INFO] (а.с. 64-66). Позивач повторно звернулась до 14-ї Київської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її двоюрідного брата - [PERSON] , який помер [INFO] . 20 лютого 2024 державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори Ястремською Ж.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зокрема, через те, що спадкоємицею пропущений строк, встановлений для прийняття спадщини, та не встановлення факту проживання однією сім`єю (а.с. 12). Відповідно до ст. ст. 1216-1218 Цивільного Кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019 року). Судом встановлено, що причинами пропуску строку для прийняття спадщини стали: пошук і підготовка документів, які підтверджують факт родинних зв`язків із спадкодавцем, епідемія корона вірусу, початок військової агресії російської федерації, хвороба та смерть чоловіка спадкоємця. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є строк два місяці з моменту набрання законної сили цим рішенням.

Outcome: approved