Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду зі вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 березня 2008 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №21. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, між ними відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони втратили почуття любові одне до одного. З лютого 2024 року шлюбних відносин не підтримують, хоча і проживають разом, але спільного господарства не ведуть. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їх дитини, а тому, посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Учасники справи у судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про дату, час та місце його проведення. Позивач просить розглядати справу без її участі, про що зазначила у позовній заяві. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає (а.с.16). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб з 14 березня 2008 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №21 (а.с.4). Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). З лютого 2024 року сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають разом, однак спільного господарства не ведуть. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втрату почуття любові одне до одного. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини. Відповідач на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно із ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Враховуючи вищевикладене, відповідно ч. 4 ст.206 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалення в судовому засіданні рішення про задоволення позову згідно зі ст. 112 СК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати за клопотанням позивача залишаються за ним. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved