Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Згурівського районного суду Київської області із вище зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Згурівського районного суду Київської області від 15 липня 2022 року у справі № 365/215/22. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишилась проживати з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач коштів на утримання дітей не надає. Відповідач має задовільний стан здоров`я та є працездатним. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, тому позивачка вимушена звертатись до суду для вирішення цього питання. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до розгляду, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання сторони не з`явилися. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивачка [PERSON] направила до суду телефонограму, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом оголошення на офіційному сайті «Судової влади України», про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не направляв. За змістом\~ч.\~4\~ст.\~223,\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання\~не з`явився\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин неявки\~та не\~подав відзив\~на позов,\~якщо позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи. З огляду на вищезазначене, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини, та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Згурівського районного суду Київської області від 15 липня 2022 року у справі № 365/215/22 (а.с. 9-10 копія рішення суду). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8 копії свідоцтв про народження). Позивачка [PERSON] та її неповнолітні діти зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Адресу реєстрації та фактичного проживання відповідача [PERSON] не встановлено, остання відома адреса його проживання: [ADDRESS] , проте в селі Великий Крупіль відповідач не проживає (а.с. 11 - копія довідки Великокрупільського старостинського округу Згурівської селищної ради, а.с. 25 - довідка Великокрупільського старостинського округу Згурівської селищної ради). Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України\~передбачено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України. якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Статтею 191\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, аліменти добровільно не сплачує, своїх заперечень щодо позовних вимог суду не надав, а відтак аліменти мають бути стягнуті з нього в судовому порядку. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 березня 2024 року і до досягнення\~найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з\~відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved