Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Іннова Фінанс»\~звернулося до\~суду з\~позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з\~\~ [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2765900124 від 20.01.2024 у сумі 39500, 00 грн. У обґрунтування позову зазначено, що 20.01.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та\~\~ [PERSON] , який попередньо ознайомився із Правилами надання споживчих кредитів, укладено договір №2765900124 про надання грошових коштів у позику. Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», з урахуванням особливостей, передбачених\~ЗУ «Про електронну комерцію». За умовами договору строк дії договору\~30 дні, дисконтна знижена процентна ставка\~1,75% на день, процентна ставка поза акційна (базова)\~2,5% на день, дата надання позики\~20.01.2024, дата повернення позики\~19.02.2024. Відповідачу був наданий кредит в розмірі 5000,00 грн. Відповідач вимоги договору не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 39500,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту\~5000,00 грн; заборгованості за процентами\~34500,00 грн, які нараховувалися по 22.10.2024. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість. В судове засідання представник позивача не з`явився, від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 20.01.2024 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором yaulz59ll Договір надання грошових коштів у позику №2765900124, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн для власних потреб; процентна ставка\~фіксована; дисконтна (знижена) процентна ставка\~1,75% на день (638,75% річних); процентна ставка позаакційна (базова)\~2,5% на день (912,5% річних); строк дії Договору становить 30 дні; дата надання позики\~20/01/2024; дата повернення позики\~19/02/2024; на період строку, визначеного п. 1.2 Договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,75%; у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2 Договору з наступного дня після спливу строку вказаного в п. 1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,75% на день, відповідно до п. 1.6 Договору перераховуються і до взаємовідносин застосовується поза акційна (базова) ставка 2,5% на день від суми позики за кожен день користування позикою. Крім того,\~\~ [PERSON] 20.01.2024 електронним підписом одноразовим ідентифікатором tglwajs9k було підписано паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), у якому він підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування, а саме те, що сума кредиту становить 5000,00 грн; строк кредитування 30 календарних днів; процентна ставка дисконта\~1,75%; процентна ставка базова\~2,5%; річна процентна ставка\~638,75%; загальні витрати за кредитом\~2625,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту -7626,00 грн; реальна річна процентна ставка\~відсотків річних 16873,96 грн. У відповідності до ч.1\~ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно зі\~ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, на виконання зазначених вимог [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор yaulz59ll, для підписання кредитного договору №2765900124 від 20.01.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. З квитанції до платіжної інструкції № 19742-1354-82957497 від 20.01.2024 установлено, що [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] було перераховано кошти в сумі 5000,00 грн. Пунктами 1.1.4., 1.1.5. Договору передбачено, що дисконтна (знижена) процентна ставка застосовується у відповідності до умов Програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс» - 1,75 % на день, процентна базова ставка за весь строк користування кредитом \~2,5 % на день. Згідно пунктів 1.2., 1.3.1. та 1.3.2. Договору, строк позики (строк дії Договору) становить 30 днів, дата надання позики\~20.01.2024 року, дата повернення позики\~19.02.2024 року. За пунктом 1.6 Договору у випадку користування позикою понад строк, встановлений пунктом 1.2. Договору, процентна ставка перераховується у розмірі 2,5 % на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії Договору. Пункт 4.9 Договору передбачає, що пролонгація строку позики здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Так, ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало у повному обсязі, надавши йому кредитні кошти у розмір 5000,00 грн, у свою чергу Позичальник свої зобов`язання перед позикодавцем не виконав та кошти відповідно до умов Договору не повернув. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно з ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилами ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до\~ст. 1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до\~ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. У зв`язку з неналежним виконанням боргових зобов`язань у [PERSON] перед ТОВ «Іннова Фінанс» виникла заборгованість у сумі 39500,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту\~5000,00 грн; заборгованості за процентами\~34500,00 грн. Суд зазначає, що позивачем доведено факт отримання кредиту та наявності заборгованості у відповідача за тілом кредиту. Разом з тим, з урахуванням висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів, з огляду на таке. Відповідно до п. 4.1 зазначеного Договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою. Згідно з п. 4.2 вказаного Договору, у випадку ініціювання позичальником пролонгації позичальник сплачує товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду пролонгації. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник при оформленні пролонгації змінюється та визначається виходячи з позаакційної (базової) процентної ставки визначеної у пункті 1.1.5 цього договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті. Як передбачено п. 4.5, 4.6 вказаного Договору, після кожного продовження строку позики, змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата терміну дії Договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення пролонгації, на електронну адресу позичальника, яку позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті та/або в особистому кабінеті та/або смс повідомленням, Товариство направляє повідомлення з інформацією про оформлену позичальником пролонгацію, що містить інформацію щодо: нового строку позики, кінцеву дату строку позики, розмір заборгованості до моменту повернення позичальником. Строк кредитування та датою повернення позики сторонами визначено 19.02.2024, докази пролонгації договору, як про це вказано у п. 4.6 договору, у матеріалах справи відсутні, не надано суду доказів, що строк дії Договору продовжено шляхом укладення додаткової угоди, що передбачено пунктом 4.9. Договору. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Разом з\~тим,\~з урахуванням\~висновків зроблених\~Великою Палатою\~Верховного Суду\~у Постанові\~від 05.04.2023\~року у\~справі №\~910/4518/16,\~підлягає частковому\~задоволенню позовні\~вимоги у\~частині стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача процентів,\~оскільки представником\~позивача не\~надано суду\~доказів,\~що строк\~дії Договору\~продовжено шляхом\~укладення додаткової\~угоди,\~що передбачено\~пунктом 4.9.\~Договору,\~та стягує\~їх у\~розмірі 3750\~грн 00\~коп, з розрахунку 2,5 % за користування кредитними коштами у період строку дії Договору, зокрема: з 20.01.2024 року по 19.02.2024 року (5000,00\~грн х\~2,5%\~х 30\~днів) . В іншій частині вимоги про стягнення процентів не узгоджуються з вимогами законодавства та судової практики з огляду на фактичні обставини справи. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 8750 грн., що складає 22,15% (8750,00 грн х 100% : 39500,00 грн). Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, на відповідача слід покласти відшкодування сплаченого позивачем судового збору у розмірі пропорційно до задоволених позовних вимог, що складає 536,83 грн. (2422,40 грн : 100% х 22,15%).

Outcome: partial