Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи Позивач [PERSON] звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 12.09.2015 між сторонами зареєстрований шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис №\~266, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивач зазначає, що із відповідачем проживав однією сім`єю з 2009 по 2015 рік. Від шлюбу позивач з відповідачем мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу від 12.12.2023 Котовського міськрайонного суду Одеської області (судова справа № 505/4943/23) прийнято рішення про стягнення з [PERSON] 1/3 частини усіх його заробітків (доходів) щомісячно. Впродовж останніх років стосунки між позивачем та відповідачем поступово погіршувались. В результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у позивача з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Таким чином, подружні відносини між ними припинилися з 2023 року. З цього часу позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Тому Позивач вважає за необхідне розірвати шлюб між ними. Відповідно до відзиву відповідача на позовну заяву, відповідач визнав позовні вимоги, зазначивши, що перебувала з Позивачем у фактичних сімейних відносинах з червня 2007 року, зазначає, що у шлюбних відносинах виникали непорозуміння, які згодом вирішувались. Позивач стверджує, що сімейні відносини припинились не у 2023 році, а з 29.04.2024, з моменту виїзду відповідача за кордон, до цього часу відповідач та позивач проживали однією сім`єю, вели спільно господарство, разом харчувались, жили в одному будинку під одним дахом. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі 12.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 08.10.2024 та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. 20.09.2024 відповідачем у справі надіслано відзив на позов, відповідачем позовні вимоги визнано. У судове засідання 08.10.2024 з`явився відповідач, представник відповідача адвокат Бондаренко\~С.В. Позивач та представник позивача адвокат Тіора Ю.П. у судове засідання не з`явились та представником позивача надіслано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.Відповідач у судовому засідання надала пояснення про визнання позовних вимог, підтвердила обставини, викладені нею у відзиві на позовну заяву. У справі оголошено перерву у судовому засіданні до 23.10.2024. 23.10.2024 у судове засідання з`явились відповідач та представник відповідача, позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились. 23.10.2024 у справі постановлено ухвалу про визнання явки позивача у судове засідання обов`язковою, у справі оголошено перерву у судовому засіданні до 14.11.2024. 14.11.2024 у судове засідання з`явився представник позивача, надав клопотання про визнання поважною причину неявки позивача. Судом причину неявки позивача визнано поважною. Представником позивача надіслано клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача. Інші заяви та клопотання від учасників справи не надходили. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Частини 1, 4\~ст.\~206 ЦПК України\~визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Суд установив, що 12.09.2015 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис №\~266, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.\~Одеса) 14.12.2023 (а.с. 36). Стаття 24 СК України\~визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч.\~1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в\~ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст.\~56, ч. 1 ст.\~110 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112 СК України\~визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін існує формально та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, та аргументи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, згідно яких визнано позовні вимоги та вказано на фактичне припинення шлюбних відносин з квітня 2024 року, підтверджено факт окремого проживання подружжя, відсутність спільних поглядів на подальше життя, а також небажання примирення та збереження шлюбу, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних у справі доказів. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вказує на відсутність підстав для зупинення провадження у справі, у зв`язку з наданням сторонам строку на примирення, а даний позов є таким, що підлягає до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, зокрема позивача. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Судовий збір Згідно з ч.\~1\~ст.\~142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією (8907-0782-5357-1094 від 06.09.2024 АТ «Таскомбанк» (а.с.\~5), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 605,60 грн. Розподіл судових витрат Позивач у позовній заяві не просить здійснити розподіл судових витрат.

Outcome: approved