Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~ [PERSON] звернулася до\~Черкаського районного\~суду Черкаської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер: 7124986000:04:001:0134, та домоволодіння, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Позивачка є невісткою [PERSON] , яка померла [INFO] , а [PERSON] є внуком [PERSON] . За життя, а саме 18.11.2009, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Ворони О.О. з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . [PERSON] подав до нотаріуса заяву про відмову від спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] . З заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] також звернулася її дочка - [PERSON] . Станом на день смерті [PERSON] , її дочка [PERSON] була пенсійного віку, тобто незалежно від наявності заповіту, складеного на ім`я [PERSON] та [PERSON] , мала право на обов`язкову частку. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] є її син - [PERSON] . Позивачка звернулася до Черкаської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно, але їй було відмовлено у здійсненні відповідної нотаріальної дії, оскільки заявами про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] , звернулися [PERSON] , та інший спадкоємець - дочка померлої, непрацездатного віку, у зв`язку з чим нотаріус не уповноважений визначати вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, інших речей та майнових прав, в тому числі і не може визначати ідеальну частку при розділі речей із спадкової маси, урахувати відносини між спадкоємцями, а також враховуючи те, що спадкоємець, який мав право на виділ обов`язкової частки у спадщині помер, нотаріусом роз`яснено позивачці право на звернення до суду за вирішенням питань про спадкування. Позивачка посилаючись на ч. 1 ст. 1276 ЦК України, зазначила, що оскільки дочка померлої [INFO] [PERSON] - [PERSON] , яка мала право на обов`язкову частку після смерті своєї матері [PERSON] , померла [INFO] , її спадкоємець син [PERSON] на спадкове майно не має права на прийняття її обов`язкової частки у спадщині після [PERSON] , яка померла [INFO] . Через те,\~що позивачка\~позбавлена можливості\~у повній\~мірі реалізувати\~свої спадкові\~права,\~вона просить\~суд визнати\~за нею\~право власності\~в порядку\~спадкування за\~заповітом після\~смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер: 7124986000:04:001:0134, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . 1.2.\~ Відповідач надав до суду письмовий відзив, в якому просив позовні вимоги позивачки задовольнити частково та визначити належні частки спірної спадщини між ним та позивачкою. Зазначив, що він набув право спадкоємця на підставі ч. 1 ст. 1276 ЦК України після смерті своє матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Також він є багатодітним батьком, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим, його сім`я потребує поліпшення житлових умов. 1.3. В судовому засіданні представниця позивачки та позивачка підтримали позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, та просили позовні вимоги задовольнити. Додатково вказали, що станом на теперішній час вони висловлюють сумнів у тому, що [PERSON] була донькою [PERSON] . Позивачка також вказала, що за час життя [PERSON] , [PERSON] називала її мамою, а [PERSON] називала [PERSON] донькою. Відповідач в судовому засіданні просив визначити належні частки спірної спадщини між ним та позивачкою. 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1.\~Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00042178961 від 07.11.2023 [PERSON] народився [INFO] у с. Свидівок. Батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , які одружені на підставі свідоцтва про одруження від 17.09.1949. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 24.02.1973 Свидівоцькою сільською радою Черкаського району Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] 24.02.1973 зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 28.08.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Черкаського району управління юстиції Черкаської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 16. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 28.08.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Черкаського району управління юстиції Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , змінив ім`я на [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 10. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.09.2007 Свидівоцькою сільською радою Черкаського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 57 років у с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 37. 2.2. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №619184 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2600625812023 від 01.11.2023, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер: 7124986000:04:001:0134, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно \~до свідоцтва\~про право\~власності на\~нерухоме майно\~серії [NUMBER] ,\~виданого 09.09.2008\~виконавчим комітетом\~Свидівоцької сільської\~ради,\~витягу про\~реєстрацію права\~власності на\~нерухоме майно,\~виданого 02.10.2008\~КП «Черкаське\~обласне обєднане\~бюро технічної\~інвентаризації» за\~№ 20436831,\~інформаційної довідки\~про зареєстроване\~право власності\~№ 45773,\~виданої 23.10.2023\~КП «Черкаське\~обласне об`єднане\~бюро технічної\~інвентаризації»,\~ [PERSON] є\~власником домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту технічного паспорту на вищевказаний будинок, виданого 09.10.2008 КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», вбачається, що роком спорудження житлового будинку з прибудовою, гаражу-літньої кухні, сараю, погрібу, сараю, бані, сараю, колодязю, огорожі є 1963 рік. Згідно з інформаційною довідкою щодо показників технічної характеристики об`єкту нерухомого майна № 45773о, виданої 23.10.2023 КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , за даними технічної інвентаризації складається: А-1, а ,а-1, а-2 житлового будинку з прибудовою, Б,б - гаражу-літньої кухні, В-сараю, Г- погрібу, Д -сараю, Е- сараю,Ж - бані, З -сараю, №1,-3,5 огорожі, № 4 -колодязя. 2.3.\~Згідно із свідоцтвом про народження, виданим Свидівським РАЦС Черкаського району Черкаської області, [PERSON] народилася [INFO] . Батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.07.1980, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 18. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.02.2022 Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у черкаському районі Черкаської області Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 66 років у с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 19. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 03.08.2023 державним нотаріусом Черкаської районної нотаріальної контори Чуй Н.В., спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] . Спадщина складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами номер [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав № 34140874 від 03.08.2023, [PERSON] є власником з житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . 2.4. Згідно з заповітом від 18 листопада 2009 року, посвідченим секретарем Свидівоцької сільської ради та виконавчого комітету Черкаського району Черкаської області Остріцькою Ларисою Олександрівною, зареєстрованому в реєстрі за №156, [PERSON] заповіла все своє майно в рівних частках наступним особам: [PERSON] , 1951 р.н., та [PERSON] , 1976 р.н. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.05.2020 Свидівоцькою сільською радою Черкаського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років у с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 24. З довідки\~№ 185,\~виданої 19.06.2023\~Виконавчим комітетом\~ Будищенської\~сільської ради\~Черкаського району\~Черкаської області,\~вбачається,\~що згідно\~з даними\~погосподарської книги\~№ 5\~за 2006-2010\~роки,\~за померлою\~ [INFO] \~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~на день\~смерті була\~зареєстрована та\~проживала за\~адресою: [ADDRESS] . На час відкриття спадщини в будинку були зареєстровані та проживали: невістка [PERSON] , 1951 р.н., онук [PERSON] , 1976 р.н. Згідно Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №23709916 від 19.05.2010, зареєстрована спадкова справа №49341867 в спадковому реєстрі у нотаріуса №89/2010. Спадкодавець: [PERSON] . 19.05.2010 до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Ворони О.О. звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . 19.05.2010 до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Ворони О.О. надійшла заява [PERSON] про відмову від належної йому частини спадкового майна після смерті [PERSON] на користь [PERSON] . 13.10.2010 до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Ворони О.О. надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] . Відповідно до копії листа щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину № 1268/0214, виданого 05.12.2023 завідувачем Черкаської районної державної нотаріальної контори Н.В. Чуй, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] . Зазначена відмова обґрунтована тим, що з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та інший спадкоємець - заявлена, як дочка померлої, непрацездатного віку. Від імені [PERSON] наявний заповіт, згідно з яким вона заповіла все своє належне майно [PERSON] , [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини. Оскільки нотаріус не уповноважений визначати вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, інших речей та майнових прав, в тому числі і не може визначати ідеальну частку при розділі речей із спадкової маси, урахувати відносини між спадкоємцями, а також враховуючи те, що спадкоємець, який мав право на виділ обов`язкової частки у спадщині помер, нотаріусом роз`яснено позивачці право на звернення до суду за вирішенням питань про спадкування. З інформації, що надіслана на виконання ухвал суду завідувачем Черкаської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що: - після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведено спадкову справу № 455/2022 за заявою [PERSON] . 03.08.2023 [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом. - після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведено спадкову справу № 89/2010 за заявою [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину не видавались. 3.Релевантні джерела права 3.1.\~ Відповідно до\~ст. 1217 ЦК\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~ст. 1218 ЦК\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою (ч.2\~ст. 1220 ЦК). Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Згідно зі статтями 1261, 1266, 1267 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.ч. 1, 5\~ст. 1268 ЦК\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Згідно\~зі ст. 1296 ЦК\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 3.2. У\~статті 1\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» (тут\~і далі\~в редакції,\~яка була\~чинною станом\~на час\~прийняття спадщини\~ [PERSON] \~у жовтні\~2010\~року) вказано, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Відповідно до статті 26 вищевказаного Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років. 3.3. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21 вказано, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Право на обов`язкову частку внаслідок прийняття спадщини обов`язковим спадкоємцем трансформується в майнове право, яке підлягає спадкуванню. Цивільний кодекс України, як основний регулятор спадкових відносин, не містить жодних обмежень чи заборон на спадкування такого права за відсутності його оформлення. У постанові\~Верховного Суду\~від 25\~листопада 2020\~року у\~справі №\~292/389/17 зазначено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються\~всі\~спадкоємці за законом першої черги. Отже, за правилами ЦК України до таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або\~померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємці за правом представлення\~(стаття 1266 ЦК України). Тобто, при обчисленні розміру обов`язкової частки слід ураховувати\~всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом. 4.Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1.\~Суд зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є виключним способом захисту прав спадкоємця, який застосовується тоді, коли відсутні умови для видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку. В даному випадку нотаріус письмово відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому суд має оцінити наявність підстав для визнання права власності на спадкове майно за позивачкою в судовому порядку. 4.2. Право власності на спірне спадкове майно у вигляді земельної ділянки та домоволодіння було зареєстровано за спадкодавицею [PERSON] за час її життя, що підтверджується відповідними державним актом, свідоцтвами про право власності та інформацією з органів БТІ. Позивачка є єдиною спадкоємицею всього майна за заповітом після смерті [PERSON] . При цьому інший спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивачки. Разом з тим, у позовній заяві позивачка, а у відзиві відповідач, визнають той факт, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася її донька [PERSON] , яка станом на час прийняття спадщини досягла пенсійного на той час віку 55 років і мала право на обов`язкову частку у спадщині. Вказані обставини не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України та додатково підтверджуються письмовими доказами, які наявні у матеріалах справи. Отже, [PERSON] набула в порядку статті 1241 ЦК України право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , проте за час свого життя не оформила право власності на цю частку і померла [INFO] . Проте, право на обов`язкову частку [PERSON] внаслідок прийняття спадщини трансформувалося в майнове право, яке успадкував її син (відповідач у справі) [PERSON] . Цивільний кодекс України, як основний регулятор спадкових відносин, не містить жодних обмежень чи заборон на спадкування майна, яке було набуте як обов`язкова частка у спадщині, за відсутності оформлення прав на таке майно. Визначаючи розмір обов`язкової частки [PERSON] у спадщині після смерті [PERSON] суд враховує, що необхідно брати до уваги всіх спадкоємців за законом першої черги, в тому числі тих, які\~померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємці за правом представлення\~(стаття 1266 ЦК України). В даному випадку до відкриття спадщини після [PERSON] помер її син [PERSON] . За правом представлення спадкувати після смерті [PERSON] на правах спадкоємця першої черги міг [PERSON] , який є сином [PERSON] . Тобто, спадкувати за законом після смерті [PERSON] в разі відсутності заповіту могли б на праві спадкоємців першої черги дві особи [PERSON] (за правом представлення після смерті сина спадкодавиці [PERSON] ) та [PERSON] як донька спадкодавиці. В такому випадку [PERSON] отримала би право на 1/2 частину спадщини, а отже її обов`язкова частка у спадщині після смерті [PERSON] має скласти половину від 1/2, тобто 1/4. 4.3. Стосовно тверджень представниці позивачки та самої позивачки, які вони вперше висловили у судовому засіданні 19.11.2024, про те, що відсутні достатні докази спорідненості [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. У позовній заяві, яка підписана особисто позивачкою, визнається та обставина, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася її донька [PERSON] . Також у позовній заяві визнається та обставина, що [PERSON] була пенсійного віку на день смерті [PERSON] та мала право на обов`язкову частку у спадщині. При цьому суд вважає, що вищенаведені обставини є визнаними позивачкою незалежно від того чи робила вона дослівний напис про те, що «визнає ці обставини». Саме формулювання цих обставин та відсутність серед підстав позову тієї підстави, що [PERSON] не була донькою [PERSON] , підтверджують факт визнання цих обставин позивачкою. У судовому засіданні 19.11.2024, коли представниця позивачки та сама позивачка вперше висловили сумнів у достатності доказів спорідненості [PERSON] та [PERSON] , вказані учасники процесу не навели обставин, які б свідчили про те, що раніше позивачка визнала обставину спорідненості цих осіб внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини або у результаті зловмисної домовленості представника позивачки з другою стороною. Тому, суд не приймає відмову позивачки та її представниці від визнання вищенаведених обставин. Позивачка та її представниця продемонстрували суперечливу, недобросовісну процесуальну поведінку, яка не має схвалюватися та заохочуватися судом. Внаслідок такої поведінки відповідач до 19.11.2024 не знав про невизнання позивачкою та її представницею вищенаведених обставин та, відповідно, не надавав доказів на підтвердження цих обставин. 4.4. Підводячи підсумок суд зазначає, що позивачка дійсно має право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Однак, її частка у спадковому майні має складати 3/4 у зв`язку із наявністю іншого спадкоємця з обов`язковою часткою у спадщині, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково, визнавши за позивачкою право власності на 3/4 частки спадкового майна. 5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань 5.1.\~Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі суд враховує, що хоча позовні вимоги було задоволено частково, проте відповідач не порушував своїми діями або бездіяльністю права позивачки на спадкове майно. Відповідно до ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Телеологічне (цільове) та системне тлумачення ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що судові витрати стягуються з відповідача тоді, коли внаслідок його протиправних, суперечливих, незаконних дій або бездіяльності у позивача виникла необхідність звернення до суду за захистом своїх прав. Якщо ж відповідач не вчиняв таких дій або бездіяльності, що призвели до необхідності звернення позивача до суду, то відповідач не повинен нести тягар відшкодування судових витрат. В даному випадку спір виник виключно внаслідок неможливості позивачки оформити права на спадкове майно у нотаріальному порядку з причин, які не залежали від відповідача. Таким чином, стягнення з відповідача судових витрат буде несправедливим та нерозумним, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне не стягувати ці витрати з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial