Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~В липні 2024 року ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 14.02.2022 року між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 5542453 про надання споживчого кредиту в сумі 20\~000 грн. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «Авентус Україна» затверджених наказом №19-ОД від 05.01.2022 року. 27 травня 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/2024-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість за вказаним кредитним договором становить 95608, 60 грн., а саме: сума кредиту 19950 грн., сума процентів за користуванням кредитом 51838 грн., нараховані проценти за 60 календарних днів 23820, 60 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати : судовий збір в розмірі 3028 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 10000грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. \~ \~ \~ \~14.02.2022 ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «Авентус Україна» уклали електронний Договір № 5542453 про надання споживчого кредиту в сумі 20\~000 грн., відповідно до умов якого сума кредиту складає 20000грн., строк кредитування 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою у межах строку кредитування в розмірі 1,99% в день. \~ \~ \~ \~Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «Авентус Україна» затверджених наказом №19-ОД від 05.01.2022 року. 27 травня 2024 року між ТзОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.05/2024-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. \~ \~ \~ \~Станом на 07.05.2024у заборгованість за вказаним кредитним договором становить 95608, 60 грн., а саме: сума кредиту 19950 грн., сума процентів за користуванням кредитом 51838 грн., нараховані проценти за 60 календарних днів 23820, 60 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Змістом\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 даної статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частини 1\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. При цьому, згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина 2 статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Встановлено, що відповідачка у встановлений договором строк не повернула кредит, у зв`язку з чим підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту в сумі 19\~950 грн., та проценти за користування позикою в сумі 23820,6 грн. за період з 14.11.2022 по 12.01.2023. Відповідно до 1.4 договору № 5542453 від 14.02.2022 строк кредиту становить 360 дні. ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» нараховані проценти в межах строку договору в сумі 51838 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню борг за кредитним договором в сумі 95 608 грн. 60 коп., а саме: сума кредиту - 19950 грн., сума процентів за користуванням кредитом 51 838 грн.,проценти нараховані за 60 днів 23820 грн. 60 коп. Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Змістом частини 8\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 17/07-2024 від 17 липня 2024 р., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1652197 від 17 липня 2024 р., звіт про надання правничої допомоги зі змістом витраченого часу в кількості 10 год. та розміром гонорару адвоката за надану правову допомогу у розмірі 10 000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.) грн., рахунок на оплату по замовленню №3403/18/07 від 18 липня 2024 року у розмірі 10 000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.) грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04). Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено в повному обсязі в сумі 95 608 грн. 60 коп., у зв`язку з судові витрати підлягають стягненню пропорційно до суми задоволених вимог в повному обсязі, а саме судовий збір в сумі 2422,40грн., витрати на правову допомогу в сумі 10000грн.

Outcome: approved