Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

У травні 2024 позивач АТ "Універсал Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання спадкоємцем за законом та стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ "Універсал Банк" є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ "Універсал Банк" та ВАТ "Універсал Банк". 24 червня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг BL6220 (далі по тексту - генеральний договір), відповідно до умов якого, [PERSON] отримав\~у ВАТ\~"Універсал\~Банк"\~кредитні послуги,\~в рамках\~ліміту встановленого\~в базовій\~валюті,\~що дорівнює\~21\~000,00\~(двадцять\~одна тисяча\~дол.\~США 00\~центів)\~дол.\~США,\~строком користування\~до «01»\~червня 2028\~року під\~15,25%\~річних. Згідно Генерального договору, позичальнику видано кошти та укладено індивідуальну додаткову угоду BL6220/BL6220-KL+ від 24.06.2008 року, згідно якої Позичальнику встановлено ліміт за кредитною лінією в сумі 21 000,00 (двадцять одна тисяча дол. США 00 коп.) дол. США. У забезпечення повернення кредитних коштів між [PERSON] та банком 24.06.2008 року було укладено договір іпотеки, у відповідності до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку кредитору/ іпотеко держателю нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа квартири становить 31,60 кв.м., житлова 15,20 кв.м.\~ Внаслідок невиконання позичальником [PERSON] зобов`язань за генеральним договором, виникла заборгованість за вищевказаним генеральним договором, у зв`язку із чим ПАТ "Універсал Банк" звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом про стягнення суми заборгованості. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14 липня 2015 року по цивільній справі №303/7190/14-ц, яке набрало законної сили первісний позов кредитора було задоволено. [PERSON] [INFO] померла, оскільки сума заборгованості за кредитним договором не сплачена, а на час відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, то на думку позивача він фактично прийняв спадщину після смерті іпотекодавця [PERSON] .. Враховуючи те, що в досудовому порядку вирішити спір не можливо позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.05.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Також, ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Ковач Н.О. належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену відносно померлої [PERSON] .. 29.05.2024 року на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи №14/2018 до майна померлої [PERSON] .. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.08.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з`явився повторно, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що відповідно до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL6220, укладеного 24.06.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», [PERSON] надаються кредитні послуги в рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 21000 дол. США, строком користування до 01 червня 2028 року під 15,25% річних. Згідно Генерального договору, позичальнику видано кошти та укладено індивідуальну додаткову угоду, а саме: №BL6220/BL6220-KL+ від 24.06.2008 року, згідно якої позичальнику встановлено ліміт за кредитною лінією в сумі 21000 дол. США. У забезпечення повернення кредитних коштів між [PERSON] та банком 24.06.2008 року було укладено договір іпотеки, у відповідності до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку кредитору/іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа квартири становить 31,60 кв.м., житлова 15,20 кв.м., належить іпотекодавцю [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. 14.12.2011 року для забезпечення виконання зобов`язань між ПАТ «Універсал Банк» та\~ [PERSON] укладено договір поруки №BL6220-П1. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14 липня 2015 року по цивільній справі №303/7190/14-ц, збільшенні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено, стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , ІДН [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , ІДН [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) заборгованість за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL6220 від 24.06.2008 року та укладеної до нього додаткової угоди №BL6220/BL6220-KL+ від 24.06.2008 року у розмірі 22430 (двадцять дві тисячі чотириста тридцять) доларів 14 центів США. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 09.07.2021, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №303/7190/14-ц від 11.11.2015 закінчено. При цьому, вказаною постановою встановлено, що згідно актового запису про смерть №32 від 12.01.2018 року боржник [PERSON] померла [INFO] . 26.07.2021 АТ "Універсал Банк" звернулось до Мукачівської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців [PERSON] , яка померла [INFO] , в якій банк просив довести до відома, усіх без винятку, спадкоємців [PERSON] про грошові вимоги Акціонерного товариства "Універсал Банк"; повідомити АТ "Універсал Банк" про спадкоємців [PERSON] , яким видано свідоцтво про спадщину. Відповідно до листа Першої Мукачівської державної нотаріальної контори від 20.01.2023 за вих. №20/02-14 претензія кредитора разом із додатками перенаправлена за належністю приватному нотаріусу Ковач Н.О. для виконання. 15.03.2023 позивач звернувся до приватного нотаріуса Ковач Н.О. із заявою щодо надання інформації стосовно спадкоємців [PERSON] , а саме щодо повідомлення чи доведено до відома спадкоємців претензію кредитора. Також, з копій матеріалів спадкової справи вбачається, що 19.04.2018 року до приватного нотаріуса Ковач Н.О. подано заяву сином [PERSON] , відповідно до якої останній прийняв спадщини після померлої [PERSON] . Також встановлено, що на праві власності [PERSON] належала квартира, загальною площею 31,6 м.кв., житловою площею 15,20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку про вартість майна від 20.12.2023 року ринкова вартість об`єкта становить 1015500,00 грн. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, з урахуванням норм ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом померлої [PERSON] є відповідач [PERSON] . Також судом встановлено, що момент розгляду даного спору свідоцтво про право на спадщину за законом відповідачу не видавалося. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України зобов`язує спадкодавця звернутися до нотаріуса за оформленням спадщини, однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України зазначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину). Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 р. у справі № 645/3265/13-ц (провадження № 61-5552свп18), від 08 серпня 2018 р. у справі № 686/10026/16-ц (провадження № 61-6373св18), від 14 січня 2019 р. у справі №311/917/15-ц (провадження № 61-38428св18), від 14 травня 2021 р. у справі № 205/6803/19 (провадження № 61-9908св20). Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки первісного боржника на нового боржника. Отже, правовідносини, що виникли між позикодавцем і позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями позичальника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями статті 1282 ЦК України. Звертаючись до суду з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач керувався положеннями ст. 1282 ЦК України. Відповідно до ЦК України, кредитор має право обирати один із усіх способів захисту, які надаються йому законом, якщо інакше правило в імперативному порядку не визначено у цивільному законі. При цьому вибір способу захисту кредитор здійснює на власний розсуд. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання, спеціального майнового права) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у випадку, якщо до відома набувача не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. У разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. А також, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Верховний Суд роз`яснив, що чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу "Оформлення права на спадщину"). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1297 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлої [PERSON] .. Таким чином, відповідач [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням цього, до відповідача [PERSON] , як спадкоємця, перейшли обов`язки померлого спадкодавця [PERSON] , як іпотекодавця, за іпотечним договором. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14 липня 2015 року по цивільній справі №303/7190/14-ц, за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL6220 від 24.06.2008 року та укладеної до нього додаткової угоди №BL6220/BL6220-KL+ від 24.06.2008 року в сумі 22430 (двадцять дві тисячі чотириста тридцять) доларів 14 центів США, слід звернути стягнення, на успадковане відповідачем нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: : квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа квартири становить 31,60 кв.м., житлова 15,20 кв.м.. При цьому судом враховано правові позиції Верховного Суду, у постанові в справі № 609/1231/19 від 08 лютого 2021 р., що системний аналіз норм права та їх тлумачення свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Проте відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень" не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 12652,10 грн.

Outcome: approved