Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

15 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач вказує на те, що відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] є його батьками. 06.09.2023 рішенням суду шлюб між ними розірвано. За рішенням від 21.08.2023 відповідач сплачував аліменти на його утримання та на утримання його сестри [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. 26 вересня 2024 року позивачу виповнилося 18 років і стягнення аліментів за вищевказаним рішенням суду на його утримання припинено. Починаючи з 01.09.2024 позивач навчається на першому курсі денного відділення Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» на контракті. В даний час позивач проживає разом з матір`ю, яка повністю матеріально його забезпечує, сплачує грошові кошти за навчання в університеті та надає грошові кошти на інші потреби та витрати. Через навчання позивач не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток і себе повністю забезпечувати, у зв`язку із чим потребує матеріальної підтримки. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, хоча отримує щомісячний дохід та має змогу це робити. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти, як на повнолітнього сина, який продовжує навчання у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дати подання позову суду та до закінчення навчання позивачем чи до досягнення ним 23-річного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою суду від 17.10.2024 відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. 07.11.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги визнав частково, оскільки позивач навчається дистанційно у вищому навчальному закладі, не несе витрат на проїзд та проживання, а, відтак, його затрати пов`язані з навчанням є значно меншими. Позивачем до позовної заяви не надано доказів понесених витрат, пов`язаних з навчанням, окрім плати за навчання 24 000 грн. в рік. Також зазначає, що відповідно до заочного рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області по справі № 179/912/23 від 21.08.2023 він зобов`язаний до сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3. З досягненням сином [PERSON] 18 річного віку, стягнення аліментів на його утримання припинено, однак, відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] . Відповідач також зазначає, що на [PERSON] він переоформив на його ім`я автомобіль Skoda\~Octavia A-2012, тому вказуючи, що відповідач не надає допомоги сину, позивач вводить суд в оману. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, його дохід в середньому складає приблизно 70\~000 грн. Стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки його заробітку складатиме приблизно 11600 грн. щомісячно, що є завеликою сумою для відповідача, оскільки на його утриманні також перебувають його малолітня донька [PERSON] , [INFO] , його дружина [PERSON] , яка наразі перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-років, та його матір [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонеркою та ніде не працює. Вказані обставини не дають можливості відповідачу сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, тому просив суд стягувати з нього аліменти у розмірі по 3000 грн. щомісяця, що в розрахунку на 1 рік складатиме 36 000 грн. На думку відповідача ця сума буде достатньою для оплати навчання позивача за один навчальний рік. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального закону. У судове засідання третя особа - [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказані обставини в позовній заяві підтвердила та просила їх задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини по даному позову регулюються Сімейним кодексом України. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.\~\~Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.\~\~Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача [PERSON] . (а.с.6). Згідно довідки Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 04.09.2024 за № 16-42/181 [PERSON] є студентом 1 курсу факультету інституту природокористування. Форма навчання денна. На умовах договору. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. (а.с.7,8). Згідно договору про навчання у закладі вищої освіти № 992/БД-263-К від 10.08.2024 [PERSON] навчається в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» за спеціальністю 263 Цивільна безпека за денною формою здобуття освіти (а.с.10). 12.08.2024 між Національним технічним університетом «Дніпровська політехніка» та матір`ю позивача [PERSON] укладений договір про надання платних освітніх послуг. Предметом договору є надання освітньої послуги здобувачу освіти [PERSON] . Загальна вартість освітньої послуги становить 96 000 грн., в тому числі, за один навчальний рік 24 000 грн. (а.с.9). На теперішній час позивачу [PERSON] виповнилося 18 років. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно заочного рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 травня 2023 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною, тобто до [INFO] , а в подальшому в розмірі за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. (а.с.35-38). Відповідач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с.40) та має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . (а.с.41). Відповідно до довідки від 28.10.2024 за вих. № 1116, дружина відповідача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 13.11.2023 по 19.09.2026. (а.с.42). Мати відповідача [PERSON] розлучена, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.45) та є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , серії [NUMBER] . (а.с.44). Відповідач [PERSON] наразі є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Його доходи за останні шість місяців складають 373\~330,96 грн., в тому числі 186 502,93 грн. сплачені аліменти, що підтверджується довідкою про доходи від 24.10.2024 № 12/118/4448. (а.с.46). Суд зазначає, що правовідносини по даній справі регулюються ст. 199 СК України, відповідно до якої обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вказані юридичні факти у своїй сукупності утворюють юридичний склад, необхідний та достатній для виникнення аліментного зобов`язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є повнолітнім сином [PERSON] , позивачу на час розгляду справи виповнилося 18 років, навчається у закладі вищої освіти Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» на денній формі навчання, навчається за контрактом та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] є батьком позивача, фізично здоровий, працездатний, має постійний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу. Відповідач має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка знаходиться в декретній відпустці, сплачує аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу, доказів того, що він має мінливий заробіток та обмеження в праці ним не надано. Суд не бере до уваги доводи відповідача стосовно знаходження на його утриманні матері, яка є пенсіонеркою, оскільки доказів того, що мати знаходиться на утриманні відповідача суду не надано, а добровільна допомога похилим батькам не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини. Відповідачем не надано суду належних доказів, з точки зору їх достатності та допустимості, на підтвердження того, що мати потребує матеріальної допомоги відповідача (обсяг матеріальних потреб та доходів матері; відсутність інших осіб, які зобов`язані надавати матеріальну допомогу тощо). Надана копія пенсійного посвідчення матері відповідача не свідчать про спільне проживання з відповідачем та перебування матері на його утриманні, необхідність матеріальної допомоги визначається у кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища матері, а саме: отримання матір`ю пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у матері майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатної матері не зумовлює виникнення у відповідача обов`язку надання матері утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати матір`ю матеріальної допомоги. Таким чином, відповідачем не надано суду належних доказів, з точки зору їх достатності та допустимості, на підтвердження того, що його мати, яка не працює та є пенсіонером, потребує матеріальної допомоги відповідача (обсяг матеріальних потреб та доходів матері; відсутність інших осіб, які зобов`язані надавати матеріальну допомогу тощо). За таких обставин, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Згідно ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров`я сторін, а також їх матеріальний стан, а також суд враховує те, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка знаходиться в декретній відпустці. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку батьків по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання. Отже,\~враховуючи усі\~вищевикладені обставини,\~суд дійшов\~висновку,\~що з\~відповідача на\~користь повнолітнього\~сина підлягають\~стягненню аліменти\~у розмірі\~1/10\~частки усіх\~видів його\~заробітку (доходу),\~які підлягають\~стягненню з\~часу звернення\~до суду\~з позовом\~та до\~закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Суд вважає, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, та рівню платоспроможності самого відповідача. За таких обставин, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, та заперечення відповідача щодо позовних вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову був звільнений від сплати судового збору на підставі\~Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial