Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту її перебування на утриманні сина [PERSON] , який помер [INFO] під час захисту Батьківщини. Заяву обгрунтовує тим, що вона є матір`ю [PERSON] . Вона весь час проживала разом з сином, а згодом коли втратила працездатність, він став її доглядати та вона фактично перейшла на його утримання. Його дохід був для неї основним та постійним джерелом засобів до існування. Після мобілізації [PERSON] також допомагав їй коштами, за які вона купувала продукти та ліки, оплачувала комунальні послуги. [PERSON] брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в Запорізькій області. [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] внаслідок військових дій під час захисту Батьківщини. Після загибелі її сина вона звернулася до військової частини із заявою про отримання грошового забезпечення як особі, яка перебувала на постійному утриманні загиблого військовослужбовця [PERSON] , однак їй було роз`яснено, що для цих виплат необхідно підтвердження цього факту рішенням суду. Відповідно до пункту 1 розділу XXX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.08.2018 №260, у разі загибелі військовослужбовця виплачується належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі в тому числі одноразові додаткові види (грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань тощо) за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув). Крім цього, відповідно до пункту І постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у разі загибелі військовослужбовців під час дії воєнного стану здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі 100 тис. грн. за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув. Вищезазначені кошти виплачує військова частина, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: перша черга - дружині (чоловіку); друга черга окрім осіб, передбачених постановою також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовця. Членом сім`ї, котрий перебуває на утриманні військовослужбовця, є та особа, яка перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, що є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, які не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний дохід яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму). До них належать зокрема непрацездатні,неповнолітні та інші особи, яких військовослужбовець зобов`язаний утримувати за законом (роз`яснення Міністерство оборони України від 27.05.2002 №290). [PERSON] був розлучений ще у 2013 році. Постійно проживав разом з нею, матір`ю, яка є непрацездатною особою з інвалідністю. Таким чином, вона є тією особою, яка постійно проживала з військовослужбовцем [PERSON] , є непрацездатною особою (пенсіонеркою) та інвалідом III групи (безтерміново). Тому вона звернулася до суду з цією заявою та просить встановити факт перебування її на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] виконуючи свій військовий обов`язок під час захисту Батьківщини. Заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Четвертак Л.В. в судовому засіданні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Додатково заявниця [PERSON] пояснила, що вона є пенсіонером, втратила працездатність на 60%, має інвалідність третьої групи, тому сама себе забезпечувати не могла. У них з сином був спільний бюджет, вона перебувала на утриманні сина. Син регулярно їй передавав кошти на утримання в розмірі від 10000грн. до 20000грн. Представник заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від ВЧ [NUMBER] надійшло письмове пояснення у справі, в якому зазначено, що факт перебування особи на утриманні померлого має місце, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. У той же час, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Частиною другою статті 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Згідно норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є особи, які досягли пенсійного віку, якщо вони не працюють. Особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом. Таким чином, особою яка потребує утримання, є непрацездатна особа, що має дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Вказана обставина має бути підтверджена належними і допустимими засобами доказування, як-то довідка про розмір пенсії, довідка про доходи тощо. Сам по собі факт проживання за однією адресою із загиблим не може свідчити про перебування на його утриманні. Окрім того, постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Просили суд розглядати справу без участі представника військової частини [NUMBER] за наявними матеріалами справи. Суд, заслухавши пояснення заявниці [PERSON] , представника заявника - адвоката Четвертак Л.В., показання свідка, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що заява [PERSON] , підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до п.2 ч.1 ст.315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд установив, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 1985 року [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.6). [PERSON] весь час проживала разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є отримувачем пенсії за віком та особою з інвалідністю 3 групи з професійного захворювання. Викладені обставини підтверджується інформацією Сумської територіальної громади (а.с.8), витягом з реєстру територіальної громади (а.с.8 зворот), довідками МСЕК (а.с.9,10). [PERSON] брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що підтверджено посвідченням [NUMBER] , відповіддю військової частини (а.с.20). Згідно з сповіщенням сім`ї №4/1495 та довідкою про причину смерті №3497м/2112дон від 05.08.2024 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] внаслідок військових дій під час захисту Батьківщини, що також підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07 серпня 2024 року Білопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському району Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.6 зворот, 7). Відповідно до пункту 1 розділу XXX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.08.2018 №260, у разі загибелі військовослужбовця виплачується належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі одноразові додаткові види (грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань тощо) за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув). Крім цього відповідно до пункту І постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі- постанова № 168) у разі загибелі військовослужбовців під час дії воєнного стану здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі 100 тис. грн. за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув. Вищезазначені кошти виплачує військова частина, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: перша черга - дружині (чоловіку); друга черга окрім осіб, передбачених постановою також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовця. Членом сім`ї, який перебуває на утриманні військовослужбовця, є та особа, яка перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, що є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. [PERSON] був розлучений з 2013 року. [PERSON] постійно проживав разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , яка є непрацездатною особою з інвалідністю III групи (безтерміново). Свідок [PERSON] , яка є донькою заявниці [PERSON] та сестрою [PERSON] , в судовому засіданні підтвердила той факт, що її брат [PERSON] проживав разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Матір [PERSON] та [PERSON] мали спільний бюджет. Під час військової служби [PERSON] приїздив додому, у відпустку і надавав матері готівкою кошти на її утримання, повністю допомагав матері, оскільки його дохід значно перевищував розмір пенсії матері. Після мобілізації і за час перебування [PERSON] на військовій службі останній допомагав матері [PERSON] коштами, за які вона купувала продукти та ліки, оплачувала комунальні послуги. Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] протягом 2023 року - 2024 року отримувала пенсію в розмірі 5823грн.-6303грн. (а.с.14). Відповідно до довідок про грошове забезпечення [PERSON] мав достатній рівень грошового забезпечення, і відповідно мав можливість утримувати матір, з якою постійно проживав (а.с.12-13). Отже, грошова допомога від сина [PERSON] була для [PERSON] основним та постійним джерелом засобів для існування. Викладені обставини підтвердила свідок [PERSON] ТОВ «Керамейя», де працював [PERSON] , виплатило на картковий рахунок [PERSON] як члену сім`ї загиблого, компенсацію за дні невикористаної відпустки її сина в розмірі 80548грн., що підтверджується випискою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.14). Після загибелі сина [PERSON] звернулася до військової частини із заявою про отримання грошового забезпечення як особі, яка перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця [PERSON] , однак листом №1843/13574 від 17 вересня 2024 року їй було роз`яснено, що для цих виплат необхідно надати відповідні документи про перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] (а.с.18-19). Так, дослідженими доказами обґрунтовано підтверджено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні свого сина [PERSON] , який помер [INFO] , під час захисту Батьківщини. Встановлення факту перебування на утриманні сина [PERSON] необхідно заявниці для отримання грошового забезпечення, додаткової винагороди, в тому числі одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Отже, суд вважає необхідним встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] , на утриманні сина [PERSON] , який помер [INFO] , під час захисту Батьківщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved