Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

04.09.2024 року представник ТОВ «ФК«КРЕДИТ - КАПІТАЛ» звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №6466171 від 16.03.2023 року в розмірі 41 865, 00 грн та судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову зазначив, що між ТОВ «Авентус Україна» ( Товариство) та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 6466171 від 16.03.2023 року, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню ( у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Даний договір укладено в електронній формі. Товариство свої зобов`язання згідно Договору виконало, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений його умовами. Відповідач не виконав умов кредитного договору. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість у встановлений строк не була погашена відповідачем. Заборгованість позивача становить 41 865,00 грн, з яких : 15 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 26 865,00 грн - заборгованість за відсотками. Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує, тому відбулося звернення до суду. 06.09.2024 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України прийнято до розгляду судом даний позов, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 20.09.2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обгрунтування відзиву на позов вказала, що не визнає позовні вимоги повністю, оскільки позивачем не надано доказів видання їй кредитних коштів. Крім цього не погоджується із розміром денної процентної ставки, оскільки її розмір відповідно до ч. 5 ст. 8 закону України "Про споживче кредитування" не може перевищувати 1%, натомість відповідач просить стягнути проценти за ставкою 1,99%. Зазначила також про недоведеність правильності нарахування суми заборгованості. 23.09.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача підтримав позовні вимоги, вказавши, що відповідач свідомо уклала даний договір, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики, аргументи наведені у відзиві на позовну вважає безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання. В судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В письмових заявах представник позивача просив справу розглянути у її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 16.03.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» (Товариство) та відповідачем [PERSON] укладено Договір № 6466171 про надання споживчого кредиту шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідачем/а.с.27-36/. Відповідно до умов даного Договору його укладання здійснюється Сторонами за допомогою ІТС ( інформаційно-телекомунікаційної системи ) Товариства через Веб-сайт або Мобільний додаток"CreditPlus". У матеріалах справи міститься довідка про ідентифікацію клієнта [PERSON] від 16.03.2023 року за номером телефону [NUMBER] /а.с.38/, що є ідентичним номеру, вказаного [PERSON] у відзиві на позов/а.с.86/. Відповідно до умов Договору сума кредиту складає 15 000,00 грн; строк кредиту - 360 днів: періодичність платежів - кожні 30 днів; детальні терміни повернення кредиту та сплата процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту; стандартна процентна ставка - 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту; знижена процентна ставка - 0,020% в день та застосовується на умовах цього Договору; кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] ; дата надання кредиту 16.03.2023 року або 17.03.2023 року. Матеріали справи містять Паспорт споживчого кредиту (стандартну форму) та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту ( Додаток №1), підписані [PERSON] шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором/а.с.23-26,37/. Відповідно до листа ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" від 29.02.2024 року, що надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, 16.03.2023 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" на суму 15 000, 00 грн на картку № [NUMBER] /а.с.39/. З картки обліку Договору ( розрахунок заборгованості), виконаного ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" слідує, що за позичальником [PERSON] відповідно до Договору № 6466171 рахується заборгованість у розмірі 41 865,00 грн, з яких : 15 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 26 865,00 грн - заборгованість за відсотками/а.с.40-56/. При цьому останнім днем нарахування відсотків є 14.07.2023 року за стандартною ставкою. 14.02.2024 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" (Фактор) та ТОВ «ФК«КРЕДИТ - КАПІТАЛ» ( Клієнт )- позивачем у справі, укладено Договір Факторингу № 14.02/24-Ф, у відповідності до умов якого Фактор передає (відступає) позивачу ( Клієнту) за плату належні йому права грошової вимоги, а позивач приймає належні Фактору права грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників/а.с.58-67/. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору Факторингу № 14.02/24-Ф позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 41 865,00 грн, з яких : 15 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 26 865,00 грн - заборгованість за відсотками. При цьому кількість днів прострочення виконання зобов`язання становить - 275/а.с.68/. Про необхідність сплати такої суми заборгованості відповідач повідомлялася позивачем шляхом надіслання 02.09.2024 року досудової вимоги/а.с.70/. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Встановлено, що відповідач ознайомилася та погодилася з умовами договору про споживчий кредит та з порядком його укладання, а також з його формою . У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже судом встановлено, що при укладенні кредитного договору відповідача з первісним кредитором було узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання таких Договорів, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Однак, у порушення умов кредитного договору відповідач своїх договірних зобов`язань належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 41 865,00 грн Зазначені обставини підтверджуються наявними та дослідженими доказами та не спростовано відповідачем. Заперечення відповідача проти позовних вимог, зокрема в частині відсутності доказів видання їй кредитних коштів, не погодження із розміром денної процентної ставки та недоведеність правильності нарахування суми заборгованості не грунтується на відповідних доказах та спростовано встановленими судом обставинами. Так у матеріалах справи міститься підписаний позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідний кредитний договір, паспорт та таблиця обчислення загальної вартості кредиту. Відповідно до довідки про ідентифікацію клієнта [PERSON] від 16.03.2023 року її ідентифікація під час оформлення договору кредиту проводилася за номером телефону [NUMBER] /а.с.38/, що є ідентичним номеру, вказаного [PERSON] у відзиві на позов. При цьому позивач не оспорює укладання такого договору, а лише піддає сумніву наявність у справі доказів та отримання нею коштів. На спростування такої позиції матеріали справи містять лист ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" від 29.02.2024 року, що надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, про успішне 16.03.2023 року перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" на суму 15 000, 00 грн на картку № [NUMBER] . Саме цей номер картки зазначено також і в кредитному договорі. Заперечення відповідача щодо правильності нарахування відсотків по кредиту спростовується відповідним розрахунком заборгованості, який вказав, що такі відсотки було нараховано по 14.07.2023 року, а також Реєстром боржників, в якому вказано, що кількість днів прострочення виконання зобов`язань становить - 275, тобто в межах строку кредитування. Крім цього власного розрахунку нарахування відсотків позивачем не надано суду. Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру ( постанова від 23 жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21 провадження № 61-8693св24 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ). На підставі викладеного, суд вважає, що наданими представником позивача доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог, спростовано обставини, на які посилається відповідач, підтверджено право вимоги позивача до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладеного договору, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливості повного задоволення позову. Вирішуючи питання судових витрат, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму судових витрат у розмірі 2422,40 грн, що складається з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved