Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 21.09.2020 між АТ «Комерційний банк «Глобус» та [PERSON] шляхом подачі заяви-анкети на приєднання укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування, за умовами якого банком надано позичальнику кредит у розмірі 15683,57 грн на строк до 20.09.2023 року зі сплатою 78, 24564 % річних. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів у рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2024 складає 21477,07 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Провадження у даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 43). Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У визначений ухвалою суду строк для подання відзиву, відповідач відзив на позовну заяву на адресу суду не надав; вказану ухвалу та копію позову з доданими до нього документами згідно трекінгу АТ "Укрпошта" отримав 30.07.2024 (а.с. 47). Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Ухвалою від 08.10.2024 судом здійснено перехід із спрощеного провадження без виклику сторін у розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін ( а.с. 43). Поштове відправлення, яким відповідачу скеровувалась копія позову з доданими до нього документами, повістки та ухвали, не отримано, рекомендоване повідомлення повернулось із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 51-52). Відповідач також викликався у судові засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду (а.с. 50). Від представника позивача 11.11.2024 надійшла заява, в якій розгляд справи просив проводити у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 53-54). У зв`язку з неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.09.2020 року [PERSON] звернувся до АТ «Комерційний банк «Глобус» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву №40470516 від 21.09.2020 року (а.с. 17). Банком на підставі договору у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок продавця товарів або послуг було надано кредитні кошти в розмірі 15683,57 грн (а.с. 25) на строк 36 місяців з фіксованою процентною ставкою 78,25 %. Таким чином банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту, при цьому відповідач зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлено договором, а також сплачувати відсотки в обумовленому сторонами розмірі. Однак у процесі користування кредитним рахунком [PERSON] не повернув своєчасно банку грошові кошти у рахунок погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором, а також випискою по рахунку, які додані до позовної заяви (а.с. 27-32). Згідно умов договору, підписаного сторонами, відповідач взяв на себе зобов`язання погашати окрім тіла кредиту також відсотки за користування кредитними коштами. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 01.01.2024 становила 21477,07 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10106,57 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 11370,50 грн. Виникнення вказаної заборгованості обумовлене неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань згідно умов кредитного договору. Від відповідача до суду жодних документів на підтвердження його позиції з предмета спору не надходило, своїм правом на участь у судових засіданнях та на подання доказів відповідач не скористався. Суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення цивільного законодавства, які регулюють питання виконання зобов`язань, відповідальності за порушення зобов`язання, а також питання, пов`язані з кредитом. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж право визнати позовні вимоги повністю чи частково. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Позивачем у встановленому порядку доведено факт укладення кредитного договору між ним та відповідачем, факт надання відповідачеві кредитних коштів шляхом встановлення кредитного ліміту та їх використання останнім за власними потребами, тобто позивачем доведений факт належного виконання ним договірних зобов`язань. Доказів виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань у повному обсязі матеріали справи не містять, відповідач своїм правом на участь у судових засіданнях та на подання доказів на підтвердження своєї позиції не скористався. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про правомірність, обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved