Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог представник позивача Тараненко А.І. зазначив, що 14.09.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачка уклали кредитний договір № 948570471 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачка за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомилась з Правилами надання грошових коштів у позику й Паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Зазначає, що відповідачка підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Відразу після вчинених дій, 14.09.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти, в сумі 20000 грн. на її банківську картку, та зазначив, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Зазначив, що загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви за кредитним договором № 948570471 від 14.09.2021 року становить - 92238,00 грн., яка складається з наступного: 20000 грн. - заборгованості по кредиту та 72238,00 грн. - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Зазначив, що 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 зі строком дії 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії продовжено до 31.12.2020, при цьому інші умови договору залишилися без змін. Зазначив, що 31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. Зазначив, що в даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. Зазначив, що 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. Зазначив, що відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 163 від 07.12.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 57 670,00 грн. Зазначив, що 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії 04 серпня 2021 року. Зазначив, що в подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Зазначив, відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 92238,00 грн. Зазначив, що 06.03.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 06/03/24 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача за кредитним договором. Позивач належним чином повідомив відповідачку про заборгованість за Кредитним договором, проте відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за заборгованість за кредитним договором № 948570471 від 14.09.2021 року у розмірі 92238 ( дев`яносто дві тисячі двісті тридцять вісім ) гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору, та витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивачем недоведено факту відступлення права грошової вимоги до неї, та зазначила, що сума відсотків нарахована незаконно, просила відмовити у задоволенні позову. Сторони в судове засідання не з`явились, однак у позові представник позивача просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.09.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачка уклали кредитний договір № 948570471 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідачка підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. 14.09.2021 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переказало відповідачці грошові кошти у сумі 20000,00 грн. на її банківську карту. Відповідно до копії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, копії Додаткової угоди № 19 від 28.11.2019 до Договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 2018 року, копії Додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, копії Додаткової угоди № 27 від 31.12.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 2018, ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу та продивжили його до 31 грудня 2022 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 163 від 07.12.2021 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 57670 грн. 05.08.2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. Також сторони уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 92238 грн. 06.03.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 06/03/24 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 06/03/24 від 06.03.2024, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача за кредитним договором. Заборгованість відповідача перед позивачем становить - 92238 грн., яка складається з наступного: 20000 грн. - заборгованість по кредиту та 72238 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено статтею 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно частини другої статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, беручи до уваги, що між сторонами у справі виникли правовідносини, відповідачкою грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 92238 грн., тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу вимог ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу- 4000 грн., та витрат з оплати судового збору, в сумі 2422,40 грн., підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved