Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

заявник посилається на те, що його тесть [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю І "А" групи. Причиною його інвалідності є виражена деменція при хворобі Альцгеймера з пізнім початком, з амнестичною дезорієнтацією, емоційною лабільністю, епізодами збудження, вираженою дезадаптацією у соціальній сфері та побуті, ІХС, дифузний кардіосклероз, СН-ІІ А, гіпертонічна хвороба ІІ ст. Психічні розлади почали проявлятися після 70-ти років з прогресуючого зниження пам`яті, розгубленості, неуважності, а суттєве погіршення стану розпочалось в 2019 році після смерті дружини. [PERSON] потребує постійного спостереження та піклування, оскільки не розуміє, де він знаходиться, не вміє сам одягнутися, подбати про гігієну тіла, втратив навик самостійного прийому їжі; дезорієнтований, намагався вийти з помешкання через вікно та агресував при спробах його зупинити; все частіше злісно реагує на рідних, спонтанно виходив з дому та доставлявся в супроводі поліції. Він лікувався в КНП " Коломийська центральна районна лікарня " з 05.01.2023 року по 19.01.2023 року, а пізніше скерований на стаціонарне лікування в КНП " Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради ", де перебував з 08.02. по 23.02.2023 року. Внаслідок захворювання [PERSON] потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги, він не може в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати. Тому заявник, як чоловік його рідної дочки, який весь час доглядав за ним, є фізично здоровим та у випадку його агресії може надати необхідну допомогу, має бажання та можливість бути його опікуном. У зв`язку з цим заявник просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити опіку над останнім та призначити заявника його опікуном. В судовому засіданні заявник та представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримали, з підстав вказаних в розглядуваній заяві, просять ці вимоги задовольнити. Від допиту в судовому засіданні заявлених ними свідків відмовилися. Представник також зазначив, що саме заявника слід призначити опікуном [PERSON] , враховуючи наявність між ними родинного зв`язку та що є особою чоловічої статі, що полегшить догляд за ним. Інших осіб, які б могли здійснювати догляд, не має, оскільки його дочка [PERSON] не може справлятися з обов`язками по його догляду за ним. Адвокат особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною, [PERSON] вважає, що наявні підстави для задоволення вказаної заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, а також просить призначити її чоловіка [PERSON] опікуном її батька [PERSON] , оскільки він може здійснювати за ним належний догляд, а вона такої можливості не має у зв`язку з офіційним працевлаштуванням. Крім неї, у батька також є син 64-річного віку (її брат), однак, він проживає за кордоном (у Фінляндії). Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши вказаних учасників, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 213 від 20.03.1973 року, що стверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.03.1973 року ( а.с. 7 ). 27.04.1996 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 116 від 27.04.1996 року, що стверджується даними копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 8). [INFO] народилася [PERSON] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 544 від 12.11.1998 року, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.11.1998 року ( а.с. 24 ). Відповідно до даних копії довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №220956 від 06.04.2023 року, [PERSON] є особою з інвалідністю першої "А" групи та потребує постійного стороннього догляду і нагляду (а.с. 11). У відповідності до копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 268/23 комунального некомерційного підприємства " Обласний заклад з надання психіатричної допомоги " Івано-Франківської обласної ради, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 08.02.20223 року по 23.02.2023 року з діагнозом: виражена деменція при хворобі Альцгеймера з пізнім початком, з амнестичною дезорієнтацією, емоційною лабільністю, епізодами збудження, вираженою дезадаптацією у соціальній сфері та в побуті; ІХС, дифузний кардіосклероз, СН-ІІ А. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. (а.с. 12). Згідно з копією довідки № 172, виданою СП «Поліклініка» КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР 25.05.2023 року, [PERSON] числиться на диспансерному обліку в психоневрологічному кабінеті вказаного закладу з приводу діагнозу: виражена деменція при хворобі Альцгеймера з пізнім початком (а.с. 13). Відповідно до копії акту про не проживання особи за місцем реєстрації №206, складеного ОСББ " Лисенка 10-12 ", [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає ( а.с. 9 ). У відповідності до копії акту про проживання особи без реєстрації від 05.06.2023 року, що складений сусідами, [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 10 ). Відповідно до даних висновку про стан здоров`я особи, виданого комунальним некомерційним підприємством Коломийської міської ради " Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги " 30.05.2023 року [PERSON] здоровий ( а.с. 14 ). Згідно з даними довідок №365 та №171, виданих відповідно 22.05.2023 року та 25.05.2023 року структурним підрозділом «Поліклініка» КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, [PERSON] , [INFO] , на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває (а.с. 15, 15а). Відповідно до копії витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності на наявності судимості ", заявник [PERSON] станом на 20.05.2023 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с.15б). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 333085950 від 22.05.2023 року, у вказаному реєстрі актуальна інформація про те, що за [PERSON] зареєстровано на праві спільної часткової власності 1/3 частку квартири [ADDRESS] ( а.с. 16 ). Також судом встановлено, що [PERSON] є фізичною особою підприємцем, платником єдиного податку та отримує дохід від підприємницької діяльності, що підтверджується витягом з реєстру платників податків та податковими деклараціями платника єдиного податку ФОП (а.с.17-22 ). Згідно з даними довідки про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні №6535, виданої управлінням " Центр надання адміністративних послуг " Коломийської міської ради 24.05.2023 року,за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ( а.с. 23 ). Відповідно до довідки №10-23, виданої Коломийською міською публічною бібліотекою 07.08.2023 року, [PERSON] працює провідним методистом у вказаному закладі на постійній основі з 19.10.2021року за графіком п`ятиденного робочого тижня з двома вихідними у суботу та неділю, щодня з 08:00 год. до 17:15 год. ( а.с. 54 ). Згідно з даними висновку судово-психіатричного експерта № 107/2024 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - вираженою судинною (атеросклеротично-гіпертонічного характеру) деменцією, згідно МКХ-10 F01.8; внаслідок зазначеного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.71-74). Відповідно до рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради № 4243 від 22.10.2024 року та подання органу опіки та піклування цим органом опіки та піклування, враховуючи пропозиції опікунської ради при виконавчому комітеті міської ради, рекомендовано призначити заявника [PERSON] опікуном його тестя - [PERSON] , 1936 року народження, оскільки він, як приватний підприємець, може більше часу знаходитись вдома і доглядати за ним; дочка [PERSON] - [PERSON] працює і не може здійснювати належний догляд за батьком ( а.с. 145, 146 ). Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч. 1 ст.42 ЦК України). Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до частини 1 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. У частинах другій-четвертій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Як зазначено Верховним Судом у постановах від 07.04.2022 року в справі № 712/10043/20 та від 24.07.2024 року в справі №727/597/24, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року N 34/166/131/88. У постанові Верховного Суду від 08.01.2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений також в постановах Верховного Суду від 07.04.2022 року в справі № 712/10043/20, від 26.01.2024 року в справі №742/887/23, від 28.02.2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23). Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки . Сімейний кодекс України регулює зокрема сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому (стаття 2 СК України). Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Кодекс законів про працю України передбачає, що близькими родичами чи свояками є батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя (стаття 25-1 КЗпП України). Положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що близькі особи - це члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта. Члени сім`ї: особа, яка перебуває у шлюбі із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, та діти зазначеного суб`єкта до досягнення ними повноліття - незалежно від спільного проживання із суб`єктом; будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 року у справі №205/4245/17 (провадження №61-17628св19). Згідно з частиною 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розрізнено поняття «родичі» та «члени сім`ї». До загальних ознак сім`ї належать: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом; взаємні права та обов`язки. Разом з тим, ознаки членів сім`ї не можна розглядати окремо від підстав створення сім`ї, оскільки спільне проживання та побут та наявність взаємних прав та обов`язків можуть бути і у інших суб`єктів, які не є членами сім`ї. Близькі члени родини (або близькі родичі) - законодавчий термін, що позначає родичів (членів сім`ї) особи, які мають особливі права та/або обов`язки через тісні стосунки з особою. Отож, член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що ґрунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, інших формах влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є тестем [PERSON] , отже, заявник не перебуває з [PERSON] в родинних відносинах, вказані особи не є близькими родичами. Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. До матеріалів справи долучено подання органу опіки та піклування Коломийської міської ради, в якому вказано про можливість [PERSON] виконувати обов`язки опікуна та яким рекомендовано призначити останнього опікуном тестя [PERSON] . Разом з цим, вказане подання не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань, з посиланням на наявні докази, щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном. Водночас, відповідного обґрунтування доцільності призначення опікуном саме заявника, за наявності у [PERSON] рідної дочки, [PERSON] , та онуки [PERSON] , які в змозі опікуватися [PERSON] , органом опіки та піклування не зазначено, як і дослідження цього питання щодо його сина, про якого вказували як заявник так і заінтересована особа [PERSON] . Матеріали справи також не містять будь-яких доказів про наявність у [PERSON] позитивного відношення та прив`язаності до особи, яка бажає стати опікуном, що свідчило б про наявність довірливих та доброзичливих стосунків між ними, а відтак і про те, що призначення опікуном саме заявника відповідатиме його інтересам. Також, суд зазначає, що подання органу опіки та піклування не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховано на розсуд суду. Станом на час розгляду справи саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. Судом встановлено, що особа, яка визнається недієздатною, крім заявника, який є військовозобов`язаним, має дочку, сина та онуку, належних та допустимих доказів про об`єктивну неможливість здійснення ними обов`язків опікуна не подано. При цьому, працевлаштування дочки не звільняє її від обов`язку щодо догляду за хворим батьком. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази вказують лише на наявність підстав для задоволення заявлених вимог в частині визнання [PERSON] недієздатним, оскільки він внаслідок стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Поряд з тим, подання органу опіки та піклування про призначення заявника опікуном суд вважає необґрунтованим та таким, що прийняте без повного дослідження всіх обставин та із застосуванням суто формального підходу для вирішення питання про призначення опікуном заявника. Саме лише бажання заявника бути опікуном свого тестя не може бути безумовною підставою для призначення заявника його опікуном. Крім того, заявник не позбавлений можливості надавати посильну допомогу та підтримку недієздатному [PERSON] без відповідного судового рішення. За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном недієздатного [PERSON] . Отже, заява підлягає частковому задоволенню. Крім того, суд також звертає увагу на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року в справі № 545/1691/16-п (провадження № 61-4475св18), відповідно до якого законодавством не передбачено обов`язку того, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна, в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі. Відповідно до ст.65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Зважаючи на те, що суд в задоволенні заяви в частині призначення опікуна відмовляє, здійснення опіки над недієздатним слід покласти на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законом. Відповідно до положень ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На пiдставi викладеного, ст.ст. 39, 40, 60, 63, 65 ЦК України,

Outcome: partial