Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивачка через свого представника адвоката Чайку І.В. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на 3/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0236 га, кадастровий номер 3210900000:01:004:0027, розташовану за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи підстави звернення до суду вказує, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, до складу якої увійшли 3/10 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0236 га, кадастровий номер 3210900000:01:004:0027, за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Зазначає, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, як донька померлої, та у визначений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до Ірпінської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу до майна померлої за № 195/2021. Станом на день смерті мати позивачки - [PERSON] була зареєстрована та проживала в частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності. Додає, що окрім її матері за виказаною вище адресою зареєстрований син останньої (брат позивачки) [PERSON] , [INFO] , проте, останній, не зважаючи на зареєстроване місце проживання в даному будинку разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав і взагалі не проживає у ньому вже більше десяти років. Відповідач виїхав з даного будинку ще у 2013 році, в даному будинку не проживає, місце його знаходження та проживання невідомі. Зазначає, що інших спадкоємців першої черги немає. Додає, що у квітні 2024 року зверталась до Ірпінської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак, постановою державного нотаріуса позивачці було відмовлено у видачі таких свідоцтв з причини того, що інший спадкоємець першої черги зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем. Враховуючи той факт, що на час відкриття спадщини відповідач [PERSON] разом із спадкодавцем не проживав, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, тому відповідно до вимог ч.1 ст.1272 ЦК України він вважається таким, що не прийняв спадщину, у зв`язку із чим просила позов задовольнити, визнати за позивачко право власності на спадкове майно. Ухвалою суду 18.07.2024 року після встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання, одночасно за клопотанням представника позивача витребувано з Ірпінської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №195/2021, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 07.10.2024 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Чайка І.В. позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Вказала, що відповідач [PERSON] є зареєстрованим за однією адресою з померлою [PERSON] , проте близько десяти років не проживає там, відомості про його місце перебування відсутні. Додала, що останній спадщину не прийняв, оскільки не проживав зі спадкодавцем на момент її смерті. Сам по собі факт реєстрації місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем не є підставою для прийняття спадщини. Інших спадкоємців у померлої [PERSON] немає. Відповідач, будучи належним чином неодноразово повідомленим про час та дати підготовчих та судових засідань, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву чи будь-яких заяв від відповідача не надійшло. Представник третьої особи Ірпінської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, у поданій 08.11.2024 року до суду заяві завідувач нотконтори [PERSON] просила провести слухання справи за відсутності представника нотконтори. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, згідно вимог статей 223, 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті\~178 ЦПК України. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, заслухавши пояснення свідків, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1\~ст.16 ЦК України). Частиною 1 ст.2 ЦПК України\~передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , про що 28.04.2021 року складено відповідний актовий запис №448, після смерті якої Ірпінською міською державною нотаріальною конторою Київської області було заведено спадкову справи №195/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] , до складу якої увійшла частина житлового будинку та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка у встановлений строк подала заяву про прийняття спадщини, та син [PERSON] , який зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем. Інших заяв щодо прийняття спадщини чи відмови від спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , до Ірпінської державної нотаріальної контори не надходило. 11.06.2021 року [PERSON] звернулась до Ірпінської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса Ірпінської державної нотаріальної контори від 13.05.2024 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю відмови від спадщини сина померлої [PERSON] , який був зареєстрованим на день смерті зі спадкодавцем за однією адресою. З наявних матеріалів справи також встановлено, що померла [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 13.09.1972 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , який 18.09.1993 року був розірваний, актовий №326. Родинні відносини позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] з спадкодавцем підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (складені російською мовою) [PERSON] та [PERSON] , де їх матір`ю записана саме [PERSON] . У зв`язку з реєстрацією шлюбу, 13.09.1972 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », а 30.08.1997 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб [PERSON] і [PERSON] було розірвано 18.09.1993 року. Відповідно до вищевказаного, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] , у відповідності до\~ст.1261 ЦК України\~є спадкоємцями першої черги за законом, як діти спадкодавця. Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку від 30.11.2011 року серія ЯД №979909, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка з кадастровим номером 3210900000:01:004:0027, загальною площею 0,0236 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 27.09.1979 року, інформації про об`єкт нерухомого майна, наданої Київським обласним бюро технічної інвентаризації, станом на 31.12.2012 року об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] 2/10 частин, [PERSON] 3/10 частин, [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] по 1/8 кожному. Згідно листа Відділу ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 10.06.2021 року №08.3-11/1428 щодо зареєстрованих осіб з померлою [PERSON] на день смерті останньої за адресою: [ADDRESS] , остання була зареєстрована за вказаною адресою та знята 10.06.2021 року по причині смерті, також за цією адресою є зареєстрованим, зокрема, [PERSON] , [INFO] . З Акту, складеного депутатом Ірпінської міської ради Київської області [PERSON] за участі сусідів, вбачається, що за адресою [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , але не проживає, його місце перебування невідоме. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знав померлу [PERSON] , яка проживала в будинку за [ADDRESS] , винаймав у неї кімнату та проживав там з 2015 року по день смерті [PERSON] в 2021 році. Зазначив, що з померлою ніхто з її рідних на той час разом не проживав, періодично до неї приходила її донька зі своїм чоловіком та дітьми. Вказав, що зі слів [PERSON] , її син [PERSON] тривалий час тому поїхав, більше не приїздив та не відвідував, телефонував останній раз до 2015 року чи з Луганської області чи з Одеси, повідомив, що вчергове одружився. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає сім`ю Попових - [PERSON] та її дітей [PERSON] та [PERSON] з 1998 року, які проживали в [ADDRESS] . Додала, що [PERSON] проживала за вказаною адресою до дня своєї смерті у 2021 році, проживала сама, також у неї проживав квартирант. Зазначила, що [PERSON] не проживає за даною адресою близько десяти років, з того часу, як він поїхав, вона його не бачила та нічого про нього не чула. Додала, що їй відомо про те, що [PERSON] одружився і поїхав, але нікому не відомо куди. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] та [PERSON] є її друзями, останнього знає з дитинства. Сім`я Попових проживала в [ADDRESS] , діти [PERSON] і [PERSON] із їх матір`ю [PERSON] . За даною адресою [PERSON] проживала до 2014 року, а [PERSON] до дня своєї смерті у 2021 році. Відповідач [PERSON] за даною адресою проживав до 1998 року, потім одружився та переїхав жити до дружини в с.Макарів, з того часу з матір`ю не проживає. Додала, що останній почав зловживати алкогольними напоями, постійно змінював номер мобільного телефону, коли виходив на зв`язок, повідомляв, що перебуває то в Одесі то у якомусь іншому місті. Де він наразі невідомо. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Згідно зі\~статтею 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, а також на права на земельну частку (пай) є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Статтями\~1217,\~1223 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом першої - п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з частиною першою, третьою\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час\~відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом\~строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини п`ятої\~статті 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не\~проживав\~із\~спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини перша, третя\~статті 1296 ЦК України). Відповідно до\~статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Відповідно ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі №937/10434/19-ц (провадження №61-3620св21) судом зазначається, що сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, а тому зроблено висновок, що позивач, як спадкоємець не прийняв спадщину, що відкрилась після смерті своєї матері та відповідно не набув права на спадкове майно. У постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №471/601/17 (провадження №61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі №355/832/17 (провадження №61-27212св19) також зазначається, що державна реєстрація у спірному житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи той факт, що на час відкриття спадщини відповідач [PERSON] разом із спадкодавцем не проживав, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, тому відповідно до вимог ч.1 ст. 1272 ЦК України він вважається таким, що не прийняв спадщину. У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №205/4311/14-ц (провадження №61-10174св19), зроблено висновок, що визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, зокрема, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги\~докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.ст.79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є\~докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно до ч.1, 5, 6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом.\~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні на підставі зібраних доказів, отож наявність порушеного права позивача доведена, відтак воно підлягає захисту судом шляхом визнання за [PERSON] права власності на 3/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та права власності на земельну ділянку площею 0,0236 га, кадастровий номер 3210900000:01:004:0027, розташовану за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved