Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

24 червня 2019 року представник АТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення, в обґрунтування якого зазначив, що 20.01.2011р. ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернулось до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу про стягнення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення у розмірі 15046,34 грн. 21.01.2011р. Самарським районним судом видано судовий наказ у справі №2-н/54/11 про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у розмірі 15046,34 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 75,23 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справу у розмірі 30,00 грн. 30.10.2018р. ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було скасовано судовий наказ. Відповідно до довідки про склад сім`ї №9587 від 13.10.2017р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . АТ «ДТЕК Дніпроенерго» за даною адресою надає послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення на підставі укладених з [PERSON] договорів №20-3563 та №3563 від 21.03.2018р. Відповідно до умов договорів, споживачі свої зобов`язання не виконали, тому АТ «ДТЕК Дніпроенерго» вимушено звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Розрахунки за надані послуги споживачами проводилися несвоєчасно, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01.12.2010р. становить 15046,34 грн. в тому числі за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2003р. по 31.12.2007р. у розмірі 2632,59 грн., та за період з 01.01.2008р. по 30.11.2010р. у розмірі 3983,45 грн., також за послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення за період з 01.01.2003р. по 31.12.2007р. у розмірі 4189,18 грн., та за період з 01.01.2008р. по 30.11.2010р. у розмірі 4241,12 грн. Споживачам щомісяця надсилались письмові повідомлення про розмір поточних платежів та наявність заборгованості за надані послуги, але заборгованість перед АТ «ДТЕК Дніпроенерго» залишається неоплаченою. У зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом в якому просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «ДТЕК Дніпроенерго» суму заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення у розмірі 15046,34 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2019 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.29-30). Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року, стягнуто солідарно\~з [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] на\~користь Акціонерного\~товариства «ДТЕК\~Дніпроенерго» суму\~заборгованості за\~послуги з\~централізованого опалення,\~постачання холодної\~водою та\~послуги з\~водовідведення у\~розмірі 15046,34\~грн. Стягнуто в рівних частках з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» витрати\~зі сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. (а.с.39-42). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2024 року, заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року скасовано та призначено судове засідання (а.с.85, 86). 07 серпня 2024 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить суд застосувати строк позовної давності по заявленим вимогам, посилаючись на те, що станом на момент звернення до суду 2019 рік строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за період з 2003 року по 2010 рік. Окрім того, за період з 2003 року по 2007 рік розрахунок за холодне водопостачання взагалі відсутній. 12 листопада 2024 року від представника позивача АТ «ДТЕК Дніпроенерго» надійшли заперечення на відзив в яких представник зазначає, що пред`явленням АТ «ДТЕК Дніпроенерго» заяви про видачу судового наказу до Самарського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості за комунальні послуги у січні 2011 року перебіг позовної давності переривався. Щодо тверджень відсутності розрахунків за період з 2003 року по 2007 роки за постачання холодної води та послуги водовідведення, вказана частина суми боргу 4189,18 грн. підтверджує даний факт та пояснює це тим, що електронна база даних за вказаний період не велась, а паперовий реєстри обігових відомостей передані до архіву. Відповідачі за звіркою розрахунків за спірний період та за період розгляду справи не звертались. Таким чином, АТ «ДТЕК Дніпроенерго» вважає заперечення представника відповідача викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими. Просить суд задовольнити позовні вимоги. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу без участі відповідача [PERSON] , просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки про склад сім`ї №9587 від 13.10.2017р. виданої Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» на підставі договорів №20-3563 та №3563 від 21 березня 2018 року, надає послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення у жиле приміщення, а саме квартиру [ADDRESS] , де мешкають відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-16). Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог\~ЦК України\~та інших актів цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом\~ст.67 Житлового Кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Споживачі відповідно до ч.1\~ст.68 Житлового Кодексу України, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету міністрів України №572 від 08.09.1992 року (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно\~Постанови Кабінету міністрів України №45 від 24.01.2006 року\~та\~№5 від 14.01.2009 року), зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідачі в добровільному порядку своєчасну оплату послуг позивача не здійснювали. З виписок із особового рахунку № [NUMBER] та № [NUMBER] вбачається, що у відповідачів перед позивачем АТ ДТЕК «Дніпроенерго» утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2003р. по 31.12.2007р. у розмірі 2632,59 грн., та за період з 01.01.2008р. по 30.11.2010р. у розмірі 3983,45 грн., також за послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення за період з 01.01.2003р. по 31.12.2007р. у розмірі 4189,18 грн., та за період з 01.01.2008р. по 30.11.2010р. у розмірі 4241,12 грн. а всього заборгованість станом 01.12.2010р. складає 15046,34 грн. (а.с.17-19). Разом з цим судом встановлено, що позивач звертався до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2018 року, було скасовано виданий 21 січня 2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська судовий наказ про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», заборгованості за отримані комунальні послуги у розмірі 15046 грн. 34 коп. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 75 грн. 23 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. 00 коп. (а.с.8-9). Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву, в якій просив застосувати до вимог АТ «ДТЕК Дніпроенерго» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення, строк позовної давності, оскільки зазначені вимоги заявлені за межами позовної давності. Відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). З огляду на положення ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У відповідності до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у\~ст.ст.252-255 ЦК України. Згідно\~ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1\~ст.259 ЦК України). Даючи правову оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам, а також те, що звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу в січні 2011 року, який було видано судом 21 січня 2011 року та відповідно до якого, було стягнуто з боржників заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення, постачання холодної води та послуги з водовідведення у розмірі 15046,34 року є безумовною підставою для переривання позовної давності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з централізованого опалення за період з 01.01.2003 року по 31.12.2007 року у розмірі 2632,59 грн. та за послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення за період з 01.01.2003 року по 31.12.2007 року у розмірі 4189,18 грн., заявлені поза межами трирічного строку позовної давності, а відтак не підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2008 року по 30.11.2010 року у розмірі 3983,45 грн. та за послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення за період з 01.01.2008 року по 30.11.2010 року у розмірі 4241,12 грн. заявлені в межах строку позовної давності та підлягають солідарному стягненню з відповідачів, оскільки відповідачі не в повному обсязі виконали прийняті на себе відповідно до договору зобов`язання. Згідно п.1 ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч.2\~\~ст.164 ЦПК України\~у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Враховуючи положення п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню в рівних частках витрати зі сплати судового збору у розмірі 1\~866,34 грн.

Outcome: partial