Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

11.06.2024 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 22.05.2006 року, за адресою: [ADDRESS] та визнати за\~позивачем в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] та\~після смерті\~матері [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~право власності\~на земельну\~ділянку площею\~3,53\~га,\~яка розташована\~на території\~Бросківської сільської\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області,\~передану для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~(Державний\~акт на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~Р1\~№ 480448,\~виданий 07.04.2003\~року Ізмаїльською\~районною державною\~адміністрацією,\~зареєстрований в\~Книзі записів\~реєстрації державних\~актів на\~право власності\~на землю\~за №\~10-03-377). Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , за життя спадкодавець залишила заповіт на користь [PERSON] , однак вона спадщину за заповітом не прийняла та не вся спадщина була охоплена заповітом, тому спадкування здійснюється за законом, позивач, як спадкоємець за законом першої черги, спадщину прийняла шляхом постійного проживання за однією адресою зі спадкодавцем, [INFO] померла її мати [PERSON] , за життя заповіт вона не залишила, позивач, як спадкоємець за законом першої черги, спадщину прийняла шляхом постійного проживання за однією адресою зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. № 306/01-16 від 30.11.2023 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] не прийняла спадщину у встановлений законом спосіб. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просить справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання неодноразово не з`являвся, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи у його відсутність, або будь-які інші заяви не подавав. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що спадкодавець [PERSON] постійно проживала зі своєю дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] приблизно з 90-х років, до смерті [PERSON] - 22.05.2006 року. Донька забрала матір до себе, оскільки вона потребувала постійного догляду та будинок в якому вона була зареєстрована та проживала був в аварійному стані, а згодом був зруйнований. Син [PERSON] [PERSON] пропав у 90-ті роки, з цього часу ніхто про нього нічого не знає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,53 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 480448, виданого 07.04.2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-03-377, що також підтверджено відповіддю на запит № 1888/340-24 від 18.06.2024 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.05.2006 року Виконкомом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 23.10.2001 року секретарем Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] , зареєстрованого за № 233, [PERSON] заповіла сертифікат на земельну частку (пай) серії ОД № 0067913 члену КСП «Авангард» с. Броска Ізмаїльського району Одеської області від 16.02.1996 року № 54-96 на 3,52 га доньці [PERSON] . Однак оскільки не вся спадщина охоплена заповітом, тому спадкування спадкового майна повинно здійснюватися за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , що підтверджено актовим записом про народження № 99 від 26.12.1955 року, складеним виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та актовим записом про реєстрацію шлюбу № 9 від 07.11.1974 року, складеним виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.09.1952 року Бросківською сільською радою Суворовського району Ізмаїльської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 10.12.1977 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно з яким [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; син [PERSON] , що підтверджено актовим записом про народження № 78 від 04.11.1958 року, складеним виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Як з`ясовано та підтвердили в судовому засіданні свідки, відповідач [PERSON] та донька спадкодавця [PERSON] постійно за однією адресою зі спадкодавцем не проживали та у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались, що також підтверджено довідкою № 399/20-05 від 03.06.2024 року, виданої Матроським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, які спадщину не прийняли. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,53 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 480448, виданого 07.04.2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-03-377, яку вона фактично прийняла у спадщину після смерті [PERSON] , але юридично не оформила. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.04.2010 року Виконкомом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78808113 від 18.10.2024 року, наданого приватним нотаріусом Крижановською С.М., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 31.07.1982 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.09.2019 року Ізмаїльським міскрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.02.1980 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.04.2010 року Виконкомом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - донька [PERSON] , що підтверджено актовим записом про народження № 46 від 01.07.1988 року, складеним виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, яка померла [INFO] , що підтверджено актовим записом про смерть № 201 від 08.02.2018 року, складеним Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 398/20-05, виданою 03.06.2024 року Матроським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] , що підтверджено відповідною заявою. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області № 306/01-16 від 30.11.2023 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] не прийняла спадщину у встановлений законом спосіб. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved