Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

У серпні 2024 року директор ТОВ «Гелексі Фінанс» - Безніс А.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №29-01-2024-03 надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 29.01.2024 року у сумі 78433, 33 грн., а також стягнути судові витрати з відповідача. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.01.2024 ТОВ «Гелексі Фінанс» [PERSON] уклали договір № 29-01-2024-03 про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту. До укладення договору про споживчий кредит ТОВ «Гелксі Фінанс» надало 29.01.2024 споживачу [PERSON] паспорт споживчого кредиту № 29-01-2024-03. За умовами вказаного договору кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 40000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 60 відсотків річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідач за договором №29-01-2024-03, позивач та відповідач уклали 29.01.2024 договір застави транспортного засобу. Відповідач передав у заставу позивачу транспортний засіб марки MAZDA моделі 3, рік випуску 2005, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип - загальний легковий хетчбек, дата першої реєстрації - 16.06.2022 року, дата реєстрації - 22.11.2022 року, зареєстрований ТСЦ 3342, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видано ТСЦ 3242, 22.11.2022. У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 22.02.2022 зареєстровано обтяження №31134056. Відповідач відповідно до договору № ВО 29-01-2024-03 про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання від 29.0.2024 отримав послугу вартістю 2000, 00 грн. зі встановлення на автомобіль обладнання, що ним куплено відповідно до договору оренди обладнання № ОО 29-01-2024-03 від 29.01.2024, для стеження за місцезнаходженням автомобіля. 29.01.2024 відповідач звернувся із заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «Гелексі Фінанс», в якій просив перерахувати 38000, 00 грн. на розрахунковий рахунок, надав доручення на виплату, за рахунок отриманого кредиту 2000, 00 грн. ФОП [PERSON] як оплату за надання послуг по Договору про надання послуг № ВО 29-01-2024-03 від 29.01.2024 року. ТОВ «Гелксі Фінанс» 29.01.2024 року перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] 38000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13921 від 30.01.2024 року, та перерахувало ФОП [PERSON] 2000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13922 від 30.01.2024 року. На виконання умов Договору № 29-01-2024-03 [PERSON] здійснював платежі, а саме: 28.02.2024 - 2000, 00 грн. У подальшому [PERSON] не виконував зобов`язання за Договором № 29-01-2024-03, унаслідок чого станом на 29.07.2024 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 49933. 33 грн., з яких: сума кредиту - 40000, 00 грн., проценти - 9933, 33 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач заявляє до стягнення, в зв`язку з порушенням умов договору, також з відповідача штрафу у розмірі 30% від вартості предмета застави. Ухвалою суду від 27.08.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов матеріали справи не містять. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, 29.01.2024 ТОВ «Гелексі Фінанс» та [PERSON] уклали договір № 29-01-2024-03 про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту. До укладення договору про споживчий кредит ТОВ «Гелексі Фінанс» надало 29.01.2024 споживачу [PERSON] паспорт споживчого кредиту № 29-01-2024-03. За умовами вказаного договору кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 40000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредиту та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 60 відсотків річних та інші нараховані суми на умовах та в строки, встановлених цим договором, тип процентної ставки - фіксована. З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідач за договором №29-01-2024-03, позивач та відповідач уклали 29.01.2024 договір застави транспортного засобу. Відповідач передав у заставу позивачу транспортний засіб марки MAZDA моделі 3, рік випуску 2005, колір - сірий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип - загальний легковий хетчбек, дата першої реєстрації - 16.06.2022 року, дата реєстрації - 22.11.2022 року, зареєстрований ТСЦ 3342, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видано ТСЦ 3242, 22.11.2022. У Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 22.02.2022 зареєстровано обтяження №31134056. Відповідач відповідно до договору № ВО 29-01-2024-03 про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання від 29.0.2024 отримав послугу вартістю 2000, 00 грн. зі встановлення на автомобіль обладнання, що ним куплено відповідно до договору оренди обладнання № ОО 29-01-2024-03 від 29.01.2024, для стеження за місцезнаходженням автомобіля. 29.01.2024 відповідач звернувся із заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «Гелексі Фінанс», в якій просив перерахувати 38000, 00 грн. на розрахунковий рахунок, надав доручення на виплату, за рахунок отриманого кредиту 2000, 00 грн. ФОП [PERSON] як оплату за надання послуг по Договору про надання послуг № ВО 29-01-2024-03 від 29.01.2024 року. ТОВ «Гелксі Фінанс» 29.01.2024 року перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] 38000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13921 від 30.01.2024 року, та перерахувало ФОП [PERSON] 2000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13922 від 30.01.2024 року. На виконання умов Договору № 29-01-2024-03 [PERSON] здійснював платежі, а саме: 28.02.2024 - 2000, 00 грн. У подальшому [PERSON] не виконував зобов`язання за Договором № 29-01-2024-03, унаслідок чого станом на 29.07.2024 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 49933. 33 грн., з яких: сума кредиту - 40000, 00 грн., проценти - 9933, 33 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, просив про стягнення, в зв`язку з порушенням умов договору, також з відповідача штрафу у розмірі 30% від вартості предмета застави Договору застави транспортного засобу від 29.01.2024 року. Згідно п. 2.2. Договору застави транспортного засобу від 29.01.2024 року за взаємною згодою сторони оцінили предмет застави в сумі 95000, 00 грн., а відтак розмір штрафу =30% від вартості предмета застави (95000, 00 грн.), що дорівнює 28500, 00 грн. Відповідно до вимог статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України, та не подав суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку, що вимоги позову про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 78433, 33 грн. підлягають задоволенню судом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved