Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

15.11.2024 [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє його представник адвокат Шкодич С.О., звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Березівка Одеської області, померлого [INFO] у смт. Іванівка Генічеського району Херсонської області у віці 73 років. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , [INFO] , в Іванівській районній лікарні Херсонської області, де було видано лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть. У заяві [PERSON] посилається на те, що отримати свідоцтво про смерть свого батька не має можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території і не можливо отримати медичний документ, який буде прийнятий органом ДРАЦС для здійснення державної реєстрації смерті. Враховуючи те, що рішення суду є єдиною підставою для державної реєстрації смерті батька заявниці, заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Заявник в судовому засіданні не був присутнім, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не був присутнім, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення виклику разом з копією заяви та доданими до неї документами на офіційну адресу електронної пошти. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст.\~293\~ЦПК\~України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. \~ \~ \~ \~З 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, вся територія Генічеського району відноситься до тимчасово окупованої території України. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 22.11.1980 року. 27.10.2024 року [PERSON] , [INFO] , помер в Іванівській центральній лікарні Генічеського району Херсонської області, про що видано лікарське свідоцтво про смерть серії №28 від 28.10.2024. В подальшому видано свідоцтво про смерть 02.11.2024 року. Документ, який підтверджує факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть, видане установою на тимчасово окупованій території України є недійсними, а тому і не створює правові наслідки, що зумовили неможливість реєстрації його смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим. Суд вважає, що матеріалами справи доведено факт смерті [PERSON] в смт. Іванівка Генічеського району Херсонської області, оскільки це підтверджується поданими заявником доказами в їх сукупності, підстав не довіряти яким у суду немає. Таким чином, оскільки заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті батька на тимчасово окупованій території, а свідоцтво про смерть не створює правових наслідків на території України, а за такого, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved