Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

До Московського\~районного суду\~м.\~Харкова звернувся\~із заявою\~ [PERSON] , заінтересовані особи: [INFO] , Міністерство оборони України військова частина [NUMBER] , про встановлення факту зникнення безвісти батька [PERSON] , [INFO] , за особливих обставин. В обґрунтування заяви заявник вказує, що він є сином безвісти зниклого за особливих обставин військовослужбовця, старшого лейтенанта, начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини [NUMBER] [PERSON] , якого було прийнято на військову службу 24.02.2022 [INFO] . [PERSON] виконував обовязки із захисту Батьківщини, стримування відсічі збройної агресії рф проти України. З 24.02.2022 по 30.02.2022 [PERSON] виконував покладені на нього завдання поблизу ЗОШ №11 в м. Ізюм. 27.02.2022 [PERSON] після авіаційних ударів та обстрілів ворожої артилерії міста Ізюм та населеного пункту Яремівка Донецької області, зник безвісти. 18.06.2022 наказом командира військової частини [NUMBER] «Про призначення службового розслідування» було призначено проведення службового розслідування з метою встановлення обставин та причин, що призвели до зникнення безвісти старшого лейтенанта [PERSON] 30.06.2022 наказом командира військової частини [NUMBER] №41 «Про результати службового розслідування» було встановлено факт зникнення безвісти начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини [NUMBER] , старшого лейтенанта медичної служби [PERSON] , а також обставин, що призвели до цього. 13.12.2023 він отримав сповіщення №519 Міністарства оборони України військової частини [NUMBER] , за змістом якого « [PERSON] сповіщено про те, що його батько, начальник медичної служби [PERSON] , 1963 року народження, прийнятий на військову службу 24.02.2022 зник безвісти в період з 27.02.2022 по 27.03.2022 на території міста Ізюм Харківської області та населеного пункту Яремівка Харківської області. Станом на дату звернення до суду, відсутні відомості про місце перебування [PERSON] , який зник безвісти під час виконання службових обов`язків. Заявник є сином [PERSON] і має право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Водночас 16.05.2024 Постановою КМУ №560 було затверджено «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який містить Додаток 5, в якому затверджено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», серед яких зазначено рішення суду про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин тощо. В зв`язку з вищенаведеним заявник змушений звернутися до суду із даною заявою. Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі. 02.10.2024 до суду надійшла письмова заява представника заінтересованої особи [INFO] [PERSON] , в якій останній просив проводити розгляд справи без їх участі, позов підтримав. 10.10.2024 представник заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] [PERSON] через систему «Електронний суд» подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника військової частини [NUMBER] у порядку письмового провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено,\~що батько\~заявника у\~справі,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , старший лейтенант, начальник медичної служби начальник медичного пункту військової частини [NUMBER] , прийнятий на військову службу 24.02.2022 зник безвісти в період з 27.02.2022 по 27.03.2022 на території міста Ізюм Харківської області та населеного пункту Яремівка Харківської області (а.с.17). Згідно виписки з журналу бойових дій військової частини [NUMBER] « [INFO] п.5.2 11.00 Група військовослужбовців, що вийшла з м. Ізюм, зайняла оборону в н.п. Мала Комишуваха на фермі. Під час артилерійського обстрілу відбулося пряме попадання ворожого снаряду в комплект боєприпасів. В результаті обстрілк (за словами свідка солдата [PERSON] ) отримав поранення несумісні із життям [PERSON] » (а.с.22). 18.06.2022 наказом командира військової частини [NUMBER] «Про призначення службового розслідування» було призначено проведення службового розслідування з метою встановлення обставин та причин, що призвели до зникнення безвісти старшого лейтенанта [PERSON] (а.с.24). Згідно акту службового розслідування вважати старшого лейтенанта [PERSON] таким, що зник безвісти після авіаційних ударів та обстрілів ворожої артилерії міста Ізюм та населеного пункту [ADDRESS] , у період з 27.02.2022 по 27.03.2022 (а.с.28-29). 30.06.2022 наказом командира військової частини [NUMBER] №41 «Про результати службового розслідування» було визначено вважати старшого лейтенанта [PERSON] таким, що зник безвісти після авіаційних ударів та обстрілів ворожої артилерії міста Ізюм та населеного пункту [ADDRESS] , у період з 27.02.2022 по 27.03.2022. Службове розслідування вважати завершеним (а.с.30-31). Із заявою до Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області дружина [PERSON] - [PERSON] звернулась 15 липня 2022 року. Дані про зникнення [PERSON] , [INFO] , занесені до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (а.с.18-19). Заявник є\~сином [PERSON] \~і має\~право на\~отримання відстрочки\~від призову\~на військову\~службу під\~час мобілізації,\~на особливий\~період відповідно\~до пункту\~4\~частини 3\~статті 23\~Закону України\~«Про мобілізаційну\~підготовку та\~мобілізацію». Водночас 16.05.2024 Постановою КМУ №560 було затверджено «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який містить Додаток 5, в якому затверджено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», серед яких зазначено рішення суду про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин тощо. Як вбачається\~з витягу\~Єдиного реєстру\~досудових розслідувань,\~15.07.2022\~до Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області звернулася [PERSON] із заявою, про те, що [PERSON] , [INFO] , являючись військовослужбовцем в/ч [NUMBER] , у званні старшого лейтенанта, на посаді лікаря, перебуваючи у зоні ведення бойових дій внаслідок військової агресії рф, у місті Ізюм Харківської області, востаннє виходив на зв`язок 09.03.2022, після чого перестав виходити на зв`язок, та місце перебування останнього невідоме (а.с.18). Відповідно до інформації, яка міститься в сповіщенні сім`ї №4141, старший лейтенант начальник медичної служби [PERSON] , 1963 року народження, зник безвісти в період з 27.02.2022 по 27.03.2022 на території міста Ізюм харківської області та населеного пункту Яремівка Харківської області (а.с.17). Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, [PERSON] , [INFO] , рахується особою, яка зникла (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій) (а.с.19). Таким чином, батько заявника визнаний таким, що зник безвісті під час бойових дій, при цьому, встановлення факту зникнення безвісти його батька за особливих обставин, йому необхідно з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, значених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно із ч.1 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Частиною другою статті 43 ЦК України визначено, що у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи, початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Відповідно до ч.3 ст.43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 3 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст.306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Згідно ч.3 ст.4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Досліджені судом\~письмові докази\~дають підстави\~вважати,\~що [PERSON] зник безвісти після авіаційних ударів та обстрілів ворожої артилерії міста Ізюм та населеного пункту Яремівка Донецької області, у період з 27.02.2022 по 27.03.2022 і таке зникнення безвісти останнього пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. Разом з тим, слід зазначити, що згідно з ч.1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцем перебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованим та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved