Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

[PERSON] ,\~ яка діє\~ в інтересах [PERSON] ,\~ звернулася до суду з позовом, в якому просить: - зобов`язати [PERSON] сунути перешкоди в к ористуванні земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 6311200000:26:056:0034, що належить на праві власності [PERSON] , шляхом перенесення новозбудованого металопрофілеєвого паркану на відстань не менше ніж на 1 метр\~ від\~ виступаючої конструкції житлового\~\~\~ будинку за адресю: [ADDRESS] , при цьому зменшивши висоту паркану до не більше ніж 2 метри; - зобов`язати [PERSON] знести шляхом засипання самочинно побудовану нею вигрібну яму на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 6311200000:26:056:0034, що належить на праві власності [PERSON] ; - зобов`язати [PERSON] вирізати та викорчувати\~ горіхове дерево, що розташоване на території домоволодіння по [ADDRESS] та росте на відстані 1,5 -1,55 метрів від житлового будинку [PERSON] , розташованого за адресою:\~ [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] \~ на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 3220,8 грн; - судові витрати за проведення експертизи та витрати на правову допомогу покласти на відповідача. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 26 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Одрінською О.В. за реєстровим номером № 140, зареєстрованого в реєстрі правочинів за № 2717507 від 26.02.2008. На теперішній час власником сусіднього житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] . Влітку 2023 року відповідачі без узгоджень з позивачем побудувала паркан з цільного металопрофілю висотою 214-216 см на відстані 75-85 см від стіни будинку позивача, що є порушенням санітарних та Державних будівельних норм, оскільки зведена суцільна металева огорожа затінює природне освітлення у житлових кімнатах будинку позивача, перевищує встановлену будівельними правилами та нормами висоту паркану (вища за 2 м), а також заходить на територію земельної ділянки позивача [PERSON] більш ніж на 16-11 см вздовж усієї фронтальної частини житлового будинку, в той час як згідно технічної документації відстань від будинку до межі не може бути менше 1 метра для обслуговування житлового будинку. Крім того, на подвір`ї відповідача на відстані біля 50-80 см від незаконно встановленого ним паркану росте великий горіх діаметром стовбура біля 1 метра, з розгалуженою кореневою системою, що проросла на земельну ділянку позивача і руйнує фундамент житлового будинку. Крона горіха досягає біля 7-10 метрів у діаметрі, затіняє проникнення сонячних променів до кухні і кімнат житлового будинку [PERSON] , а після того як плоди горіха достигають, вони падають на дах будинку та у подвір`я позивача, що теж не відповідає Державним будівельним нормам, і створює для позивача очевидні перешкоди та незручності. Також, позивач звертався до відповідача з проханням перенести з території належної йому на праві власності земельної ділянки [ADDRESS] вигрібну яму, яка фактично належить власнику домоволодіння [ADDRESS] , в той же час 1/2 частиною заходить на територію позивача [PERSON] , що в свою чергу не дозволяє Позивачу використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням для потреб його сім`ї. Позивач неодноразово усно, а також письмово, звертався до [PERSON] та її цивільного чоловіка [PERSON] , повідомляв про порушення його прав власності на земельну ділянку, просив їх усунути і відновити межі земельної ділянки, перенести паркан на відстань не менше 1 м від його будинку, зменшити висоту паркану до такого розміру, щоби він не затіняв житлові кімнати у будинку позивача, просив перенести вигрібну яму та викорчувати старий горіх, або пересадити його на відстань не менше 4,5 метрів від межі між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] . Разом із тим, звернення позивача залишились без належного реагування, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду. Представник позивача подала заяву, в якій поданий позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу без її участі та без участі позивача. Крім того, представник позивача заперечувала проти заочного розгляду справи та просила здійснити її розгляд на підстави наявних у справі матеріалів згідно вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Відповідач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, в судове засіданні не з`явились, відзиву на позову чи будь-яких інших пояснень по суті справи, як і будь-яких клопотань процесуального характеру до суду не подали. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній матеріалів. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 26 лютого 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Одрінською О.В. за реєстровим номером № 140, зареєстрованого в реєстрі правочинів за № 2717507 від 26.02.2008. Рішенням Люботинської міської ради Харківської області № 393 від 27.04.2023 було затверджено документацію із землеустрою щодо формування земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 6311200000:26:056:0034 та передано її у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 332257901 та № 332257613 від 15.05.2023. Власником сусіднього житлового будинку за адресою [ADDRESS] , є відповідач [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 342783242 від 14.08.2023. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 2, 3 ст. 1 ЗК України право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно з ч. 4 ст. 374 ЦК України права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Відповідно до положень ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 передбачено, що при розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБН В. 1.1-25. Для нової садибної та дачної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3 м. Присадибні ділянки з боку вулиць та сусідніх ділянок допускається огороджувати (пункт 6.1.34 ДБН України Б.2.2-12:2019 "Планування і забудова територій"). Висоту огорожі слід встановлювати згідно з вимогами ДБН Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій" та правилами благоустрою населеного пункту. Встановлення огорожі не може погіршувати інсоляцію житлових будинків на суміжних територіях. Огорожа присадибних ділянок не повинна виступати за червону лінію вулиці та межі ділянки. Відповідно до п. 6.7 ДБН Б.2.2-5 «Благоустрій територій», його висота має бути не більше ніж 2 метри на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 метри на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій. Пунктом 2.22. ДСНіП, затверджених наказом Мінохорони здоров`я України від 17.03.2011 року № 145, визначено, що вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. Згідно з ДБН Б.2.2-12:2019, відстань від межі суміжної земельної ділянки до висаджених кущів, має становити 1 метр, до стовбурів дерев від 4 до 6 метрів залежно від крони, але не менше половини її діаметру. За результатом проведення судової будівельно-технічної експертизи експертом складено висновок № 904 від 11.06.2024, згідно якого встановлена огорожа між земельними ділянками садиб № 24 та [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю прозорів (глуха огорожа з профнастилу), її місцерозташуванням (навпроти вікон житлових кімнат будинку [ADDRESS] ) та висотою (понад 2,0 м) не відповідає вимогам Державних будівельних норма та правил. Відстані від житлового будинку [ADDRESS] до улаштованої огорожі між земельними ділянками садиб № 24 та [ADDRESS] не відповідають відстаням, зазначеним в технічній документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером 6311200000:23:056:0034. На території земельної ділянки садиби [ADDRESS] частково розташована надвірна споруда (вигрібна яма), яку не зареєстровано за власником цій цієї садиби і яка належить власнику садиби [ADDRESS] . Таким, чином, з урахуванням доказів, наданих позивачем, а саме фотографій та висновку експерта за результатом проведення\~ судової будівельно-технічної експертизи, суд дійшов висновку про наявність порушення прав позивача відповідачем. Позивачем направлялась на адресу відповідача письмова пропозиція мирного врегулювання спору (а.с. 24-25) та відповідачем не надано суду доказів того, що ним вживались які-небудь заходи реагування на дану пропозицію, в зв`язку з чим суд приймає доводи представника позивача про те, що дана пропозиція залишилась без реагування. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає\~ задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У даній справі судові витрати складаються з: судового збору у розмірі 3220,80 грн; витрат на залучення експерта у розмірі 9844,64 грн, що підтверджується актом № 904 попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта; витрат на правову допомогу у розмірі 33 865 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 30.08.2023, укладеного між [PERSON] та адвокатом Андерс В.М.; актом прийому-передачі виконаних робіт від 31.10.2024. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову у повному обсязі, суд стягує судові витрати з відповідача на користь позивача повністю.

Outcome: approved