Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування Черняхівської селищної ради у липні 2024р. звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; - передати дитину [PERSON] , [INFO] , під опіку органу опіки та піклування Черняхівської селищної ради; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 усіх видів доходу, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивований тим, що [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , який з 10.01.2024р. перебуває на обліку в службі у справах дітей Черняхівської селищної ради як дитина, я залишились без батьківського піклування. Згідно розпорядження голови Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 25.01.2024р. №8, дитину влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . На адресу [PERSON] було направлено рекомендований лист - повідомлення, останнього що він є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківського піклування, та рекомендовано звернутися до служби у справах дітей Черняхівської селищної ради. Проте через місяць лист повернувся у зв`язку із закінченням терміну зберігання. З огляду на вищезазначене, та оскільки з моменту влаштування дитини в сім`ю патронатного вихователя та по теперішній час батько [PERSON] в службу у справах дітей селищної ради по питанню щодо повернення дитини не звертався, життям та здоров`ям дитини не цікавився, представник позивача просить вимоги позову задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в заяві від 12.11.2024р. позов підтримав, розгляд справи просив здійснювати у його відсутність. Від представника третьої особи [PERSON] 12.11.2024р. надійшла заява, в якій остання просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в засідання суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Останній був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Разом з тим, на офіційному сайті Судової влади України опубліковно оголошення про виклик [PERSON] в судове засідання призначене на 12.11.2024р. о 11:20 год. (а.с. 46). Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення виходячи з наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). З рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.07.2024р. у справі № 293/630/24 вбачається, що [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно, зокрема, [PERSON] , [INFO] , та постановлено стягнути з останньої аліменти (а.с. 35-39). Згідно витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 18.01.2024р., запис про батька дитини [PERSON] , [INFO] , здійснено відповідно до ст. 126 СК України (а.с. 5). Наказом Служби управління у справах дітей Черняхівської селищної ради №4 від 10.01.2024р., [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік як дитину, яка залишилась без батьківського піклування, дитину-сироту та дитину, позбавлену батьківського піклування (а.с. 32). Відповідно до розпорядження від 25.01.2024р. № 8-О Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , влаштовано у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] (а.с. 33). З матеріалів справи вбачається, що на адресу [PERSON] направлено повідолення від 12.02.2024р. № 01-18/59 про перебування з 10.01.2024р. на первинному обліку в службі у справах дітей селищної ради [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Рішенням №90 від 25.07.2024р. виконавчого комітету Черняхівської селищної ради затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 40, 41). Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідач систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дитини, не турбується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, не створює належних побутових умов проживання, а тому позовні вимоги є обґрунтованими й такими, що підлягають до задоволення. Згідно частин 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (Частини 1, 2 ст. 27 Конвенції). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що представник позивача також просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 усіх видів доходу, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, в позовній заяві не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження необхідності стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/2 усіх видів доходу, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову в цій частині. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за [PERSON] , [INFO] . Також представник позивача просив передати дитину [PERSON] , [INFO] , під опіку органу опіки та піклування Черняхівської селищної ради. Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 243 Сімейного кодексу України встановлено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З ч. 1 ст. 61 ЦК України вбачається, що орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 167 СК України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Водночас, частиною 4 та 5 статті 167 СК України визначено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Як було зазначено вище, рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 24.07.2024р. у справі № 293/630/24 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять будь-яких доказів волевиявлення баби, діда, повнолітніх братів та сестер, інших родичів щодо передачі малолітнього [PERSON] для подальшого виховання та утримання. Враховуючи зазначене малолітнього [PERSON] слід передати під опіку органу опіки та піклування Черняхівської селищної ради. Відповідно до ст. 141 ЦК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн. за дві заявлені позовні вимоги.

Outcome: partial