Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 29 березня 2003 року між ними був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції. Від подружнього сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , 2004 року народження. Позивач мотивує свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільне подружнє життя припинено і на примирення позивач не згодна. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду письмовою заявою її представника заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, наполягають на розлученні. Просили суд розглянути справу за їх відсутності. Проти заочного вирішення справи не заперечують. Відповідач в судові засідання не з'являється повторно, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: з Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 29 березня 2003 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрований 29 березня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №92. У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 червня 2004 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). З наведених у позові позивачем обставин вбачається, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач вказала про своє бажання не змінювати своє шлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивач наполягає на розлученні, а відповідач в судові засідання не з`являється та від нього не надійшли письмові заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Крім того, суд залишає судові витрати за позивачем. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved