Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та на час відкриття спадщини. Вимогу мотивує\~тим,\~що [INFO] \~в с.\~Неділище Звягельського\~району Житомирської\~області,\~помер [PERSON] ,\~який з\~2018\~року постійно,\~до дня\~смерті,\~проживав з\~заявником,\~вели спільне\~господарство,\~були пов`язані\~ спільним\~побутом,\~мали взаємні\~права та\~обов`язки,\~провела поховання\~за власний\~рахунок і\~весь цей\~час являлася\~єдиною близькою\~людиною для\~померлого.\~Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилася спадщина\~на земельні\~ділянки площею\~2,45\~га та\~0,34\~га,\~що розташовані\~на території\~Барашівської територіальної\~громади Звягельського\~району (колишня\~Неділищенська сільська\~рада Ємільчинського\~району Житомирської\~області)\~Житомирської області.\~Оскільки заповіту\~ [PERSON] \~не склав,07.11.2024 вона звернувся до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Піскуна О.С. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні і інші відносини між нею та померлим, а також відсутні підстави для закликання до спадкоємства за законом. Встановлення факту заявнику необхідно для оформлення спадщини за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] . В судове засідання заявник не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, а також вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а саме, у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19) зазначено, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах». Відповідно до змісту статті 315 ЦПК України, судом можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема, факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 16.01.2024 виконавчим комітетом Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області (а.с.4). Згідно довідки в.о. старости Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області Ревчука В.І. від 13.08.2024 за № 122, [PERSON] з 2018 року і до дня смерті постійно проживав без реєстрації у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка доглядала [PERSON] , вели спільне господарство та провела його поховання за свій рахунок (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 2,45 га., кадастровий номер 1821784000:07:000:0069 та площею 0,34 га., кадастровий номер 1821784000:04:000:0091, що розташовані на території Неділищенської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали [PERSON] (матері [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.1964), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 238412 від 06.07.2005 та єдиним спадкоємцем яких був [PERSON] , згідно заповіту від 26.02.2009 посвідченого секретарем Неділищенської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області Дмитренко Н.І., зареєстрованого в реєстрі за №4 (а.с.4 на звороті, 10,16). З метою отримання спадкового майна після померлого [PERSON] , який заповіту не склав, заявник [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Піскуна О.С. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки після смерті [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №776/02-31/36/24 від 07.11.2024, [PERSON] за життя заповіту складено не було, на день смерті в шлюбі не перебував, єдиним спадкоємцем всього спадкового майна, як за законом першої черги, так і заповітом на все майно, після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , який спадщину після смерті матері прийняв, але не оформив свої спадкові права, помер [INFO] , єдиною спадкоємицею за законом всього спадкового майна померлого [PERSON] , яка звернулася за видачою свідоцтва про право на спадщину за законом, є [PERSON] , непрацездатні, неповнолітні і інші спадкоємці за законом, крім [PERSON] після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини чи неприйняття спадщини, відмову від прийняття спадщини, про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися. У зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родині і інші відносини з померлим [PERSON] та відсутністю підстав для закликання до спадкоємства за законом приватний нотаріус Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Піскун О.С. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с.18,19). Згідно пункту\~21\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справа про\~спадкування» -\~при вирішенні\~спору про\~право на\~спадщину осіб,\~які проживали\~зі спадкодавцем\~однією сім`єю\~не менш\~як п`ять\~років до\~часу відкриття\~спадщини (четверта\~черга спадкоємців\~за законом),\~судам необхідно\~враховувати правила\~частини другої\~статті 3\~СК (2947-14)\~про те,\~що сім`ю\~складають особи,\~які спільно\~проживають,\~пов`язані спільним\~побутом,\~мають взаємні\~права та\~обов`язки.\~Зазначений п`ятирічний\~строк повинен\~виповнитися на\~момент відкриття\~спадщини і\~його необхідно\~обчислювати з\~урахуванням часу\~спільного проживання\~зі спадкодавцем\~однією сім`єю\~до набрання\~чинності цим\~Кодексом.\~До спадкоємців\~четвертої черги\~належать не\~лише жінка\~(чоловік),\~які проживали\~однією сім`єю\~зі спадкодавцем\~без шлюбу,\~таке право\~можуть мати\~також інші\~особи,\~якщо вони\~спільно проживали\~зі спадкодавцем,\~були пов`язані\~спільним побутом,\~мали взаємні\~права та\~обов`язки,\~зокрема,\~вітчим,\~мачуха,\~пасинки,\~падчерки,\~інші особи,\~які взяли\~до себе\~дитинуяк члена сім`ї, тощо. Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в абз. 2 пункт 2 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20 (провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16». Стаття 1268 ЦК України вказує, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем, на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт спільного проживання заявника [PERSON] з померлим [PERSON] на час його смерті не менше п`яти років підтверджується також письмовими показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , які засвідчили, що [PERSON] , дійсно з 2018 року до дня смерті [INFO] постійно проживав у [PERSON] за адресою [ADDRESS] , за яким вона доглядала та вели спільне підсобне господарство. [PERSON] провела похорони померлого [PERSON] за свій рахунок. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що поданими заявником доказами доведено, що [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті більше п`яти років, з 2018 року, за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем для заявника має правовстановлююче значення. Факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] по день його смерті більше п`яти років не оспорюється, не спростовується та не ставиться під сумнів. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Враховуючи подані докази, відсутність даних про наявність спору про право, суд дійшов висновку, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] на день смерті останнього є доведеним, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved