Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 січня 2010 року вона позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного відділу управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 30. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось. Виявилось, що у них різні характери та погляди на сім?ю, вони робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що подальше проживання однією сім?єю є неможливим. Між ними продовжують виникати сварки, протиріччя в питаннях побуту та веденні домашнього господарства, вони втратили почуття поваги один до одного. На даний час сторони як подружжя не проживають, не підтримують будь-яких стосунків, шлюб існує формально, подальше проживання і збереження сім?ї суперечать її позивача інтересам, примирення не можливе. Просить розірвати шлюб, укладений 30 січня 2010 року між нею позивачем Якуб?як (д.п. Лоза) [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного відділу управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №30. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Лесюк А.В. подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його та позивача участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечив щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 30 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30 січня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 30, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). У шлюбі в сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Встановлено, що у сторін різні характери та погляди на сім?ю, вони робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що подальше проживання однією сім?єю є неможливим. Між ними продовжують виникати сварки, протиріччя в питаннях побуту та веденні домашнього господарства. Позивач та відповідач втратили почуття поваги один до одного. На даний час сторони як подружжя не проживають, не підтримують будь-яких стосунків, шлюб існує формально, подальше проживання і збереження сім?ї суперечать інтересам позивача. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1. ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи, судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася і шлюб існує формально. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Із дослідженого у судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, примиритися сторони не бажають, тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили таке підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved