Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

19.09.2024 [PERSON] через підсистему Електронний суд, в особі представника адвоката Яреська Тараса Віталійовича, звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія" Онлайн Фінанс", у якому просить: - визнати виконавчий напис № 38288, виданий приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 22.05.2021 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія" Онлайн Фінанс" таким, що не підлягає виконанню; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія" Онлайн Фінанс" витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 4000, 00 грн та судовий збір в розмірі 1453,44 грн. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовну заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що 2024 році через додаток ДІЯ вона дізналася про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким Павлом Вікторовичем виконавчого провадження ВП № 67119317 та здійснено примусове стягнення на підставі виконавчого напису № 38288 виданого 22.05.2021 приватного нотаріуса Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною. Позивачка вважає, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в зв`язку з порушенням приватним нотаріусом порядку вчинення оспорюваного виконавчого напису, що є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню посилається на правову позицію, викладену в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року по справі №910/10374/17 При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, позивачка дізналася, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений на підставі Договору від 23.12.2019 року №124085736, що був укладений між позивачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Стягнення за оспорюваним виконавчим написом відбувається на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке нібито набуло право вимоги на борг. Вважає виконавчий напис незаконним, оскільки під час вчинення виконавчого напису нотаріус не дотримався законодавства України, зокрема позивачка не отримувала від відповідача позасудову вимогу про вимогу про дострокове повернення кредиту та повідомлення - застереження про вчинення виконавчого напису, позивачка з відповідачем не підписувала жодних договорів, при вчиненні виконавчого напису, не надано доказів безспірності кредитної заборгованості та кредитний договір, за яким вчинено виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений. У додаткових поясненнях поданому 16.10.2024 через підсистему Електронний суд представник ТОВ «ФК «ОНЛАЙ ФІНАНС» Тимошенко О.О. зазначає, що адвокат Яресько Т.В. надав до переліку додатків до позовної заяви Договір про надання правничої (правової) допомоги від 03.09.2024, проте відповідно до п. 1.1. Договору про надання правничої (правової) допомоги від 03.09.2024 адвокат приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правничу (правову) допомогу. Отже, наданий адвокатом Договір про надання правничої (правової) допомоги від 03.09.2024 свідчить про надання правової допомоги, яка не є витратами на правничу допомогу. Відповідно до предмета Договору від 03.09.2024 неможливо з`ясувати в рамках якої судової справи надається юридична допомога, чи взагалі має відношення вищезазначений Договір до справи № 247/7460/24. Відповідач зазначає, що ціни за надані адвокатом послуги встановлені довільно, без урахування об`єктивних факторів, що впливають на їх вартість. Представник відповідача зазначає, що долучена копія квитанції до прибуткового касового ордеру оформлена неналежним чином. До матеріалів справи додано копію розрахункової квитанції про отримання гонорару від 19.09.2024, яка нібито підтверджує фактично понесені витрати Позивачем на правничу професійну допомогу у розмірі 4 000,00 грн, проте, дана копія квитанції не відповідає загальним вимогам затвердженим Правлінням Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 29 грудня 2017 року. Правлінням Національного Банку України затверджено типову форму до прибуткового касового ордеру Додаток №2 до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (п. 25 р. ІІІ). У вищезазначеній квитанції про оплату відсутні: податковий код підприємства; кореспондуючий рахунок бухгалтерського обліку, що використовується при проведенні даної операції; підпис уповноважених на це осіб (касира та головного бухгалтера) проте загальні вимоги затверджені Правлінням Національного банку України «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 29 грудня 2017 року №148 вимагають обов`язкову наявність податкового коду підприємства, кореспондуючого рахунку бухгалтерського обліку, що використовується при проведенні даної операції, підписи уповноважених осіб. Тому представник відповідача вважає, що розрахункова квитанція від 19.09.2024, про сплату Позивачем правничих послуг, не можливо вважати належним доказом понесення судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 гривень. Таким чином, посилаючись на ст. 137 ЦПК України, правові позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладені у постанові від 13.02.2019 у справі № 335/8855/15-ц (61-13115св18), у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 у задоволенні вимог в частині витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн просить відмовити. Треті особи\~без самостійних\~вимог:\~приватний нотаріус\~Києво-\~Святошинського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Грисюк Олена\~Василівна,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Житомирської області\~ \~Лужинецький \~Павло Вікторович у встановлений судом строк письмові пояснення не надали. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 20.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. До участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору залучено: приватного нотаріуса Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олену Василівну, приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія" Онлайн Фінанс" позовну заяву із додатками та ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду отримав 27.09.2024. Згідно поданих 16.10.2024 через підсистему Електронний суд письмових пояснень відповідач просить відмовити позивачу у стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено,\~що 22.05.2021\~приватним нотаріусом\~Києво-\~Святошинського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Грисюк Оленою\~Василівною, вчинено виконавчий напис № 38288 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія" Онлайн Фінанс" боргу за кредитним договором 124085736 від 23.12.2019 укладеного з Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~"МАНІВЕО\~ШВИДКА ФІНАНСОВА\~ДОПОМОГА",\~правонаступником якого\~є Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «ТАЛІОН\~ПЛЮС",\~правонаступником якого\~є Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова компанія" Онлайн Фінанс" та [PERSON] . Борг стягнуто за період з 16.04.2021 по 12.05.2021. Суму боргу включає: прострочена заборгованість за сумою кредиту 16 241,87 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам - 5 911, 92 грн. Також за вчинення виконавчого напису стягнуто нотаріальну плату 1200 гривень, яка підлягає стягненню із боржника на користь стягувача (а.с. 11). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича від 11.10.2021 відкрито виконавче провадження ВП №67119317 з примусового виконання виконавчого напису № 38288 вчиненого 22.05.2021 приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~ «Фінансова компанія" Онлайн Фінанс" заборгованості в сумі 23353, 79 грн (а.с. 14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича від 10.10.2023 у виконавчому провадженні ВП №67119317 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, a також на кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/ електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржниці [PERSON] (а.с. 37-38). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича від 11.10.2023 у виконавчому провадженні ВП № 67119317 для боржниці [PERSON] визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 700 грн (а.с. 36-37). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича від 11.10.2023 у виконавчому провадженні ВП № 67119317 з боржниці [PERSON] стягнуто основну винагороду у розмірі 2335, 38 грн (а.с. 15). З копії платіжної інструкції № 36781 від 19.06.2024 вбачається, що [PERSON] сплатила за ВП № 67119317 з виконання виконавчого документу, а саме виконавчого напису № 38288 від 22.05.2021 виданого приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною у розмірі 26389,17 грн (а.с. 39). Договір № 124085736 від 23.12.2019 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] ,\~ не посвідчений нотаріально (а.с. 11-13). Норми права, які застосовані судом За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Тобто, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року, з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). За положеннями статей 77, 79-81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. За положеннями частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Висновки суду Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову, із таких підстав. Оскаржуваний виконавчий\~напис №\~38288 виданий 22.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Як зазначено вище, кредитний договір № 124085736 від 23.12.2019 за яким вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, суперечить вимогам ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Таким чином, позовні вимоги належить задовольнити. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивачки належить стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 1453, 44 грн (968,96 + 484,48) за пред`явлення позову та заяви про забезпечення позову. Щодо стягнення витрат на надання правничої допомоги, суд виходять із наступного. За правилами\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На обґрунтування вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав суду свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 8815/10, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 03.09.2024, Договір №24156 про надання правової допомоги від 03.09.2024, додаток № 1 до Договору № 24156 про надання правової допомоги від 03.09.2024, акт приймання передачі послуг № 1 від 19.09.2024 на суму 4000,00 грн (адвокатом надано [PERSON] . правничу допомогу щодо визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 38288 виданий 22.05.2021 за яким було відкрито виконавче провадження ВП № 67119317), розрахункову квитанцію № 19/09/24 про отримання гонорару до Договору № 24156 від 03.09.2024, додаток №1 про внесення [PERSON] адвокату Яресько Т.В. за договором Договору № 24156 від 03.09.2024 4000,00 грн (а.с. 20, 21, 22. 23). Оскільки позивачка довела доказами понесення нею витрат за надану правничу допомогу, які суд вважає належним, допустимими, достатніми, та зважаючи що не встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу не відповідає складності справи та виконаній роботі адвокатом, - на користь позивачки із відповідача належить стягнути 4000 грн витрат за надання професійної правничої допомоги. Отже, всього судові витрати, які підлягають компенсації відповідачем на користь позивачки складають 5453, 44 грн (1453, 44 +4000).

Outcome: approved