Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач виступила спадкоємцем, прийняла спадщину. Згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/16561/20 було задоволено позов даної особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій; рішенням суду відповідача зобов`язано здійснити з 17.07.2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам. При цьому, відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, вказаний у рішенні суду розмір пенсії на користь [PERSON] не сплачувався, а здійснені нарахування фактично не відповідали встановленому за судовим рішенням розміру доплат. Позивач наводить відомості про встановлений законом про Державний бюджет України на відповідний рік розмір мінімальної заробітної плати та надає розрахунок існуючого, на її думку, сукупного розміру заборгованості. З огляду на відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити виплату заборгованих сум на користь позивача як спадкоємця, сторона, посилаючись на вимоги норм законодавства, що врегульовують питання переходу права та обов`язків спадкодавця до спадкоємців, просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на її користь не отримане за життя [PERSON] підвищення до пенсії в сумі 512\~395,61 грн. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому сторона зауважує, що покладений судом обов`язок здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії здійснюється з одночасним застосуванням вимог законодавства у сфері бюджетного врегулювання. Так, зокрема, виплата донарахування може бути здійснена виключно за наявності відповідного бюджетного фінансування з Державного бюджету України. Відповідач вказує на те, що за померлою [PERSON] обраховується заборгованість з виконання судового рішення на суму 398\~819,44 грн., погашення якої відбувається згідно з вимогами Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року за № 649. У поданій відповіді на відзив сторона позивача вказує на помилковому обрахунку органом пенсійного забезпечення суми доплат, які повинні визначатись з огляду на встановлений розмір мінімальної заробітної плати, повторно стверджує про необхідність стягнення з відповідача вищеобумовленої суми. У запереченнях відповідач звертає увагу, що заявлений позивачем розмір заборгованості грунтується на виконаному у довільній формі розрахунку без врахуванням чинного на відповідний період законодавства та не може бути прийнятий як належний доказ з огляду на встановлений порядок виконання рішення суду, який, зокрема, супроводжується процесом обрахунку розміру пенсії та розміру пенсії з доплатами уповноваженим органом. Вказуючи на виключні дискреційні повноваження відповідача в розрізі питань нарахувань пенсійних виплат, відповідач просить відмовити у задоволені позову. Судом встановлено наступні обставин. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/16561/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17.07.2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному\~статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). [PERSON] померла [INFO] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями 52 Закону України «Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у\~частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що членам сім`ї спадкодавця передаються (або включаються до складу спадщини у разі відсутності членів сім`ї) ті суми соціальних виплат, які належали спадкодавцю за життя, проте, не були одержані ним. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Отже, твердження позивача щодо існування права на отримання ним як спадкоємцем нарахованих за життя спадкодавця доплат до пенсії є ґрунтовним. При цьому, вирішуючи питання розміру грошової суми, належних до виплат спадкодавцю, та, відповідно, передбачуваних до стягнення на користь позивача, суд зазначає таке. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У постанові від 15 грудня 2023 року у справі № 805/2628/18-а\~Верховний Суд навів висновок, що «тільки у змагальному судовому процесі, суд відповідної юрисдикції має можливість, зокрема, встановити необхідні для вирішення спору щодо виплати неодоотриманої за життя суми пенсії, фактичні обставини, зокрема: поточну суму заборгованості органу пенсійного фонду, яка виникла, зокрема, у зв`язку з невиконанням рішення суду за життя пенсіонера, шляхом витребування в органу пенсійного фонду відповідної довідки із зазначенням конкретної суми, яка залишилася невиплаченою». Саме такі відомості про заборговану суму доплати, розрахунок якої виконано відповідачем як повноважним органом на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 року по справі № 240/16561/20, приймається судом до уваги як належний доказ на підтвердження відповідний даних. Суд погоджується із доводами відповідача з приводу того, що процесу виконання рішення суду в частині виплати пенсійних нарахувань передує процес їх розрахунку, який покладається у виключну компетенцію відповідача. Втручання суду цивільної юрисдикції в дискреційні повноваження органу, визначеного положеннями законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення, фактично спотворюватиме саму сутність інституту соціального забезпечення як визначених положеннями законодавства пільг та гарантій. Отже, оскільки після смерті [PERSON] наявне спадкове майно, яке складається з недоотриманої доплати пенсії, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у частині, обґрунтованість якої є доведеною, стягує з відповідача грошову суму як підвищення до пенсії в розмірі 398\~819,44 грн.

Outcome: partial