Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

ТОВ «Смілаенергопромтранс» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання та абонплати. В обґрунтування позову зазначило, що позивач є постачальником теплової енергії у будинок [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] в цьому будинку є\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] . Послуги з опалення житла надавались вчасно та добросовісно за тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради, однак\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] не здійснював їх оплату. Позивач стверджує, що в період часу з грудня 2021 року по квітень 2022 року за вказаною квартирою було проведено нарахування з оплати послуг за теплоенергію у сумі 907 грн. 29 коп. та 351 грн. 90 коп. абонплати за період часу з грудня 2021 року по вересень 2022 року. Крім того просив суд стягнути з відповідача штрафні санкції. Відповідач обізнаний про наявність у нього боргових зобов`язань, однак будь-яких дій по погашенню заборгованості не вчиняє. Оскільки відповідач в добровільному порядку не оплачує отримані житлово-комунальні послуги, ТОВ «Смілаенергопромтранс» просило стягнути заборгованість, що виникла, шляхом ухвалення судового рішення. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08 квітня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги а просив суд їх задовільнити з підстав наведених у позовній зяаві, з врахуванням заяви про виправлення описки. Також пояснив, що після відключення будинку від системи централізованого опалення плата за послуги з теплопостачання не нараховувалась. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву. В судовому засіданні заперечував проти позову, просив суд відмовити у його задоволення. Пояснив, що позивач звернувся до суду з безпідставним позовом, оскільки будинок в якому знаходиться належна йому квартира, відключено від системи централізованого теплопостачання з 01 жовтня 2022 року, відповідно позивач не надав таких послуг відповідачу. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію сторін, приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. Відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії згідно ст.1 ЗУ «Про теплопостачання» та має особовий рахунок споживача № [NUMBER] . Відповідач отримував послуги по забезпеченню житла теплом, що вбачається з акту про подачу теплової енергії від 28 жовтня 2021 року. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 461 від 18 жовтня 2017 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії у розмірі 53,99 грн. за 1 кв.м. (з ПДВ); для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1798,14/Гкал. Наказом ТОВ «Смілаенергопромтранс» № 40 від 22 листопада 2021 року введено в дію з 01 грудня 2021 року плату за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, що становлять 35.19 грн. з ПДВ. Згідно наданого суду розрахунку позивач з грудня 2021 року по квітень 2022 року нарахував [PERSON] 907 грн. 29 коп. заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та 351 грн. 90 коп. абонплати за період часу з грудня 2021 року по вересень 2022 року. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~ (далі в рішенні суду - чинним на момент виникнення спірних правовідносин). Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд. До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо. За загальними правилами, визначеними вказаним законом, виконавець послуг надає відповідний вид житлово-комунальних послуг споживачу, який їх споживає та має зворотній обов`язок щодо їх сплати за встановленими тарифами та у встановлені договором строки і порядку. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою-комунальних послуг. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із приписами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Тобто, обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з теплопостачання. Як зазначив Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2019 року у справі N686/14833/15 відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Судом встановлено, що ТОВ «Смілаенергопромтранс» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання на території м. Сміла, яким фактично надані вказані послуги до помешкання, де знаходиться квартира відповідача, за адресою: [ADDRESS] , а тому воно правомірно розраховує на їх оплату споживачем. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Що стосується посилання відповідача на неправомірне нарахування плати, оскільки будинок відключено від системи централізованого опалення, суд зазначає наступне. З копії акту про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних систем (мереж централізованого опалення (теплопостачання/постачання горячої води від 30 вересня 2022 року дійсно вбачається, що будинок [ADDRESS] відключено від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання). З розрахунку боргу по собовому рахунку споживача № 6873 з оплати послуги з теплопостачання теплової енергії вбачається, що відповідачу нараховувалась плата за теплову енергію за період з грудня 2021 року по квітень 2022 року та за абонплату з грудня 2021 року по вересень 2022 року. Таким чином нарахування плати за тепло та абонплати відповідачу позивачем було здійснено за період коли будинок, в якому розташована квартира належну відповідачу, ще не було відключено від системи централізованого постачання. Твердження відповідача про незаконне нарахування плати спростовуються матеріалами справи. Крім того позивач просив суд стягнути з відповідача 8 грн. 05 коп. 3%, 8 грн. 82 коп. інфляційних збитків та 9 грн. 82 коп. пені. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач просив суд застосувати до даних вимог позовну давність та відмовити в цій частині позовних вимог з цих підстав. Згідно з ст. 258 ЦК країни позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком, який не перевищує терміну позовної давності, тому вимоги в цій частині позову також підлягають до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідач просив суд звільнити його від сплати судового збору, або розстрочити або зменшити його розмір в зв`язку з необхідністю довготривалого та дороговартісного лікування. Суд не вбачає законних підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору. Відповідно з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3028 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved