Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У провадженні Решетилівського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та встановлення факту родинних відносин. Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2024 року заяву [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] , про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та встановлення факту родинних відносин було задоволено. 06 листопада 2024 року до суду від представника заявника надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, оскільки у судовому рішенні від 02.10.2024 не було вирішено питання щодо заявленої вимоги в частині встановлення факту належності заявнику [PERSON] заповіту, посвідченого Жовтневою сільською радою Решетилівського району Полтавської області 13.02.2015 за реєстровим № 8, як спадкоємцю [PERSON] , хоча ним подавалися відповідні докази та надавалися пояснення. У зв`язку з цим заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі №546/894/24 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та встановлення факту родинних відносин в цій частині. Ухвалою суду від 07 листопада 2024 року заяву представника заявника прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 13 листопада 2024 року. У судове засідання 13 листопада 2024 рокузаявник [PERSON] та його представник Казаков О.А. не з`явилися, до суду надіслали заяви про проведення судового засідання за їх відсутності (а. с. 45). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву у якій просив провести судове засідання за його відсутності, обставини, викладені у заяві підтвердив та просив їх задовольнити (а. с. 46). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву представника заявника такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Так, як установлено з матеріалів цивільної справи №546/894/24, у своїй заяві [PERSON] просив встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності за [NUMBER] по реєстру на частину житлового будинку та свідоцтва про право на спадщину за № 458 по реєстру на частину жилого будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; встановити факт належності [PERSON] заповіту, посвідченого Жовтневою сільською радою Решетилівського району Полтавської області 13.02.2015 за реєстровим № 8, як спадкоємцю [PERSON] ; встановити факт того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю заявника [PERSON] . У свою чергу у рішенні суду від 02 жовтня 2024 року суд, задовольняючи заяву [PERSON] , встановив факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності за [NUMBER] по реєстру на частину житлового будинку та господарчих будівель та свідоцтва про право на спадщину по реєстру № 458 на частину жилого будинку та господарчих будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Тобто, у рішенні суду не було установлено факт належності [PERSON] заповіту, посвідченого Жовтневою сільською радою Решетилівського району Полтавської області 13.02.2015 за реєстровим № 8, як спадкоємцю [PERSON] . Між тим у рішенні суду 02 жовтня 2024 року надавалася оцінка копії указаного заповіту. Так, суд зазначав, що з копії заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №8, посвідченого секретарем виконкому Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області Щербак С.Т., було установлено, що [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області 16.09.2002, що народилася [INFO] в с. Жовтневе Решетилівського району Полтавської області, що проживає в [ADDRESS] , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті заповіла [PERSON] , 1964 року народження, та [PERSON] , 1954 року народження, порівну (а. с. 13). Також було зроблено висновок, що власником жилого будинку з господарчими будівлями, які знаходяться в [ADDRESS] , на час смерті була [PERSON] , прізвище якої у правовстановлюючих документах, заповіті та свідоцтві зазначається по різному: « [PERSON] » або « [PERSON] ». Також судом було установлено, що незважаючи на різницю у написанні прізвища, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] достеменно підтверджується дослідженими доказами, з яких установлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено про те, що інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З огляду на викладене, суд вважав заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та встановлення факту родинних відносин обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Таким чином, суд, установивши у мотивувальній частині рішення факт належності [PERSON] , зокрема, заповіту, посвідченого Жовтневою сільською радою Решетилівського району Полтавської області 13.02.2015 за реєстровим № 8, як спадкоємцю [PERSON] , у резолютивній частині рішення про це не зазначив. З огляду на викладене, заява представника заявника про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення. На підставі викладеного, та

Outcome: approved