Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

позивачі звернулися до Київського районного суду м. Одеса з позовною заявою до ТОВ «Кей-Колект» про стягнення моральної шкоди, відповідно до вимог якої позивачі просили стягнути з ТОВ «Кей-Колект» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 316198,73 грн., на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 316198,73 грн., в якості компенсації за спричинену моральну шкоду. У позовній заяві зазначено, що 09.11.2006 між громадянином України, [PERSON] та акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк» (з 18.12.2009 - ПАТ «УкрСиббанк») був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 942-11 ДОУ 1П. 23.09.2008 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 942-11 ДОУ 1П, згідно з якою у зв`язку з зміною програмного забезпечення банку, сторони погодили, що для ідентифікації договори може застосовуватись реєстраційний номер в системі банку, а саме № 10609998000. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 60000,00 дол. США із кінцевим терміном повернення - 09.11.2016. 09.11.2006 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , [PERSON] було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Гарською В.А. за реєстровим номером 4575, згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевказаного договору іпотеки на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно витягу про державну реєстрацію у Державному реєстрі іпотек було накладено іпотеку реєстровий номер: 4028059 та заборону на нерухоме майно номер 4927853. 09.11.2006 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поуки № 942-11. 11.06.2012 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 4 та Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до умов якого, йому відступлено права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.05.2013 серії [NUMBER] актовий запис № 4671. 04.02.2013 ТОВ «Кей-Колект» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] суми боргу в розмірі 67489,75 дол. США, яка виникла внаслідок невиконання відповідачами умов договору про надання споживчого кредиту № 942-11 ДОУ 1 П, укладеного 09.11.2006; стягнути судові витрати, про що свідчить ухвала Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/1392/13-ц від 21.02.2013. 26.06.2013 ТОВ «Кей-Колект» через свого представника Пуленко О.І. звернулось до суду з клопотанням про проведення судового засідання без його участі та просило витребувати інформацію про смерть [PERSON] 27.06.2013 ухвалою Київського районного суду м. Одеса по справі № 520/1392/13-ц клопотання було задоволено та було витребувано з Міського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції копії всіх документів, на підставі яких видано свідоцтво про смерть [PERSON] . 13.08.2013 Київським районним судом м. Одеси по справі № 520/1392/13-ц винесена ухвала, якою за клопотанням ТОВ «Кей-Колект», поданого через свого представника, зупинено розгляд справи для визначення кола спадкоємців після смерті [PERSON] . 13.05.2014 Київським районним судом м. Одеси по справі № 520/1392/13-ц винесена ухвала якою поновлено провадження по справі та призначено до розгляду. 29.07.2014 ухвалою Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/1392/13-ц позовну заяву ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без розгляду. 2205.2015 ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи Третя Одеська державна нотаріальна контора та Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним № 942-11 ДОУ 1П від 09.11.2006, яка складає 65234,99 дол. США, що по курсу НБУ станом на дату розрахунку становить 1410119,54 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , шляхом визнання права власності за ТОВ «Кей-Колект» за ціною 929413,00 грн., визначеної на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оцінювальної діяльності, при вирішенні питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, прийняти рішення про виселення всіх мешканців, що проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , зобов`язати Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції внести запис про реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача судовий збір сумою 3654,00 грн. [PERSON] надала до суду зустрічну позовну заяву до ТОВ «Кей-Колект» про визнання зобов`язання припиненим, яку в судовому засіданні 30.11.2015 було прийнято до спільного розгляду з первісною позовною заявою. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2016 ТОВ «Кей-Колект» відмовлено у задоволенні позовних вимог. Зустрічний позов був задоволений. Рішення апеляційного суду Одеської області від 07.04.2016 рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2016 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» задоволені частково. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] - відмовлено. Постановою Верховного Суду від 13.03.2019 рішення апеляційного суду Одеської області від 07.04.2016 скасоване в частині задоволення позовних вимог за первісним позовом про: звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру що розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання на неї права власності за ТОВ «Кенй-Колект» за ціною 929413,00 грн, визначеної на підставі оцінки квартири суб`єктом оцінювальної діяльності; зобов`язання Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції внести запис про реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект» на квартиру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кей-Колект». В частині позовних вимог за зустрічним позовом скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.03.2020 позов [PERSON] задоволено. Постановою Одеського апеляційного суду від 26.01.2021 апеляційну скаргу представника ТОВ «Кей-Колект» - адвоката Ткаченка Б.Р. залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.03.2020 залишено без змін. Постановою від 26.01.2022 № 520/7281/15-ц, яку виніс Касаційний цивільний суд ВС рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.03.2020 та постанову Одеського апеляційного суду від 26.01.2021 змінено, виклавши абзаци другий та третій резолютивної частини рішення суду першої інстанції в такій редакції: «Визнати припиненою поруку за договором поруки від 09.11.2006 №942-11, укладеним між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк». «Визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 09.11.2006, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] , [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 4575». В іншій частині рішення Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.03.2020 та постанову Одеського апеляційного суду від 26.01.2021 залишено без змін. Також, у квітні 2016 року ТОВ «Кей-Колект» здійснив незаконну реєстрацію нерухомого майна, що перебувало в іпотеці за вищевказаним іпотечним договором. 30.10.2017 позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект» на квартиру, з відкриттям розділу та присвоєнням об`єкту нерухомого майна нового реєстраційного номера 896497551101, проведену 04.04.2016 приватним нотаріусом як державним реєстратором нерухомого майна. 26.04.2018 Київський районний суд м. Одеси ухвалив рішення, яким позов задоволено. 18.10.2018 Апеляційний суд Одеської області ухвалив постанову, якою залишив без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2018. 01.04.2020 Велика палата ВС ухвалила постанову по справі № 520/13067/17, якою в частині визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект» на квартиру що розташована за адресою: [ADDRESS] - залишено без змін. Позивачі вважають , що відповідач знав про незаконність своїх вимог та усвідомлював значення своїх дій, щодо повернення боргу, проте не зважаючи на це обрав спосіб стягнення через пригнічення морального стану та психічного здоров`я шляхом подачі позовної заяви, а також незаконному переоформленні права власності на майно, що перебувало в іпотеці. Спричинені діями ТОВ «Кей-Колект» судові процеси з 22.05.2015 по 26.01.2022, позивачі вважають такими, що негативно, увесь цей час, впливали на їх життя, побут, стан здоров`я. Під час кожної дати су4дового засідання спостерігалося переживання негативних емоцій, відчуття безпорадності та беззахисності, занепокоєння, пригніченості настрою, відчуття несправедливості, страху та тривоги через загрозу втратити єдине житло та залишитися фактично жити на вулиці, оскільки змоги купити інше житло позивачі не мали. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2023 справу за вказаним позовом передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва для подальшого розгляду. Постановою Одеського апеляційного суду від 24.05.2023 ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2023 залишено без змін. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2023 справу прийнято до провадження судді Новака Р.В. за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 11.10.2023 представником позивачів - адвокатом Устимчиком М.В. до суду подано клопотання про витребування доказів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.11.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивачів - адвоката Устимчика М.В. про витребування доказів, закрито підготовче провадження та призначено справі до судового розгляду по суті 26.02.2024 представником позивачів - адвокатом Устимчиком М.В. до суду подано клопотання про витребування доказів та проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.02.2024 задоволено заяву представника позивачів - адвоката Устимчика М.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2024 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивачів - адвоката Устимчика М.В. про витребування доказів. 09.09.2024 представником позивачів - адвокатом Устимчиком М.В. до суду було подано заяву про надання пояснень по справі. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Кодибенко О.О. просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача - Мірвода А.М. заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до вимог п. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідно до правил ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із змісту позовної заяви, матеріалів справи вбачається, що предметом позову є нібито завдана відповідачем позивачам моральна шкода, внаслідок безпідставного ініціювання ТОВ «Кей-Колект» протягом тривалого періоду4 часу судових проваджень, а також вчинення завідомо неправомірних дій щодо перереєстрації права власності на нерухоме майно.. В підтвердження своїх позовних вимог позивачі до позовної заяви додали копії постанов Верховного Суду від 26.01.2022 по справі № 520/7281/15-ц та від 01.04.2020 по справі № 520/13067/17 (взяті з ЄДРСР, без зазначення в якості сторін [PERSON] чи [PERSON] ) (а.с. 9-18), копію виписок з амбулаторних карток позивачів від 22.12.2022 (а.с. 19-20), копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 03.06.2022 (а.с. 21), таблицю розрахунку моральної шкоди (а.с. 22-48), орієнтовний розрахунок сум судових витрат (а.с. 49). Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12.07.2007). У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду у своїй постанові від 01.03.2021 у справі 180/1735/16-ц зазначила, що тлумачення положень статей 11 та 23 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). У постанові від 05.12.2022 у справі № 214/7462/20 Об`єднана палата КЦС зазначила, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Також у цій постанові ОП КЦС зазначила, що відбувається такий розподіл тягаря доказування: а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Відповідно до тексту позовної заяви, позивачі є літніми людьми (1954 рік народження), які пережили втрату сина. [PERSON] є інвалідом 1 групи (по зору), що підтверджується випискою з медичної картки та довідкою серія 12ААВ № 526438. 22.12.2022 позивачами було отримано виписки з медичних карток, однак враховуючи не розбірливий почерк лікаря, що їх видав перелічити назви хвороб та їх стадії є неможливим. В позовній заяві, погіршення стану здоров`я, про яке зазначають позивачі, визначено ними, як міра їхніх душевних хвилювань внаслідок протиправної поведінки відповідача. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які довідки про медичні обстеження позивачів за період з травня 2015 року по січень 2022 року (період судового процесу по стягненню боргу за кредитним договором), які б свідчили про наявність причинно-наслідкового зв`язку та погіршення стану здоров`я у зв`язку з постійними судовими засіданнями. Будь-яких обставин щодо ушкодження здоров`я позивачів внаслідок прямих та безпосередніх дій відповідача позовна заява не містить. Також, з наданих в якості додатків рішень Верховного Суду неможливо встановити чи були залучені до участі у даних справах позивачі. Суд зазначає, що позивачами не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що саме ініціювання ТОВ «Кей-Колект» судових проваджень, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагали від них додаткових зусиль для організації свого життя. Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] також неодноразово зверталася з позовними заявами до ТОВ «Кей-Колект». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених позивачами предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивачі, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, оскільки позивачами не надано до суду доказів спричинення їм моральної шкоди, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову повністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed