Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за Договором про споживчий кредит № 2203/0133/98 від 09.07.2021, внаслідок чого утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком станом на 01.04.2024 у сумі 167973,15 грн. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 3028,00 грн. Ухвалою суду від 17.04.2024 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. Відповідач копію ухвали, позовної заяви і доданих до неї документів отримав за зареєстрованим місцем проживання 04.05.2024 (а.с. 61), що є належним врученням відповідачеві судової повістки, копії ухвали про відкриття провадження у справі, а також позовної заяви з додатками. Суд здійснював виклики відповідача у судові засідання за її зареєстрованим місцем проживання у с. Новий Калкаїв та за адресою проживання у м. Полтаві, яка вказана у кредитному договорі. Повістки нею отримувалися у с. Новий Калкаїв (а.с. 19, 48, 52, 61, 66-69, 72, 78, 80-84, 86, 87, 89-91). Відповідачка у судові засідання не з`являлася, про причини неявки суд не інформувала. Не подавала відзиву на позов, заяв, заперечень тощо щодо позову. У судове засідання з розгляду справи по суті 12.11.2024 не з`явилася повторно. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 12.11.2024 представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав. Наголосив, що банк обізнаний з окремими фінансовими труднощами відповідачки. Вона упродовж розгляду справи у суді сплатила банку 16000,00 грн, які зараховано на погашення заборгованості за тілом кредиту. Відповідні документи має при собі, проте їх судові завчасно не надав. Просить суд прийняти його усну заяву як доказ існування меншої суми боргу. Вивчивши письму заяву позивача по суті справи, вивчивши надані судові докази, суд встановив таке. Між позивачем, як банком, і відповідачем, як позичальником, укладено 09.07.2021 Договір про споживчий кредит № 2203/0133/98, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 234000,00 грн на споживчі цілі на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 08.07.2026 зі сплатою 29 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно графіку платежів або достроково відповідно до порядку визначеному договором в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого цим договором, повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтетний платежами в розмірі 7427,60,00 грн, шляхом внесення коштів на поточний рахунок. Перший ануїтетний платіж сплачує до 09.08.2021, в подальшому щомісячно не пізніше 9 числа місяця. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів здійснюється не пізніше терміну (дати) остаточного повернення кредиту. Якщо сума коштів, що надійшла на рахунок менша розміру, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими, наступна сума платежу повинна включати додатково суму коштів необхідну для погашення простроченого платежу та сплати пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п.8.2 Кредитного договору. Відповідно до п.8.3 Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % простроченого платежу. Також у відповідності до вимог чинного законодавства, до підписання кредитного договору, відповідач підписав 08.07.2021 кредитну заяву 2876090370, 09.07.2021 паспорт споживчого кредиту, що засвідчує ознайомлення з умовами кредитування (а.с. 11-21). 19.02.2024 позивач направив відповідачу пропозицію щодо врегулювання заборгованості на адресу реєстрації та вказану відповідачем адресу місця проживання, які відповідач отримала за адресою фактичного проживання 27.02.2024. Станом на 01.04.2024 за відповідачем рахується заборгованість у сумі 167973,15 грн із них: 152010,27 грн заборгованість за основним боргом, 15930,48 грн проценти за користування кредитом, 7,88+2452=32,40 грн (за період з серпня 2021 по лютий 2022 року) три проценти річних (а.с. 11-13, 14-21, 23-24). Отже між позивачем і відповідачем укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК ). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК). У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що на 01.04.2024 відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 2203/0133/98 від 09.07.2021 на суму 167973,15 грн, яка складається із: 152010,27 грн заборгованість за основним боргом, 15930,48 грн проценти за користування кредитом, 7,88+2452=32,40 грн (за період з серпня 2021 по лютий 2022 року) три проценти річних (а.с. 23-24). Відповідач розрахунок не оспорив, доказів його неправильності чи необґрунтованості судові не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, він має вказаний борг перед позивачем, тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Суд задовольняє їх повністю за вирахуванням 16000,00 грн, на які вказує представник позивача. Всього суд стягує з відповідачки на користь позивача 151973,15 грн (167973,15 - 16000,00). Позовні вимоги у справі задоволено на 90,47 % (151973,15 ? 167973,15 100,00 %). Водночас, відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Відтак, з огляду на виникнення спору через неправильні дії відповідача (не сплату боргу) суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір 3028,00 грн повністю (а.с. 4, 45). На підставі викладеного,

Outcome: approved