Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

у червні 2024 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 01.07.2014 року ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та надає зазначені послуги, в тому числі і в будинку [ADDRESS] , у якому [PERSON] є власником квартири № 660 та споживачем житлово-комунальних послуг. Позивач нараховує плату за послуги, а також формує і надає споживачу рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема - рахунки на оплату послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води. 6 березня 2019 року між позивачем і відповідачем укладено договір № 10/1/660 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами. Відповідач не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати вказаних послуг, внаслідок чого, на момент звернення позивача до суду утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з листопада 2023 року по квітень 2024 року в розмірі 6216,87 гривень. Позивач ТОВ «Теплопостачсервіс» просить суд стягнути з боржника [PERSON] на їх користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду - 3028 грн.. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 16 липня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 17-18). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. 11 листопада 2024 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Скрицьким А.К. подано відзив на позовну заяву (а.с. 25-30), в якому позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що в квартирі власником якої є відповідач, встановлений лічильник тепла Qundis heat US, заводський номер 66630612, відомості про якого містяться у договорі, укладеному з позивачем. Облік споживчої теплової енергії, нарахування та сплата за користування вказаною послугою здійснювався на підставі показань вказаного засобу вимірювальної техніки. Вказаний лічильник є справним і йому періодично проводиться повірка. Покази вказаного лічильника тепла у період з травня 2023 року до травня 2024 року були незмінними і становили 24268,2 Гкал, оскільки тепло у квартиру № 660 у опалювальний період не подавалося. Лічильник тепла знаходиться у загальному коридорі. Доступ інспекторів ТОВ «Теплопостачсервіс», які щомісяця перевіряють показники лічильника тепла, є безперешкодним та вільним. Тому розрахунок заборгованості за період з листопада 2023 року по квітень 2024 року на загальну суму 6216,87 грн. є неналежним доказом розміру заборгованості відповідача, оскільки не містить будь-яких показників. У грудні 2023 року відповідач була позбавлена можливості передавати показники через особистий кабінет. Крім того, остання повідомила працівників інженерного відділу і бухгалтерії про ці безпідставні нарахування. Також було проведено повірку лічильника, а оригінал свідоцтва надано до інженерного відділу. Працівники позивача повідомили відповідача, що сталася помилка і буде здійснено перерахунок в кінці опалювального сезону 2023/2024, однак жодного перерахунку здійснено не було. 23 серпня 2024 року відповідач отримала смс повідомлення про те, що за її особовим рахунком рахується борг 6102 грн., який необхідно сплатити до 31.08.2024, після чого, вона подала скаргу до ТОВ «Теплопостачсервіс», відповідь на яку не отримала. Вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні. В судове засідання сторони не прибули, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Позивач в позовній заяві, зазначив, про спросить справу розглядати без виклику сторін. Відповідач та її представник про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] . ТОВ «Теплопостачсервіс» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.04.2024 (а.с. 10). [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим вона є споживачем послуг, які надає позивач (а.с. 7, 8). Згідно з Рішенням Київської міської ради від 27.10.2022 року № 5538/5579 вулиця Академіка Вільямса в Голосіївському районі перейменовано на вулицю Степана Рудницького. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. 10 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (Закон), яким регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до споживачів житлово-комунальних послуг відносяться індивідуальний та колективний споживачі. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 7, 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановленні відповідними договорами (пункт 1 та пункт 5 частина 2 статті 7 Закону), а обов`язком виконавця забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов їх виконання згідно типовим договором ( п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною 1 ст. 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої воді і водовідведення. 6 березня 2019 року між позивачем і відповідачем укладено договір № 10/1/660 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (а.с. 5-6). Відповідно до п. 4 договору засобом обліку теплової енергії є лічильник Qundis heat US, заводський номер 66630612. У разі виявлення несправності засобів обліку, закінченням міжповіркового інтервалу та не проведення споживачем періодичної повірки засобів обліку, здійснювати нарахування плати за послуги з постачання теплової енергії, відповідно до методики нарахування розміру плати встановленої Правилами, з моменту виявлення (або настання) одного з таких випадків до моменту його усунення споживачем з обов`язковим наданням виконавцеві підтверджуючих документів (п. 9.1 договору). Пунктом 10 договору встановлено, що показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності представника споживачів. Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця та надаються виконавцю в період з 20-25 число звітного місяця (телефоном, факсом, особисто та інше). В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялася (не відключалася) та фактично споживала їх. Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечила вказану обставину, посилаючись на те, що з покази лічильника тепла Qundis heat US, заводський номер 66630612 у період з травня 2023 року до травня 2024 року були незмінними і становили 24268,2 Гкал, оскільки тепло у квартиру № 660 у опалювальний період не подавалося. Також зазначила, що вказаний лічильник є справним і йому періодично проводиться повірка. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідно до підпункту 1 пункту 29 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання. Згідно з пунктами 33, 36-39 вказаних Правил у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. У повідомленні зазначається прізвище, ім`я та по батькові, точна адреса проживання споживача, а також найменування виду неналежно наданої або ненаданої послуги. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов`язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов`язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім`я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3. Виконавець зобов`язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв`язуються у суді. Споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. Проте, відповідачем не надано суду доказів того, що вона з листопада 2023 року по квітень 2024 року повідомляла виконавця про ненадання послуг з централізованого опалення, що вказане повідомлення було зареєстроване представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів, а також доказів того, що за результатами перевірки складено акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписаний споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів. Відповідач звернулася із скаргою до позивача у серпні 2024 року, після зверненням останнього до суду з позовом (а.с. 55-57). Крім того, як встановлено пунктом 9.1 договору № 10/1/660 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води укладеного 6 березня 2019 року між позивачем і відповідачем (а.с. 5-6) у разі виявлення несправності засобів обліку, закінченням міжповіркового інтервалу та не проведення споживачем періодичної повірки засобів обліку, здійснювати нарахування плати за послуги з постачання теплової енергії, відповідно до методики нарахування розміру плати встановленої Правилами, з моменту виявлення (або настання) одного з таких випадків до моменту його усунення споживачем з обов`язковим наданням виконавцеві підтверджуючих документів. Відповідно до пп. 6 п. 16 договору споживач зобов`язаний контролювати міжповірочний інтервал. Проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку теплової енергії , його обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, при умові, що витрати на ці роботи не включені до структури тарифів виконавця на послуги з централізованого опалення. Також вказаним договором зобов`язано споживача особисто знімати показання квартирних засобів обліку щомісяця та надавати виконавцю в період з 20-25 число звітного місяця (телефоном, факсом, особисто та інше) (п. 10 договору). Представник відповідача у відзиві зазначила, що [PERSON] не подавала покази лічильника, оскільки з грудня 2023 року була позбавлена можливості з незрозумілих причин та обставин передавати покази лічильника через особистий кабінет. Проте, відповідач не була позбавлена можливості передати покази лічильника іншим способом, а саме: телефоном або особисто. Суд не бере до уваги фото лічильника тепла Qundis heat US, заводський номер 66630612, надане представником відповідача до відзиву, на якому зафіксований показник 24269,0 Гкал, оскільки з нього неможливо встановити на яку дату були саме такі показники, і що вони у період з травня 2023 року до травня 2024 року були незмінними (а.с. 33). Відповідно до копії паспорту теплолічильника Qundis heat US, заводський номер 66630612, наданого представником відповідача до відзиву (а.с. 32) дата повірки вказаного лічильника - 20.01.2019; інтервал між повірками 4 роки. Згідно копії свідоцтва про повірку теплолічильника Qundis heat US, заводський номер 66630612, яка була здійснена 2 лютого 2024 року, встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ EN1434 теплолічильники, клас 3 (а.с. 34). Отже, із 20 січня 2023 року по 2 лютого 2024 року закінчився міжповірковий інтервал вказаного засобу обліку. Крім того, відповідачем не надано суду доказів, що після здійснення повірки теплолічильника вона надала позивачу вищевказане свідоцтво про повірку. Таким чином, позивачем правомірно нараховувалася плата за послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2023 по квітень 2024 відповідно до методики нарахування розміру плати встановленої Правилами. Відповідно до ст. 20 Закону, п.п.18, 20, 30 Правил № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач своєчасно не сплачувала за спожиті послуги з центрального опалення, в результаті чого утворилась заборгованість. На підтвердження своїх доводів ТОВ «Теплопостачсервіс» надав суду розрахунок заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, наданого позивачем (а.с. 9) вбачається, що за період з листопада 2023 року по квітень 2024 року заборгованість відповідача за централізоване опалення/послугу з постачання теплової енергії становить 6216,87 грн.. З наданих представником відповідача копій платіжних інструкцій (а.с. 35-43) судом встановлено, що відповідач за період з листопада 2023 року по квітень 2024 року частково сплачувала за послугу з централізованого опалення, що враховано позивачем при розрахунку заборгованості за вказаний період. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Перевіривши розрахунок заборгованості, а також надані відповідачем докази на підтвердження заперечень на позов, судом було встановлено, що відповідач має заборгованість перед позивачем за надані комунальні послуги, тому суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Теплопостачсервіс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved