Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

У березні 2024 року ТОВ «Аверс-Техно», в особі представника - адвоката Конюшко Д.Б., звернулося в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ПАТ «НАСК «Оранта», [PERSON] , в якому, з урахуванням поданої заяви про зміну розміру позовних вимог, просив стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача відшкодування майнової шкоди у розмірі недоплаченої частини страхового відшкодування 15 289,75 грн, стягнути із [PERSON] на користь позивача відшкодування майнової шкоди у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди а належним розміром страхового відшкодування 357 129,32 грн, вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат. Позовна заява обґрунтована наступним. 12.05.2023 о 18-45год. на автодорозі Київ-Харків, відбулася ДТП за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «GMC Acadia», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого являється ТОВ «Аверс-Техно». Унаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2023 у справі № 359/4608/23 було визнано винним у вчиненні вказаного ДТП водія [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена полісом ОСЦПВВНТЗ № 209127832 у ПАТ «НАСК «Оранта» у межах страхової суми 130 000,00 грн. Також між страховою та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності, яким було забезпечено його відповідальність як водія автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , діючого на дату ДТП - 12.05.2023, котрим було розширено ліміт відповідальності страховика. За результатами розгляду документів потерпілій особі було виплачено відшкодування у розмірі 130 000,00 грн за полісом ОСЦПВВНТЗ та у розмірі 84 710,25 грн за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності. Разом із тим, відповідно до Звіту № 4008 від 02.06.2023 про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «GMC Acadia», державний номерний знак [NUMBER] , дійсна повна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 587 129,32 грн; дійсна вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 339 724,83 грн. Таким чином з відповідачів підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та неповною виплатою страхового відшкодування, що становить 372 419,07 грн. Також з відповідачів підлягають стягненню витрати на складання оцінки заподіяного збитку у розмірі 5 000,00 грн. Ухвалою від 17.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Витребувано у Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» копію договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності, яким було забезпечено цивільну відповідальність водія транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , діючого на дату ДТП - 12.05.2023; копії розрахунку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу GMC Acadia, д.н.з. [NUMBER] , та документів, на підставі яких його було виконано; копію акта огляду транспортного засобу GMC Acadia, д.н.з. [NUMBER] ; копії відповідних страхових актів. 25.04.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від ПАТ «НАСК «Оранта», в якому зазначено наступне. 24.05.2022 між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким було застраховано цивільну відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , ліміт страхового відшкодування - 160 000,00 грн, франшиза - 0 грн. Також 24.05.2022 між страховою та [PERSON] було укладено договір додаткового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким було додатково застраховано цивільну відповідальність володільця транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , ліміт страхового відшкодування - 100 000,00 грн. Таким чином, загальний ліміт страхового відшкодування становить 230 000,00 грн. Після ДТП 15 та 16 травня 2923 року потерпіла особа в особі свого представника звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» із повідомленням та заявою на виплату страхового відшкодування. 26.05.2023 за участю представника позивача було проведено огляд пошкодженого автомобіля позивача, за результатами якого було складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку № 86-D/13/28, згідно висновків якого прямий матеріальний збиток (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,4791) склав 212 150,25 грн. Результати цього огляду були покладені в основу зазначеного дослідження з визначення розміру матеріального збитку. На підставі зібраних документів та у відповідності з вимогами чинного законодавства було розраховано та виплачено страхове відшкодування двома частинами по зазначеному випадку в загальному розмірі 130 000,00 грн. - повного ліміту по полісу № 209127832 та в розмірі 84 710,25 грн - по договору додаткового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕАП 0301681. Таким чином ПАТ «НАСК «Оранта» належним чином виконало свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування в повному об`ємі і у встановлені строки. Претензій та зауважень з приводу порядку проведення огляду до страхової не надходило. Наданий позивачем Звіт ФОП [PERSON] не відповідає чинному законодавству. В обов`язковому порядку від суми матеріального збитку на вартість матеріалів і запчастин зменшується розмір ПДВ 20%, а отже розмір страхового відшкодування, що просить сплатити позивач є значно завищеним в силу нарахування ПДВ. Позивачем не надано ні страховику ні суду документів на підтвердження проведення ремонту пошкодженого автомобіля. ПАТ «НАСК «Оранта» може здійснити доплату різниці лише після надання актів виконаних робіт, первинних фінансових документів про оплату виконаних робіт до суду чи до страхової. Реальний прямий збиток буде визначатися саме вартістю ремонтних робіт, які поніс чи понесе позивач. На підставі зазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 25.06.2024 представник відповідача [PERSON] через систему «Електронний суд» подала до суду відзив на позовну заяву, в якому пред`явлений позов не визнали у повному обсязі. Заперечення щодо позовних вимог обґрунтовані тим, що страховою компанією було виплачено на рахунок позивача загальну суму у розмірі 214 710,25 грн. Звіт, який був складений страховою компанією не оскаржено та не скасовано, жодних зауважень на нього не надходило. Докази, надані позивачем на підтвердження розміру завданого збитку є суперечливими та викликаю сумніви у їх достовірності. Звіт, наданий позивачем, є завищеним, у зв`язку з нарахуванням ПДВ, був проведений за власним бажанням позивача. Відсутні докази підтвердження понесення позивачем фактичних витрат на ремонт автомобіля. 26.06.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзив. Також 26.06.2024 представник позивача подав до суду заяву про зміну (уточнення) розміру позовних вимог, в якій визначив частки, що підлягають стягненню з кожного з відповідачів, а саме просив стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача відшкодування майнової шкоди у розмірі недоплаченої частини страхового відшкодування 15 289,75 грн, стягнути із [PERSON] на користь позивача відшкодування майнової шкоди у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди а належним розміром страхового відшкодування 357 129,32 грн. Ухвалою від 26.06.2024 прийнято до розгляду заяву про зміну (уточнення) позовних вимог, відзив, відповідь на відзив, закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. 31.10.2024 відмовлено в задоволенні клопотання про долучення доказів та клопотання про витребування доказів. Представник [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що під час проведення огляду огляду автомобіля 26.05.2022 [PERSON] не був присутній, оскільки повідомлення отримав лише 30.05.2022. Експертом при складанні Звіту № 4008 від 02.06.2023 не було враховано, що автомобіль до цього вже був у ДТП, тому його початкова вартість була значно завищена. Необгрунтовано заміна певних деталей, тоді як по калькуляції зазначено про їх ремонт. Заслухавши представника відповідача, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 12.05.2023 о 18-45год. на автодорозі Київ-Харків, відбулася ДТП за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «GMC Acadia», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власником якого являється ТОВ «Аверс-Техно», що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2023 у справі № 359/4608/23 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2024. На момент дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , був застрахований у ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом ОСЦПВВНТЗ № 209127832 у ПАТ «НАСК «Оранта» з лімітом відповідальності у сумі 130 000,00 грн. Також 24.05.2022 між страховою та [PERSON] було укладено договір додаткового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким було додатково застраховано цивільну відповідальність володільця транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , ліміт страхового відшкодування - 100 000,00 грн. Таким чином, загальний ліміт страхового відшкодування становить 230 000,00 грн. 15.05.2023 представник ТОВ «Аверс-Техно» звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із повідомленням про ДТП, а 16.05.2023 - із заявою про страхове відшкодування. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 4008 від 02.06.2023, вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена за витратним підходом, становить 587 129,32 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу - 339 724,83 грн. 31.08.2023 адвокат Конюшко Д.Б. звернувся до АПТ «НАСК «Оранта» із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди на розрахунковий рахунок [PERSON] , додавши до вказаної заяви копію Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 4008 від 02.06.2023. Відповідно до складеного на замовлення відповідача ФОП [PERSON] звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 28.11.2023 № 86-D/13/28/2023-05-12 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «GMC Acadia», державний номерний знак [NUMBER] , складає 244 420,30 грн з ПДВ на вартість матеріалів та складових та 212 150,25 грн (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 0,4791) без ПДВ на вартість матеріалів та складових. У п. 3.1 вказаного Звіту зазначено, що визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ, необхідного для відновлення пошкодження транспортного засобу, здійснювалося за допомогою витратного підходу шляхом складання калькуляції відновлювального ремонту. Вартість відновлювального ремонту КТЗ, який необхідний для усунення механічних пошкоджень, заподіяних КТЗ в результаті ДТП, згідно калькуляції вартості відновлювального ремонту, приведеної у додатку до даного висновку, складає 400 327,7 грн. Страховими актами № ОЦП-23-32-91260/1 від 11.12.2023 та № ДЦП-23-32-103282/1 від 11.12.2023 страхова компанія визнала ДТП страховим випадком, визначила розмір страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн та 84 710,25 грн. виходячи з встановленої вищевказаним Звітом вартості матеріального збитку та цієї ж дати здійснила виплату страхового відшкодування за вказаними представником позивача реквізитами, що підтверджується випискою з банківської картки [PERSON] . Водночас позивач вважає, що визначена страховою компанією сума страхового відшкодування не покриває у повному обсязі завдані внаслідок ДТП збитки, та на обґрунтування своїх вимог посилається на складений за замовленням ТОВ «Аверс-Техно» Звіт незалежного оцінювача ФОП [PERSON] № 4008 від 02.06.2023. Відповідно до складеного на замовлення ТОВ «Аверс-Техно» Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 4008 від 02.06.2023, вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена за витратним підходом, становить 587 129,32 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу 0,5092 - 339 724,83 грн. Звертаючись до суду з позовом та заявляючи позовні вимоги до ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] , позивач посилався на те, що оскільки вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 587 129,32 грн., а страховою компаніє було сплачено лише 214 710,00 грн, тому зі страхової компанії в межах ліміту відповідальності підлягає стягненню 15 289,75 грн, а з відповідача [PERSON] - 357 129,32 грн. Даючи оцінку наведеним вимогам та наданим сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень доказам, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів. Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами частини другої статті 1187, частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України). Згідно статті 22 ЦК України збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Стаття 979 цього Кодексу дає визначення договору страхування як договору, за яким одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі також - Закон № 1961-IV). Відповідно до положень статті 5 цього Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). За приписами пункту 22.1. статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 28 Закону 1961-IV визначає, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до положень статті 29 Закону 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно пункту 34.2. статті 34 Закону 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до статті 35 Закону 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування установленого зразка. Аналіз наведених положень Закону 1961-IV дає підстави для висновку, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди та фактом подання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування у страхової компанії виникає обов`язок відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом. Пунктом 36.2. статті 36 Закону 1961-IV передбачено, що в тому разі, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні визначає Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ (далі - Закон № 2658-ІІІ). Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 2658-ІІІ оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Стаття 9 Закону № 2658-ІІІ встановлює, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. До таких нормативно-правових актів належить, зокрема Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 1074/8395 в редакції наказу від 24.07.2009 № 1335/5/1159 (далі також - Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Методика). Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ) у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (пункт 1.3.). Згідно пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів відновлювальний ремонт (або ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. Згідно з пунктами 2.3., 2.4. Методики вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ, а вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Пункт 5.1. Методики визначає, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту (пункт 8.1. Методики). Пунктом 5.3. Методики визначено, що у разі коли відновлювальний ремонт є економічно доцільним, для визначення суми реальних збитків застосовують витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість відновлювального ремонту складається з вартості ремонтно-відновлювальних робіт, вартості необхідних для ремонту матеріалів та вартості нових складників, що підлягають заміні під час ремонту. При цьому вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, не коригується на величину фізичного зносу. Отже за змістом наведених положень Методики оцінка збитку внаслідок ДТП проводиться шляхом складання калькуляції вартості ремонтних робіт і запчастин, а базою для оцінки є результати огляду пошкодженого транспортного засобу. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6- 691цс15 вказано, що «суд касаційної інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з товариства, працівник якого є винуватцем ДТП, різниці між ф античною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати)» У постанові у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61- 10010св20) зроблено висновок, що відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою потерпілій особі страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити потерпілій особі таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) зазначено, що «якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, апеляційний суд правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та зробив обгрунтований висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу». Зазначені висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 709/370/20 (провадження № 61-16320св20). Згідно з нормами цивільного процесуального закону, які визначають загальні правила доказування у цивільному процесі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення і щодо яких у учасників справи виникає спір (статті 12, 76, 81, 82 ЦПК України). За змістом статей 77, 78, 79, 80, 89 цього Кодексу докази повинні відповідати критеріям належності, допустимості і достовірності, а в своїй сукупності - також достатності, для підтвердження наявності або відсутності обставин справи, які відносяться до предмета доказування. Дослідженням наданого позивачем звіту незалежного оцінювача (з додатками) установлено, що за своєю формою та змістом він відповідає загальним засадам оцінки майна і Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та не містить чогось очевидно необґрунтованого чи такого, що суперечить іншим матеріалам справи. У цьому звіті спеціаліст, який має кваліфікацію оцінювача за напрямом оцінки майна «Оцінка об`єктів у матеріальній сфері», спеціалізацію «Оцінка колісних транспортних засобів» та стаж роботи оцінювача з 2003 року,

Outcome: approved