Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

26.08.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. У позовній заяві позивач посилався на те, що він перебуває у зареєстрованому 04.09.2021 року шлюбі із [PERSON] . З вересня 2023 року вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини. У сторін є спільна неповнолітня дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 року з [PERSON] , який народився [INFO] в смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, РНОКПП: [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] , було стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Крім того, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.2024 року з [PERSON] , який народився [INFO] в с. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, РНОКПП : [NUMBER] , було стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП : [NUMBER] , аліменти на її утримання у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною\~ [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] . Також, згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2018 року, з [PERSON] , який народився [INFO] в с. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер : [NUMBER] , було стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер : [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . На підставі вищевикладеного у зв`язку зі зміною фінансового стану та сімейного стану, позивач звернувся до суду з позовної заявою про зменшення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою суду від 15.10.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. У сьогоднішнє підготовче засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.\~\~Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнала пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.3 та ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому засіданні та ухвалити рішення у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.09.2021 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №25, що підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). У сторін є спільна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Крім того, у позивача є спільна з колишньою дружиною [PERSON] дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 року з [PERSON] , який народився [INFO] в смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, РНОКПП: [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] , було стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.16-17). Крім того, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.06.2024 року з [PERSON] , який народився [INFO] в с. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, РНОКПП : [NUMBER] , було стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП : [NUMBER] , аліменти на її утримання у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною\~ [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до 11.12.2026 року (а.с.14-15). Згідно з рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.07.2018 року, з [PERSON] , який народився [INFO] в с. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , було стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер : [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] (а.с.12-13). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог та зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved