Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Какун А.С., яка діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь: 1) заборгованість за Кредитним договором № 12613-01/2022 в розмірі 11 375,00 гривень; 2) за Кредитним договором № 2814647 в розмірі 15 183,30 гривень; 3) за Кредитним договором № 137182 в розмірі 30 960,00 гривень. Загалом просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 57 518,30 гривень. Також просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Посилався, що 14 січня 2022 року був укладений кредитний договір №12613-01/2022 між TOB «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] шляхом його підписання електронним цифровим підписом позичальника, за умовами якого позичальник отримав фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки, у порядку та на умовах, визначених договором. 21 вересня 2022 року між TOB «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №21092022, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права вимоги до боржників, указаних у реєстрі Боржників, у тому числі й до відповідача, на суму 11375,00 грн, з яких: 5000,00 грн -заборгованість за основною сумою боргу; 6375,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Також посилався, що 14 січня 2022 року був укладений кредитний договір №2814647 між TOB «Лінеура Україна» та [PERSON] шляхом його підписання електронним цифровим підписом позичальника, за умовами якого кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, і яка зазначена в п. 2.1 кредитного договору. 11 серпня 2023 року між TOB «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №11082023, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права вимоги до боржників, указаних у реєстрі Боржників, у тому числі й до відповідача, на суму 15183,30 грн, з яких: 3000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 12183,30 грн - сума заборгованості за відсотками. Також посилався, що 03 грудня 2021 року був укладений кредитний договір №137182 між TOB «Селфі Кредит» та [PERSON] шляхом його підписання електронним цифровим підписом позичальника, за умовами якого кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, і яка зазначена в п. 2.1 кредитного договору. 29 лютого 2024 року між TOB «Фінансова компанія «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №29022024, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права вимоги до боржників, указаних у реєстрі Боржників, у тому числі й до відповідача, на суму 30960,00 грн, з яких: 15000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 15960,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Посилався, що відповідач [PERSON] має непогашену перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за вказаними вище кредитними договорами у зазначеному позивачем розмірі, тому позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», а також судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору. Рух справи Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 23 серпня 2024 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Аргументи учасників справи Процесуальним правом\~на подання\~відзиву на\~позовну заяву\~відповідач не\~скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Участь у справі сторін та інших учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у поданій заяві зазначив про відсутність у позивача заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку\~ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання згідно з відомостями Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманими судом відповідно до вимог ч. 6\~ст. 187 ЦПК України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до\~статті 280 ЦПК України\~суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, беручи до уваги, що представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідач належним чином та своєчасно сповіщений про дату, час і місце розгляду справи, вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності сторін. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Як убачається\~з матеріалів\~справи,\~суду надано\~копію Договору\~про надання\~фінансового кредиту\~№12613-01/2022\~від 14\~січня 2022\~року,\~укладеного між\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Інвеструм»\~та [PERSON] .\~Зазначена копія\~договору надана\~суду в\~його неповному\~змісті,\~а саме,\~копія договору\~містить розділи:\~1.\~«Предмет та\~строк дії\~Договору»,\~2.\~«Порядок нарахування\~процентів та\~сплати заборгованості\~за Договором»,\~3.\~«Права і\~обов`язки сторін»,\~4.«Відповідальність\~сторін та\~порядок вирішення\~спорів» до\~п.п.\~4.2.\~Відомостей,\~зокрема щодо\~реквізитів та\~підписів сторін\~надана суду\~копія договору\~не містить (а.с. 8). 14 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] підписано Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №12613-01/2022, яким сторони погодили графік платежів за кредитом. Додаток підписано [PERSON] із застосуванням електронного підпису W6026 (а.с. 9). 21 вересня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» був укладений договір факторингу №21092022, відповідно до умов п. 1.1. якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (Клієнт) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 11-12). Надана суду копія договору факторингу №21092022 є неповною, містить лише розділ 1, 2 та 10. Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 11\~375,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6\~375,00 гривень - сума заборгованості за відсотками, 0,00 гривень сума заборгованості пенею (а.с. 14). Відповідно до умов п. 1.2. договору факторингу перехід від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (Клієнт) до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 21 вересня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» був підписаний акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №№21092022 від 21 вересня 2022 року (а.с. 13). Відомостей щодо загальної суми заборгованості, переданої ТОВ «ФК «Інвеструм» ТОВ «ФК «ЄАПБ» зміст акту не містить (а.с. 13). Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №12613-01/2022 від 14.01.2022, складеного за період з 21.09.2022 по 31.05.2024, заборгованість [PERSON] станом на 31.05.2024 становить 11 375,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою 5000,00 гривень, сума заборгованості за відсотками 6375,00 гривень. Розрахунок складено та завірено представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», розрахунку первісного кредитору ТОВ «Інвеструм» матеріали справи не містять. 14 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений договір №2814647 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит, сума кредиту (загальний розмір) складає 3000,00 грн. Строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення), в порядку та на умовах визначених в п. 4.2 Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів (а.с. 20-25). Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2814647 від 14 січня 2022 року підписано електронним підписом [PERSON] Р281 14.01.2022. Як убачається з умов п. 2.1 вказаного вище договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2814647 від 14.01.2022, сторони погодили, що Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. 14 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] підписано Додаток №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2814647 від 14.01.2022, яким погодили обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Додаток підписано [PERSON] із застосуванням електронного підпису Р281 14.01.2022 (а.с. 26). 17 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до Договору №2814647 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з п. 1 якого цей Договір укладено сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Водночас електронного підпису одноразовим ідентифікатором [PERSON] вказаний договір не містить (а.с. 29). 11 серпня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Лінеура Україна» був укладений договір факторингу №11082023, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія Лінеура Україна» (Клієнт) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с. 30-32). Надана суду копію договору факторингу №11082023 є неповною, містить лише розділ 1, 2, 3 до п. 3.2, та розділ 10. Відомості щодо ціни продажу за Договором зміст Договору факторингу не містить. Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №11082023 від 11.08.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 12\~183,30 гривень, з яких: 3000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12\~183,30 гривень - сума заборгованості за відсотками (а.с. 34). Відповідно до умов п. 1.2. договору факторингу перехід від ТОВ «Лінеура Україна» (Клієнт) до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 11 серпня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Лінеура Україна» був підписаний акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року (а.с. 33). Відомостей щодо загальної суми заборгованості, переданої ТОВ «Лінеура Україна» ТОВ «ФК «ЄАПБ» зміст акту не містить. Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №2814647 від 14.01.2022, складеного за період з 11.08.2023 по 31.05.2024, заборгованість [PERSON] станом на 31.05.2024 становить 15 183,30 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою 3000,00 гривень, сума заборгованості за відсотками 12 183,30 гривень. Розрахунок складено та завірено представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», розрахунку первісного кредитору ТОВ «Лінеура Україна» матеріали справи не містять (а.с. 35). 03 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №137182, предметом якого є надання кредитором позичальнику кредит у розмірі 15000,00 гривень на строк 30 днів зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,90% на день. Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-Сайт, електронна ідентифікація споживача в ІТС Товариства здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, що є електронним підписом Споживача (а.с. 41-45). Договір про надання споживчого кредиту №137182 від 03 грудня 2021 року підписано електронним підписом [PERSON] Н064 03.12.2021. Як убачається з умов п. 2.1 вказаного вище договору про надання споживчого кредиту, сторони погодили, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту. 03 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] підписаний Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №137182 від 03.12.2021, яким погоджено обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Додаток підписано електронним підписом [PERSON] Н064 03.12.2021 (а.с. 46). З наданого суду паспорту споживчого кредиту не вбачається його підписання [PERSON] (а.с. 47-48). 30 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору №137182 про надання споживчого кредиту від 03.12.2021, якою сторони погодили продовжити строк кредиту на 30 днів (а.с. 49). Додаткова угода не містить відомостей щодо одноразового ідентифікатора електронного підпису [PERSON] (а.с. 49). 29.02.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Селфі Кредит» був укладений договір факторингу №29022024, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (Клієнт) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договору. Відомостей щодо ціни продажу за Договором зміст Договору факторингу не містить. Надана суду копія договору факторингу містить її неповний зміст, містить Розділи 1, 2, Розділ 3 - до п.п. 3.5 та частину Розділу 9 (п. 9.5, 9.6, 9.7, 9.8) (а.с. 50-52). Згідно з витягом з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу №29022024 від 29.02.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 30960,00 гривень, з яких: 15000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15960,00 гривень - сума заборгованості за відсотками (а.с. 54). Відповідно до умов п. 1.2. договору факторингу перехід від ТОВ «Селфі Кредит» (Клієнт) до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. 29 лютого 2024 року року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Селфі Кредит» був підписаний акт прийому-передачі Реєстру Боржників №1 за Договором Факторингу №29022024 від 29 лютого 2024 року (а.с. 53). Відомостей щодо загальної суми заборгованості, переданої ТОВ «Селфі Кредит» ТОВ «ФК «ЄАПБ» зміст акту не містить. Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №137182 від 03.12.2021, складеного за період з 29.02.2024 по 31.05.2024, заборгованість [PERSON] станом на 31.05.2024 становить 11 375,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою 5000,00 гривень, сума заборгованості за відсотками 6375,00 гривень. Розрахунок складено та завірено представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», розрахунку первісного кредитору ТОВ «Селфі Кредит» матеріали справи не містять (а.с. 55). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За правилами ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до вимог ст.\~6, ч. 1 ст. 627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.\~626, ст.\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Правилами ч. 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами\~ст. 1055 ЦК України. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. За приписом\~ст.\~3\~цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ч. 5 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» унормовано, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 указаного Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За змістом ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника), як це унормовано положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України. Згідно зі ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Щодо Договору про надання фінансового кредиту №12613-01/2022 від 14 січня 2022 року. Позивачем суду надано копію Договору про надання фінансового кредиту №12613-01/2022 від 14 січня 2022 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] . Зазначена копія договору надана суду в його неповній редакції, а саме, надана копія договору містить такі розділи: 1. «Предмет та строк дії Договору», 2. «Порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за Договором», 3. «Права і обов`язки сторін», 4. «Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів» до п.п. 4.2. Розділу, що містить реквізити та підписи сторін копія договору не містить (а.с. 8). 14 січня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] підписано Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №12613-01/2022, яким сторони погодили графік платежів за кредитом. Додаток підписано електронним підписом [PERSON] W6026 (а.с. 9). Як убачається зі змісту п. 1.7 вказаного вище кредитного договору кредит надається Клієнту\~у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Водночас, матеріали справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитні кошти були отримані відповідачем [PERSON] , більш того, умови договору не містять реквізитів банківського карткового рахунку позичальника, на який кредитор повинен, згідно з умовами п. 1.7. кредитного договору, перерахувати зі свого поточного рахунку кредитні кошти. Розділ кредитного договору, де були б зазначені реквізити та підписи сторін суду не надано. Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували перерахування ТОВ «ФК «Інвеструм» [PERSON] кредитних коштів, як в розмірі 5000,00 гривень, так і в будь-якому іншому розмірі, також матеріали справи не містять первинних документів, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів [PERSON] . Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15. Позивачем не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов Договору про надання фінансового кредиту №12613-01/2022 від 14.01.2022 первинний кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» перерахував на картковий рахунок позичальника [PERSON] кредитні кошти у сумі 5000,00 гривень, а відтак, у зв`язку із відсутністю доказів надання кредиту у погоджений сторонами спосіб, у відповідача не виникло обов`язку з його повернення. З огляду на викладене, вимоги позивача не підлягають задоволенню. Що стосується переходу від ТОВ\~«Фінансова компанія «Інвеструм» до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до відповідача [PERSON] на підставі договору факторингу №21092022 від 21 вересня 2022 року, суд зважає на таке. З матеріалів справи вбачається, що\~21 вересня 2022 року\~між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та TOB «Фінансова компанія «Інвеструм» (Клієнт) був укладений договір факторингу №21092022, відповідно до умов п. 1.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб\~- Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Умовами п. 1.2. договору факторингу сторонами погоджено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, згідно із Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами, скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною даного Договору. Суд звертає увагу, що надана суду копія Договору факторингу не містить його повного змісту, позаяк після п. 2.2.5. договору відразу йде розділ 10 договору, а відтак, суд позбавлений можливості дослідити повний зміст договору факторингу. Разом з тим, як убачається зі змісту Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №021092022 від 21 вересня 2022 року, в його пункті 2 не міститься жодних відомостей про загальну суму заборгованості, яка передається від ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того, суд зважає на те, що як це погоджено сторонами в абз. 2 п. 1.1 договору факторингу №021092022 від 21 вересня 2022 року, що перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1, є невід`ємною частиною договору. Натомість, позивачем замість реєстру боржників (Додаток №1) надано суду як доказ Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №021092022 від 21 вересня 2022 року, який сформований позивачем. Наданий суду Витяг не містить підпису уповноваженої особи первісного кредитора ТОВ «ФК «Інвеструм», який би підтверджував дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредиторами до позивача. Крім того, такий документ, як витяг з реєстру боржників не передбачений договором факторингу. З огляду на наведене вище, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» внесла оплату за договором факторингу №021092022 від 21 вересня 2022 року, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу. Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надав суду доказів переходу до нього права вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №12613-01/2022 від 14 січня 2022 року, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню. Щодо Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2814647 від 14 січня 2022 року. Судом установлено, що 14 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2814647, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит, сума кредиту (загальний розмір) складає 3000,00 грн. Строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення), в порядку та на умовах визначених в п. 4.2 Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів. Кредитний договір підписано електронним підписом [PERSON] Р281 14.01.2022 відповідно п.1.1 вказаного договору. Як убачається з умов п. 2.1 вказаного вище кредитного договору, сторони погодили, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Водночас, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитні кошти були отримані відповідачем [PERSON] , більш того, умови договору не містять реквізитів жодного банківського карткового рахунку позичальника, на який кредитор повинен, згідно з умовами п. 2.1. договору, перерахувати зі свого поточного рахунку кредитні кошти. Розділ кредитного договору 10. «Реквізити та підписи Сторін» також не містить жодних відомостей щодо реквізитів будь-якого банківського карткового рахунку позичальника, на який кредитор повинен перерахувати зі свого поточного рахунку кредитні кошти. Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували перерахування ТОВ «Лінеура Україна» [PERSON] кредитних коштів, як в розмірі 3000,00 гривень, так і в будь-якому іншому розмірі, також матеріали справи не містять первинних документів, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів [PERSON] . Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15. Відтак позивачем не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2814647 від 14.01.2022 первинний кредитор «Лінеура Україна» перерахував на картковий рахунок позичальника [PERSON] кредитні кошти у сумі 3000,00 гривень, а відтак, у зв`язку із відсутністю доказів надання кредиту у погоджений сторонами спосіб, у відповідача не виникло обов`язку з його повернення. З огляду на викладене, вимоги позивача не підлягають задоволенню. Що стосується переходу від ТОВ «Лінеура Україна» до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до відповідача [PERSON] на підставі договору факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року, суд зважає на таке. З матеріалів справи вбачається, що 11 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та TOB «Лінеура Україна» (Клієнт) був укладений договір факторингу №11082023, відповідно до умов п. 1.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Суд звертає увагу, що надана суду копія Договору факторингу не містить його повного змісту, позаяк після п. 3.2. договору відразу йде п. 9.3 договору, а відтак, суд позбавлений можливості дослідити повний зміст договору факторингу. Умовами п. 1.2. договору факторингу сторонами погоджено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в день підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, згідно із Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами, скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною даного Договору. Як це погоджено сторонами договору факторингу в п. 3.1, загальна сума Прав Вимоги, що відступаються за цим Договором, Ціна Продажу та Одинична ціна визначаються в день передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, який складається та підписується в день укладення даного Договору. Разом з тим, як убачається зі змісту Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року, в його пункті 2 не міститься жодних відомостей про загальну суму заборгованості, яка передається від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того, суд зважає на те, що як це погоджено сторонами в абз. 2 п. 1.1 договору факторингу №11082023, що перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1, є невід`ємною частиною договору. Натомість, позивачем замість реєстру боржників (Додаток №1) надано суду як доказ Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №11082023 від 11.08.2023, який сформований позивачем. Наданий суду Витяг не містить підпису уповноваженої особи первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна», який би підтверджував дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредиторами до позивача. Крім того, такий документ, як витяг з реєстру боржників не передбачений договором факторингу. З огляду на наведене вище, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» внесла оплату за договором факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу. Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надав суду доказів переходу до нього права вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2814647 від 14 січня 2022 року, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в цій частині не підлягають задоволенню, як такі, що недоведені позивачем. Щодо Договору про надання споживчого кредиту №137182 від 03 грудня 2021 року. Як установлено судом, 03 грудня 2021 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №137182, предметом якого є надання кредитором позичальнику кредит у розмірі 15000,00 гривень на строк 30 днів зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,90% на день. Укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-Сайт, електронна ідентифікація споживача в ІТС Товариства здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, що є електронним підписом Споживача. Договір про надання споживчого кредиту №137182 від 03 грудня 2021 року підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н064 03.12.2021. Як убачається з умов п. 2.1 вказаного вище договору про надання споживчого кредиту, сторони погодили, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Водночас, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитні кошти були отримані відповідачем [PERSON] , більш того, умови договору не містять реквізитів жодного банківського карткового рахунку позичальника, на який кредитор повинен, згідно з умовами п. 2.1. договору, перерахувати зі свого поточного рахунку кредитні кошти. Розділ кредитного договору 11. «Реквізити та підписи Сторін» також не містить жодних відомостей щодо реквізитів будь-якого банківського карткового рахунку позичальника, на який кредитор повинен перерахувати зі свого поточного рахунку кредитні кошти. Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували перерахування ТОВ «Селфі Кредит» [PERSON] кредитних коштів, як в розмірі 15000,00 гривень, так і в будь-якому іншому розмірі, також матеріали справи не містять первинних документів, які повинні бути складені під час надання кредитних коштів [PERSON] . Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15. Позивачем не надано суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що на виконання умов Договору про надання споживчого кредиту №137182 від 03.12.2021 первинний кредитор ТОВ «Селфі Кредит» перерахував на картковий рахунок позичальника [PERSON] кредитні кошти у сумі 15000,00 гривень, а відтак, у зв`язку із відсутністю доказів надання кредиту у погоджений сторонами спосіб, у відповідача не виникло обов`язку з його повернення. З огляду на викладене, вимоги позивача не підлягають задоволенню. Що стосується переходу від ТОВ\~«Селфі Кредит» до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до відповідача [PERSON] на підставі договору факторингу №29022024 від 29 лютого 2024 року, суд зважає на таке. З матеріалів справи вбачається, що\~29 лютого 2024 року\~між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та TOB «Селфі Кредит» (Клієнт) був укладений договір факторингу №29022024, відповідно до умов п. 1.1. якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб\~- Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Умовами п. 1.2. договору факторингу сторонами погоджено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в день підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, згідно із Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами, скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною даного Договору. Як це погоджено сторонами договору факторингу в п. 3.1, загальна сума Прав Вимоги, що відступаються за цим Договором, Ціна Продажу та Одинична ціна визначаються в день передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, який складається та підписується в день укладення даного Договору. Водночас, як убачається зі змісту п. 3.2. вказаного вище договору, в якому погоджується загальна сума Прав Вимоги, він не містить жодних відомостей щодо загальної суми Прав вимоги, у свою чергу, вказаний пункт договору факторингу містить лише такі відомості: «Загальна сума Прав Вимоги, що відступаються за Договором становить (…) та включає: суму Прав Вимоги згідно з Реєстром Боржників №1 у розмірі - (…), суму Прав Вимоги згідно з Реєстром Боржників №2 у розмірі (…). Зміст пункту 3.3. договору факторингу також не містить жодних відомостей щодо ціни продажу за договором, та містить відомості лише такого змісту: «Ціна Продажу за Договором включає у себе Ціну Продажу згідно з Реєстром Боржників №1 та Реєстром Боржників № 2 та становить (…) без ПДВ». У свою чергу, умовами п. 3.4. договору факторингу сторонами погоджено, що Фактор сплачує Клієнту 100% Ціни продажу, передбаченої в п. 3.3. цього Договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту передачі Акту прийому-передачі Реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта в АТ «Ідея Банк», МФО 336310. Водночас, суд звертає увагу, що надана суду копія Договору факторингу не містить його повного змісту, позаяк після п. 3.5. договору відразу йде п. 9.5 договору, а відтак, суд позбавлений можливості дослідити повний зміст договору факторингу. Разом з тим, як убачається зі змісту Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №1 за Договором факторингу №29022024 від 29 лютого 2024 року, в його пункті 2 не міститься жодних відомостей про загальну суму заборгованості, яка передається від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Крім того, суд зважає на те, що як це погоджено сторонами в абз. 2 п. 1.1 договору факторингу №29022024, що перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1, є невід`ємною частиною договору. Натомість, позивачем замість реєстру боржників (Додаток №1) надано суду як доказ Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №08122022 від 08.12.2022, який сформований позивачем. Наданий суду Витяг не містить підпису уповноваженої особи первісного кредитора ТОВ «Селфі Кредит», який би підтверджував дійсність переходу права вимоги щодо ймовірної заборгованості відповідача перед первісними кредиторами до позивача. Крім того, такий документ, як витяг з реєстру боржників не передбачений договором факторингу. З огляду на наведене вище, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» внесла оплату за договором факторингу №29022024 від 29 лютого 2024 року, більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо погодженої сторонами договору факторингу ціни продажу. Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надав суду доказів переходу до нього права вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №137182 від 03 грудня 2021 року, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в цій частині не підлягають задоволенню, як такі, що недоведені позивачем. Водночас, суд звертає увагу на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звертаючись до суду з даним позовом, просив суд здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача. За правилами ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом)сторін. Представник позивача, заявивши у пред`явленому позові клопотання про розгляд справи без виклику представника позивача тим самим підтвердив, що подав усі докази на обґрунтування своїх вимог разом із позовною заявою. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На позивача покладений обов`язок з урахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів з урахуванням положень\~ЦПК України\~зазначені ним обставини. Однак, таких доказів він не надав і не ставив питання в судовому засіданні про їх витребування. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Таким чином, з огляду на викладене, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено і не обґрунтовано заявлені позовні вимоги, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача. Між тим, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2\~ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Наведені положення цивільного процесуального законодавства України означають, що закон установлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. За правилами ч. 1\~ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. За змістом ч. 1, 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу, як це закріплено положеннями ч. 4\~ст.\~83\~ЦПК України.\~ \~ За змістом ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Водночас, за приписами ч. 4\~ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З огляду на наведене вище, суд доходить висновку, що заявлені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed