Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У серпні 2024 позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Майже з дня народження дитиною фактично займається вона самостійно, відповідач жодної участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться розвитком дитини, не надає матеріальної допомоги. Останнім часом все частіше виникає потреба у наданні до навчальних та медичних закладів, батьківської згоди (опікуна) з різних питань, але оформити такі документи не має можливості. Син мешкає постійно з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач не цікавиться навчанням дитини, місце його мешкання наразі невідоме. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON] . Позивач до судового засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, який був повідомленим про час, дату та спосіб розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, до судового засідання не з`явився, відомостей про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, який був належним чином повідомлений про дату, час та спосіб розгляду справи до удового засідання не з`явився,надав заяву про розгляд справи без його участі. В зв`язку із зазначеним, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. [PERSON] є батьком [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.12.2008. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що видно з витягу № 20-19/2-948 від 27.08.2024, витягів з реєстру територіальної громади № 2024/010196883 від 26.08.2024, № 2024/010254058 від 27.08.2024, довідки № 393172-21-21 від 27.08.2024. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.05.2024 № 243/3338/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] не цікавиться та не бере участі у навчанні сина, мати [PERSON] активно приймає участь та цікавиться досягненнями сина, що видно з довідки від 26.08.2024 Чернівецького військово - спортивного ліцею та довідки № 73/02-14 від 22.08.2024 ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 Слов`янської міської ради. Згідно висновку Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації від 19.09.2024 № 01.01-14/1007 [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав стосовно сина [PERSON] . Суд, розглядаючи справу, виходив з наступного чинного законодавства України: Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, у судовому засіданні письмовими доказами підтверджено факт того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. На підставі викладеного, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, приймаючи до уваги приписи ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на корить держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved