Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 22.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №9138143. Згідно укладеного договору [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 5 300,00 грн. 26.12.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26122023, відповідно до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступило позивачу своє право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №9138143 від 22.09.2023 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 17 868,95 грн., яка складається з: 5 300,00 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 12 568,95 грн. - заборгованості за відсотками. Крім того, 31.08.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №76425548. Згідно укладеного кредитного договору [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 6 000,00 грн. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу своє право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором позики №76425548 від 31.08.2023 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 20 497,50 грн., яка складається з: 6 000,00 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 14 497,50 грн. - заборгованості за відсотками. Разом з тим, 09.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №4122346. Згідно укладеного кредитного договору [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило позивачу своє право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором позики №4122346 від 09.12.2023 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 15 520,00 грн., яка складається з: 4 000,00 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 11 520,00 грн. - заборгованості за відсотками. На підставі викладеного та статей 525, 526, 1049 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №9138143 у розмірі 17 868,95 грн., за договором позики №76425548 у розмірі 20 497,50 грн., за договором позики №4122346 у розмірі 15 520,00 грн., всього стягнути заборгованість за договорами у розмірі 53 886,45 грн. Ухвалою суду від 08.08.2024 року по справі відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом осіб) та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в просильній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо отримання у позику коштів від фінансових установ, заборгованість не сплачував. Крім того, зазначив, що він є учасником бойових дій, та на даний час перебуває на військовій службі в Національній гвардії України. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Згідно до статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Зі змісту ч.1 ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 22.09.2023 року між ТОВ «Міолан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №9138143, відповідно до умов якого, сума (загальний розмір) кредиту становить 5 300,00 грн. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 22.09.2023 року(дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 07.10.2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 05.01.2024 року (п.1.2., 1.3., 1.4.). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «Міолан» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконали свої зобов`язання, щодо надання відповідачу коштів на підставі кредитного договору №9138143, що не заперечував відповідач в судовому засіданні. Відповідно до ст.512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. 26.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) укладено договір факторингу №26122023, відповідно до умов якого, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за позикою (плату за управління кредитом), пеню за порушення грошових зобов`язань, та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (п.1.1.). Як вбачається з витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги з [PERSON] за кредитним договором №9138143. Отже, враховуючи норми статей 512, 513, 514 ЦК України, договір факторингу №26122023 від 26.12.2023 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права в обсязі і на умовах визначених за кредитним договором №9138143 від 22.09.2023 року. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №9138143 від 22.09.2023 року, [PERSON] має заборгованість у розмірі 17 868,95 грн., яка складається з: 5 300,00 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 12 568,95 грн. - заборгованості за відсотками. Як встановлено під час розгляду справи, [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] виданого 29.05.2015 року, а також з 03.04.2024 року перебуває на військовій службі в Національній гвардії України, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] . Відповідно до п. 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Таким чином, відповідачу, як військовослужбовцю та особі яка брала безпосередню участь в антитерористичній операції, проценти за користування кредитом не нараховуються, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Отже, враховуючи те, що позивач довів, що кредитором повністю виконані свої обов`язки за кредитним договором №9138143 від 22.09.2023 року, а свої договірні зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, то позовна вимога в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за вищевказаним кредитним договором, підлягає частковому задоволенню, а саме в частині примусового стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 5 300,00 грн. Щодо заявлених ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики №76425548 у розмірі 20 497,50 грн. та за договором позики №4122346 у розмірі 15 520,00 грн., суд дійшов до наступного. 31.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №76425548, відповідно до умов якого, загальна сума кредиту 6 000,00 грн., строк позики (строк договору) 19 днів, процентна ставка 2,5% за один день користування кредитом. 09.12.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №4122346, відповідно до умов якого, загальна сума кредиту 4 000,00 грн., строк позики (строк договору) 15 днів, базова процента ставка за перший день користування позикою (фіксована) 17,86%, базова процента ставка з другого дня користування позики до дати повернення 3,00%. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (п.1.1.). Згідно до п.1.3. договору факторингу №14/06/21, фактор протягом 30 робочих днів з дня підписання акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників зобов`язується направити, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти або за допомогою інших компаній, які займаються адресною доставкою кореспонденції, підготовлені за формою згідно додатку №3 до цього договору, письмові повідомлення боржникам про відступлення клієнтом прав вимоги заборгованості фактору. 28.07.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт)укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, згідно якого сторони погодили внести зміни до п.1.3. договору та викласти його в наступній редакції: «1.3. клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимоги чинного законодавства». 27.02.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) укладено додаткову угоду №20 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року. 27.02.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) укладено акт прийому-передачі реєстру боржників №17 від 27.02.2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року згідно якого, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №17 від 27.02.2024 року кількістю 4333, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. 11.04.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) укладено додаткову угоду №22 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року. 11.04.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) укладено акт прийому-передачі реєстру боржників №23 від 11.04.2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року згідно якого, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №23 від 11.04.2024 року кількістю 6984, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зі змісту ч.1 ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно до ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі №755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч.1 ст.203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній уповноважений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п.1 ч.1 ст.512, ст.514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Отже, на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 року боргові зобов`язання за договором позики від 31.08.2023 року №76425548 та договору позики від 09.12.2023 року №4122346 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору, на час укладення договору факторингу від 14.06.2021 року. Крім того, на час укладення договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Отже між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на час укладення договору факторингу 14.06.2021 року не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору. Таким чином враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики №76425548 у розмірі 20 497,50 грн. та за договором позики №4122346 у розмірі 15 520,00 грн., не підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнений від сплати судового збору, оскільки являється учасником бойових дій. На підставі викладеного та

Outcome: partial