Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що КП «Теплопостачання міста Одеса» забезпечує тепловою енергією квартиру, що заходиться за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає відповідач [PERSON] . Станом на 01.08.2023 року за особовим рахунком відповідача № [NUMBER] , відкритим на вищевказану квартиру обліковується заборгованість на загальну суму 20913,3 грн., що свідчить про невиконання споживачем комунальної послуги свого зобов`язання по сплаті наданих їй послуг та порушенні прав КП «Теплопостачання міста Одеси». Оскільки, станом на дату подачі дійсного позову заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію не погашена, просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за теплову енергію в розмірі 20913,3 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. Представник позивача КП «Теплопостачання міста Одеси» - Омельченко О.В. в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглянути справу за відсутності сторони позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Окрім того, в поданій заяві відповідачка просила суд розстрочити виконання рішення суду терміном на 12 місяців шляхом встановлення графіку погашення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання рівними платежами. Обґгрунтовуючи подане клопотання відповідачка вказувала на те, що станом на сьогоднішній день вона не працює та знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правовідносини між сторонами є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що КП «Теплопостачання м. Одеси» створено на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року № 101-V, шляхом злиття КП «Одесатеплоенерго» та КП «Одестеплокомуненерго». Згідно з п. 2.1. Статуту підприємства, метою створення Підприємства є задоволення потреб територіальної громади міста шляхом здійснення господарської діяльності, пов`язаної з виробництвом та постачанням теплової енергії, та іншої діяльності з метою отримання прибутку в порядку, визначеному законодавством України. Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Відповідач по справі - [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем теплової енергії. Зазначений будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади і його теплопостачання забезпечує КП « Теплопостачання м. Одеси». Також встановлено, що у боржника [PERSON] відкрито особовий рахунок у КП «Теплопостачання міста Одеси» за № 3701848088, підключено помешкання до теплової мережі, що за адресою: [ADDRESS] , до якого безперебійно постачалася теплова енергія, відправлялися квитанції на оплату спожитої теплової енергії. Відповідач у свою чергу споживав поставлену йому теплову енергію. Згідно приписів ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі). Індивідуальний договір вважається укладений зі споживачем, якщо протягом 30 днів з дні опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Текст такого договору було розміщено офіційному сайті КП «Теплопостачання міста Одеси» www.teplo.od.ua. Відповідно до п. 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії - цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України. Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язки для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України та ст. 45 п. 5 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджені постановою КМ України від 21.08.2019 р. №830, споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Таким чином, [PERSON] являється споживачем КП «Теплопостачання міста Одеси» за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Кабінетом Міністрів України (постанова від 21.07.2005 року №630) плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. КП «Теплопостачання міста Одеси» як постачальник теплової енергії свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання теплової енергії. Однак, судом встановлено, відповідач своїх зобов`язань зі сплати вартості спожитої теплової енергії не виконав, а саме станом на 18.03.2024 року (дата звернення до суду з даним позовом) має заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 20913,3 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості, який суд вважає належним доказом в підтвердження порушеного права позивача. Відповідачем [PERSON] вказаний розрахунок заборгованості спростовано не було. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно приписів ст. 611 ЦК України к разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З огляду на зазначене вище, беручи до уваги всі обставини справи, суд доходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для встановлення порушеного права позивача та його захисту в судовому порядку. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.ч.\~1,\~3\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Щодо розстрочення виконання рішення, суд констатує наступне. Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Підставою для застосування ст. 435 ЦПК України є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. В матеріалах справи наявні Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 08.10.2024 року з яких вбачається, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 1 кварталу 2024 року по 2 квартал 2024 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків відсутня. Таким чином, враховуючи положення процесуального законодавства, визнання позову відповідачем, беручи до уваги, матеріальне становище останньої, яке є тією обставиною, що ускладнить виконання рішення суду, а відтак суд прийшов до переконання про те, що [PERSON] необхідно розстрочити виконання цього рішення строком на дванадцять місяців із щомісячним платежем у розмірі 1742,78 грн. Згідно приписів п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved