Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Толмачової В.М. звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є рідною матір`ю позивачки. Відповідачка по справі [PERSON] є рідною донькою позивачки по справі. Третя особа по справі - [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] та рідною сестрою позивачки по справі. 18 серпня 1993 року видано свідоцтво про право власності на житло, зокрема на квартиру [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності членів сім`ї, а саме: [PERSON] та доньку позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. [INFO] померла [PERSON] , на час смерті вона була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . З 2008року [PERSON] фактично мешкала за адресою позивачки по справі, а саме [ADDRESS] , та померла у позивачки вдома, а саме в с. Марківка, про що зазначено в свідоцтві про її смерть в графі «місце смерті». Позивачка по справі вимушена була забрати мати до себе додому в 2008 році, оскільки та була вже похилого віку (82 роки), у неї, на той час, загострилися хронічні хвороби легенів та сильно почали боліти суглоби після перелому шийки стегна. Мати займала окрему кімнату у будинку [ADDRESS] . Позивачка по справі здійснювала догляд за матір`ю [PERSON] , викликала лікарів додому, покупала ліки, готовила їжу, прибирала тощо. З 2012 року [PERSON] взагалі перестала пересуватися самостійно та знаходилася вже тільки на ліжку, тобто вона не мала змоги здійснювати самообслуговування. Таке її становище потребувало посиленого догляду, оскільки треба було і погодувати, і переодягти, і перевернути, і помити і цей догляд здійснювала позивачка, яка проживала з матір`ю разом. Після смерті [PERSON] позивачка здійснила її поховання на кладовищі с. Марківка, Сумського району, Сумської області. В лютому 2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нанка Т.І. для оформлення спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , але 29 лютого 2024 року отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У вищезазначеній постанові вказано, що «Враховуючи, що Ви не були зареєстровані разом з померлою на день її смерті за однією адресою, для прийняття спадщини Ви мали в строк до 24 червня 2014 року подати заяву про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом була б заведена спадкова справа. У зв`язку з закінченням встановленого законодавством терміну для прийняття спадщини, ненаданням документів, що підтверджують факт прийняття Вами спадщини шляхом постійного проживання із спадкодавцем чи рішення суду про надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Ви вважаєтесь таким, що не прийняли спадщину, в зв`язку з чим мною не може бути видане свідоцтво про право на спадщину...». Оскільки позивачка не була офіційно зареєстрована за адресою реєстрації спадкодавця - [PERSON] на час її смерті, а фактичне постійне проживання зі спадкодавцем повинно бути встановлено судом, позивачка вимушена звернутися з даним позовом про встановлення факту, який має юридичне значення і який надасть їй можливість оформити належним чином спадщину після смерті [PERSON] . Таким чином, для прийняття спадщини після померлої [PERSON] , позивачці необхідно встановити в судовому порядку факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 24 грудня 2013 року. Спір в майновому праві виник у зв`язку з тим, що в Свідоцтві про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] зазначено, що вищезазначена квартира є спільною сумісною власністю всіх членів сім`ї, а саме [PERSON] , на даний час позивачки по справі - [PERSON] , її матері [PERSON] та її доньки [PERSON] . Тобто, на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] частки в квартирі не визначені, а тому немає можливості успадкувати цю частку, оскільки, в добровільному порядку, шляхом укладання нотаріального договору, частки визначити вже не можливо, тому що згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Посилаючись на вказане, позивачка просить визначити, що частки [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить по 1/3 частини кожному; встановити факт постійного проживання позивачки разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 березня 2024 року відкрите провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 11 червня 2024 року о 09 год. 00 хв. 11 червня 2024 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 18 липня 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідача, відсутністю відомостей про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми 18 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу для розгляду по суті\~на 14 год. 00 хв. 23 жовтня 2024 року\~з викликом сторін у справі. У зв`язку з необхідністю забезпечення явки свідків, розгляд справи 23 жовтня 2024 року протокольною ухвалою суду відкладено до 11 листопада 2024 року 15 год. 00 хв. В зазначеному судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідачка та третя особа в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду судом повідомлялися належним чином, надали суду заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши осіб, які з`явилися у судове засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що позивачка народилася [INFO] , її батьками вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). 22 червня 1995 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище після укладення шлюбу на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7-зворот). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). З копії свідоцтва про право власності на житло від 18 серпня 1993 року вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 06 серпня 1993 року № 379 (а.с. 9). Постановою приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нанка Т.І. від 29 лютого 2024 року у зв`язку з письмовим зверненням [PERSON] від 29 лютого 2024 року з проханням оформлення спадщини після померлої [INFO] [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що позивачка не була зареєстрована разом з померлою на день її смерті за однією адресою, для прийняття спадщини вона мала в строк до 24 червня 2014 року подати заяву про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом була б заведена спадкова справа. У зв`язку з закінченням встановленого законодавством терміну для прийняття спадщини, ненаданням документів, що підтверджують факт прийняття нею спадщини шляхом постійного проживання із спадкодавцем чи рішення суду про надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, зазначено, що [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину, в зв`язку з чим відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.10). З копії довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради від 14 січня 2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 03 січня 1996 року по 12 березня 2014 року (померла [INFO] ) (а.с.11-зворот). З довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 04 березня 2024 року вбачається, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи № 138078, отриманої станом на 29 грудня 2012 р. від КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради, яка зберігається у Департаменті забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, квартира за адресою: [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 18 серпня 1993 року, що видане виконавчим комітетом Сумської міської Ради народних депутатів (а.с. 12). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухомого майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 березня 2024 року, інформація про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження квартири за адресою: [ADDRESS] відсутня (а.с.13). Згідно повідомлення Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області від 12 березня 2024 року № 303 вбачається, що відповідно до Погосподарської книги №1, на 2011-2015 роки, села Марківка, виданої Марківською селищною радою Білопільського району Сумської області, у обліковій картці погосподарського обліку на 2011- 2015 роки № 0058-01, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - голова домогосподарства, [PERSON] , [INFO] чоловік, [PERSON] , [INFO] - син. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована не була. Відомостей про місце фактичного проживання без реєстрації [PERSON] за вказаною адресою погосподарська книга не містить. Відомості про те, хто здійснював догляд за [PERSON] в період з 2008 року до дня її смерті у Миколаївської селищної ради відсутні. За відомостями Журнала №4 регистрации умерших по Марковскому с/совету, начато 1982 г. (мовою оригіналу), сторінка 176, запис №18, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] та похована в селі Марківка (а.с. 41). На запит адвоката Толмачової В.М. амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Марківка надано відповідь, з якої вбачається, що [PERSON] зверталася 03 квітня 2010 року та 17 вересня 2012 року за медичною допомогою. 03 квітня 2010 року та 17 вересня 2012 року були відвідування пацієнта за місцем проживання за адресою [ADDRESS] . На той час [PERSON] проживала зі своєю донькою [PERSON] 03 квітня 2010 року встановлено діагноз: гострий бронхіт, призначено лікування препаратами: цефтриаксон, еуфілін, амброксол, лоратадин, лінекс. 17 вересня 2012 року встанволено діагноз: гострий гастрит призначено лікування препаратами: но-шпа. фамотидин, альмагель, фуразолідон. Догляд за [PERSON] здійснювала донька [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Смерть засвідчена сімейним лікарем амбулаторії [PERSON] , 25 грудня 2013 року виписано свідоцтво про смерть № [NUMBER] , посмертний діагноз: старість (а.с. 42). Позивачка [PERSON] допитана судом в якості свідка, надала пояснення про те, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] вона з мамою та дочкою [PERSON] проживали з 1970 року. Потім вона виписалася з тієї квартири і вони переїхали в с. Марківка Білопільського району Сумської області, спочатку в с. Надточієво у 1998 році. Вона переїхала разом з сім`єю: чоловік, син та дочка, а мати залишилася жити в тій квартирі. Квартира приватизована на трьох: позивачку, маму і дочку [PERSON] . Мати приїжджала до неї, влітку у неї бувала. Колись вона зламала ногу, в якому році не пам`ятає. Вона пів року її доглядала у с. Марківка. Потім жила в м. Суми. Коли матері стало погано зі здоров`ям, десь у 2010 році, її треба було доглядати. У матері почалося зниження інтелекту, і вони її забрали в с. Марківку, де вона і жила до смерті. До цього вона пересувалася, а за рік до смерті вона сказала, що ходити не буде. В селі мати займала окрему кімнату, в якій були меблі. Мати отримувала пенсію, у них був спільний бюджет: у чоловіка заробітна плата, вона за молоко кошти отримувала, мати пенсію давала. Купляли ліки, продукти харчування. Матері купляли одяг, постільну білизну, взуття. Вони її зранку мили, саджали, що в неї не накопичувалась рідина в легенях. Позивачка її годувала. Померла мати в [PERSON] , похована теж там. Коли мати ходила, вона спілкувалася із сусідами. В основному у дворі вона сиділа. До своєї смерті більше двох років жила постійно з ними в селі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з дитинства, з 1983 року проживала в с. Марківка. Позивачка з чоловіком купили поруч з ними будинок та років двадцять тут проживають. Її донька і син ходили до школи, на той момент [PERSON] - мати позивачки проживала в м. Суми і часто приїздила в гості. Через деякий час вони купили будиночок для [PERSON] , але та так і не жила в тому будиночку, а стала проживати з позивачкою. [PERSON] пошкодила ногу і років два до смерті, десь з 2009 році жила у позивачки. У неї травма була, вона довго лежала, а потім стала підніматися. До моменту смерті вона проживала з позивачкою. Пояснила, що вона була вхожа у будинок позивачки, майже щодня вони пересікалися. Позивачка здійснювала нагляд за матір`ю за місцем свого проживання в селі [PERSON] , де вона померла і там була ж і похована. [PERSON] була доглянута, чисто одягнена, нагодована. Донька [PERSON] теж приїжджала до матері. [PERSON] отримувала пенсію, але як витрачала їй не відомо. Позивачка тримала господарство і утримувала худобу. Вони харчувалися разом. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є мешканкою села Марківка, з позивачкою є сусідами. У селі Марківка вона проживає з 1948 року. [PERSON] знала з тих часів, коли з`явилася позивачка, років дванадцять тому, а можливо більше точно не пам`ятає. [PERSON] проживала у дочки, скарг на неї від [PERSON] не чула. Вона допомагала по господарству позивачці. Був час, коли вона жила окремо, тобто в окремому будинку в селі недалечко. Недовго там прожила, може місяць, може більше. Свідок не бачила, щоб щось погане було у відносинах. Позивачка забрала матір з міста, і вона стала жити з позивачкою, де та її доглядала. Свідок бувала у них у будинку, [PERSON] не мала скарг на позивачку, була доглянутою, мала окрему кімнату, в хаті прибрано було. Останній час перед смертю мати позивачки була лежачою, не менше місця це було. Позивачка її доглядала, їсти давала. Оскільки судом достовірно встановлено, що мати заявниці останнім часом постійно проживала разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] , суд вважає, за необхідне встановити факт проживання позивачки з матір`ю на час смерті останньої. Що стосується позовної вимоги про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, суд приходить до таких висновків. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України, частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено\~статтею 16 ЦК України. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що відсутність визначення часток спадкодавця у праві спільної власності на нерухоме майно позбавляє можливості успадкувати частку квартири після смерті матері позивачки. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом\~статті 392 ЦК України\~право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. Аналогічного за змістом правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 61-11210св19 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18). З огляду на вказане, вимоги позивачки про визначення частки померлої [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру не відповідають визначеному ст. 16 ЦК України способу захисту та є неефективним. Позивачка не позбавлена права на захист своїх порушених прав шляхом подання позову про визнання за нею права власності у порядку спадкування на належну спадкодавцю частку у праві спільної власності на нерухоме майно. Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позову в частині визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку з частковим задоволенням позову, а саме в частині вимог про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, пропорційно до задоволених позовних вимог, та з урахуванням визнання позову відповідачкою, з неї на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп., з поверненням на користь позивачки 50% судового збору щодо цієї вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: partial