Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] , посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося. Між ними припинилися шлюбні стосунки. Вони припинили вести спільне господарство. Шлюб існує формально, а тому просить шлюб розірвати. 08.07.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 19.08.2024 ухвалою суду в задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України відмовлено. 19.08.2024 ухвалою суду подружжю надано строк для примирення та зупинено провадження до 23.09.2024 року. 09.10.2024 ухвалою Тернопільського апеляційного суду апеляційне провадження за скаркою [PERSON] закрито. 16.10.2024 ухвалою суду поновлено провадження у справі. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Сідорова І.А. в судове засідання не з`явилися, однак 04.07.2024 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Колтонюк Ю.В. повторно в судове засідання не з`явилися, однак про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. 15.11.2024 від представника позивача адвоката Колтонюка Ю.В. повторно надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки відповідач проходить військову службу. Просить розгляд справи не проводити без особистої участі відповідача та позивача та відкласти розгляд справи після закінчення війни. Суд, не бере до уваги повторну заяву представника відповідача, оскільки [PERSON] може брати участь в судовому засіданні через свого представника або скористатись відеоконференцзв`язком , а тому зважаючи на розумні строки розгляду справи, суд вважає, що справу слід розглядати у відсутності відповідача та його представника, що в даному випадку не є порушенням процесуальних прав [PERSON] . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.09.2015 року. У сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.04.2020. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, стали чужими людьми. Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. Відповідно до вимог ст. ст.\~111,\~112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч.1\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частини третьої та четвертої\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує її особисті права та законні інтереси. Згідно постанови Верховного суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Відповідач не подавав до суду своїх заперечень відносно проживання спільної дитини разом із матір`ю, доказів наявності спору щодо питання про залишення проживання дитини з матір`ю у справі відсутні, а тому позовні вимоги в чатині залишення проживання дитини разом із позивачем також підлягають до задоволення. \~На підставі наведеного та

Outcome: approved