Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

25 липня 2024 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 09.03.2024-100002331 від 09 березня 2024 року у розмірі 16\~920,00 грн., а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 09 березня 2024 року укладено кредитний договір (оферти) № 09.03.2024-100002331. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 8\~000,00 грн., строком на 70 днів, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,35% за один день користування кредитом та комісією 15% від суми кредиту, що дорівнює 1\~200,00 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано у повному обсязі. В свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 17 травня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 16 920,00 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 8\~000,00 грн., заборгованості по процентам у розмірі 7 720,00 грн., комісії у розмірі 1\~200,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Враховуючи наведені обставини позивач звернувся до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається\~шляхом пропозиції\~однієї сторони\~укласти договір\~(оферти)\~і прийняття\~пропозиції (акцепту)\~другою стороною. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у ст. 634 ЦК України. Судом встановлено, що 09 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено електронний Кредитний договір № 09.03.2024-100002331, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору (офертою) (кредитної лінії), заявкою [PERSON] від 09.03.2024 року на укладення кредитного договору № 09.03.2024-100002331 (кредитної лінії) та відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 09.03.2024-100002331 (кредитної лінії) (а.с. 6-11). Також, [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту «Інформація, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма)» (а.с. 12-13). Згідно умов укладеного кредитного договору відповідач отримала кредит на суму 8\~000,00 грн., строком на 70 днів з дати його надання, до 17 травня 2024 року, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,35% за кожний день користування кредитом та комісією 15% від суми кредиту, що дорівнює 1\~200,00 грн. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю, надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та перерахував на рахунок позичальника 8\~000,00 грн., що підтверджується копією квитанції від 09.03.2024 року № 2435491333 (а.с.17). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач скористалась наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконала, в результаті чого виникла заборгованість. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 09.03.2024-100002331 від 09.03.2024 року відповідач має заборгованість перед позивачем, яка становить 16\~920,00 грн., та складається з: заборгованість по тілу кредиту 8\~000,00 грн.; заборгованість по процентам 7720,00 грн.; заборгованість по комісії 1\~200,00 грн. При цьому, проценти по кредиту нараховані за період з 09 березня 2024 року по 17 травня 2024 року (а.с. 16). Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач прострочила погашення поточних платежів за договором та не повернула отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 09.03.2024-100002331 від 09 березня 2024 року у загальному розмірі 16 920,00 грн., а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підлягають задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. (0,8 ставки судового збору за подання позовної заяви через електронний суд). На підставі ст.ст. 15, 16, 512, 514, 526, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved