Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

20.09.2024 року адвокат Старіков Є.О., який діє в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із вказаним позовом в якому просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 23.11.2016 року Оболонським районним в м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у м. Києві, актовий запис №1777. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.11.2016 року між сторонами по справі укладено шлюб, від якого сторони мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, спільне життя у сторін не склалося, у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння, вони втратили почуття поваги та кохання один до одного, між ними постійно виникають сварки. Позивачка вказує, що вони з відповідачем неодноразово намагалися знайти порозуміння та зберегти родину, однак це не дало жодного результату. Наразі, родина існує лише формально, а сімейні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть, примирення є неможливим. При цьому, позивачка зазначає, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Ухвалою суду від 09.10.2024 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду, по ній відкрито провадження, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, при цьому до суду від її представника - адвоката Старікова Є.О. надійшла заява в якій останній просив розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника. Відповідач до суду не прибув, спрямував заяву, в якій вимоги позивачки визнав в повному обсязі, просив розглянути справу без нього. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, зважаючи на те, що позивачка та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, спрямували до суду заяви, в яких просили розглянути справу без них, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А відтак, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 3 СК України - сім`я є первинним та основним осередком суспільства, яка створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частина 1 ст. 21 СК України зазначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, передбачено ч. 1 ст. 24 СК України. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, що досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст. 105 СК України зазначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Так, ч 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частина 2 ст. 112 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України - у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і може бути припинений внаслідок його розірвання. Зі змісту свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , вбачається, що 23.11.2016 року між [PERSON] та [PERSON] Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, про що 23.11.2016 року складено відповідний актовий запис за №1777 та Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16.10.2024 року повторно видане відповідне свідоцтво. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від шлюбу сторони по справі мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, у зв`язку з різними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, між ними постійно виникають сварки. Наразі, родина існує лише формально, а сімейні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть, примирення є неможливим. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Частиною 1 ст. 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, про що вказав у поданій до суду заяві, то з нього підлягає стягненню на користь позивачки половина сплаченого нею судового збору, а решта поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved