Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] ,\~ про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Посилається на те, що 10.10.2023 року близько 13 год. 20 хв., гр. [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , керуючи в стадії алкогольного сп`яніння мотоциклом марки «Lifan 150», без державного номерного знаку, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Opel Meriva», державний номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] .. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Громадянин [PERSON] , порушив пункт 12.1 ПДР та згідно постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 20.12.2023 року у справі № 309/5227/23, його\~ визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 130 КУпАП та\~ ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначає, що після ДТП сторони не повідомили страхову компанію про зіткнення, оскільки домовилися про факт відшкодування між собою, та страхові поліси\~ «Автоцивілка» у них відсутня та ними не оформлялась. Відповідач [PERSON] не відшкодував заподіяну ним шкоду. Позивачка вказує, що є вона є власником автомобіля Opel Meriva», державний номерний знак [NUMBER] , та згідно звіту №71/10/2023 року від 17.10.2023 року, який вчинений суб`єктом оціночної діяльності вартість відновлюваного ремонту складає 88802 грн.. Крім того, позивачці заподіяна моральна шкода внаслідок пошкодження автомобіля, яку вона оцінює в розмірі 20 000 грн.. На підставі наведеного [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] матеріальну та моральну шкоду у вказаних розмірах та судові витрати. Позивачка\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак її представник адвокат Довгій В.І. надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади України. Причини неявки суду невідомі. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.10.2023 року близько 13 год. 20 хв., гр. [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , керуючи в стадії алкогольного сп`яніння мотоциклом марки «Lifan 150», без державного номерного знаку, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Opel Meriva», державний номерний знак [NUMBER] , чим порушив вимоги п.п. 12.1 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортний засіб марки «Opel Meriva», державний номерний знак [NUMBER] , отримав значні механічні пошкодження. Згідно постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 20.12.2023 року [PERSON] \~ у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП визнано винним. ( а.с.7) Відтак, суд вважає доведеним факт спричинення відповідачем матеріальної шкоди позивачеві у вигляді механічного пошкодження належного йому автомобіля. Оскільки у позивача та відповідача відсутні договори страхування цивільно-правової відповідальності як власників транспортних засобів, страхове відшкодування позивач отримати не в змозі, а лише може отримати відшкодування збитків від винної особи. Позивач, намагаючись вирішити в досудовому порядку питання відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої протиправним діями [PERSON] , вирішив провести експертне автотоварознавче дослідження свого транспортного засобу для визначення матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП. Відповідно до\~ звіту №71/10/2023 року від 17.10.2023 року про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Opel Meriva», державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження ДТП становить 88 802, 52 гривень. Вартість експертизи становить 3000 грн. та сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією від 17.10.2023 року. ( а.с. 9-37) Як вбачається зі змісту позовної заяви, винний у вчиненні ДТП і визнаний винним у скоєнні адміністративних\~ правопорушень, передбачених ст.. 130 ч.1 КУпАП та\~ ст. 124 КУпАП, відповідач заподіяну внаслідок ДТП шкоду майну позивача не відшкодував. Крім того, як вказує позивачка, діями відповідача їй спричинені моральні страждання, які полягали у стражданнях з приводу пошкодження належного їй майна, душевних страждань і стресу, перенесених під час ДТП, тому позивач оцінює їх в розмірі 20 000 грн. Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України) При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки») Згідно з п.1 ч.1 статті 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. До вказаних правовідносин положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не застосовуються, тому, вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 88 802,52 грн, що відповідає вартості відновлювального ремонту відповідно до висновку експерта є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди, то суд враховує наступне. Як визначено ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як роз`яснено в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як зазначає позивачка в позові ,що в результаті дорожньо-транспортної пригоди їй було заподіяно моральну шкоду, які полягали у стражданнях з приводу пошкодження належного їй майна, душевних страждань і стресу, перенесених під час ДТП. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2020 по справі № 752/17832/14-ц наголосила, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Таким чином, враховуючи глибину спричинених позивачці моральних страждань, а також, виходячи із загальних засад розумності та справедливості, із врахуванням того, що права порушено тільки внаслідок пошкодження майна, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а грошове відшкодування спричиненої моральної шкоди слід визначити в розмірі 7000,00грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved