Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 09.11.1983 року працювала у відповідача на посаді машиніста підйомних машин поверхні. 29.02.2024 року була звільнена за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, в зв`язку із виходом на пенсію за віком з виплатою одноразової допомоги за стаж роботи в галузі. Всупереч діючого законодавства відповідач не здійснив з нею повний розрахунок при звільненні. Згідно довідки №81 від 25.06.2024 року станом на 13.08.2024 року заборгованість відповідача становить 28722 грн. 61 коп., що складається із вихідної допомоги за стаж роботи в галузі в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь вказану заборгованість. \~ \~ \~ \~Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.09.2024 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 27.09.2024 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В наданій заяві позивачка просила розглядати справу за її відсутності, зазначивши про підтримання позову. Відповідач явку свого представника повторно не забезпечив, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін в заочному порядку, на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка з 09.11.1983 року працювала у відповідача на посаді машиніста підйомних машин поверхні. Наказом №107-к від 29.02.2024 року позивачка з 29.02.2024 року була звільнена з займаної посади за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, в зв`язку із виходом на пенсію за віком, з виплатою одноразової допомоги за стаж роботи в галузі у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат. Відповідно до довідки відповідача №81 від 25.06.2024 року зазначено, що станом на 24.06.2024 року заборгованість підприємства перед позивачкою становить 28722 грн. 61 коп., що складається із вихідної допомоги. Згідно ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір в зв`язку із виходом на пенсію. Відповідно до ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Частиною першою ст.47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. З запису в трудовій книжки позивачки щодо змісту наказу про її звільнення №107-к від 29.02.2024 року, а також довідки відповідача №81 від 25.06.2024 року, вбачається, що при звільненні позивачки останній було призначено та нараховано виплату одноразової допомоги за стаж роботи в галузі у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат, в сумі 28722 грн. 61 коп. Як зазначила позивачка та не спростовано відповідачем, вказана допомога в день звільнення та по теперішній час не виплачена. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивачки заборгованість по виплаті одноразової допомоги при звільненні в сумі 28722 грн. 61 коп. Суд враховує, що справляння і сплата прибуткового податку з громадян, інших обов`язкових платежів, є відповідно обов`язком роботодавця та працівника. Згідно довідки відповідача №81 від 25.06.2024 року, в останній не відображено відомості щодо нарахування позивачці допомоги в сумі 28722 грн. 61 коп. з урахуванням проведених утримань податків, внесків й інших обов`язкових платежів, або без таких. Таким чином, стягуючи з відповідача на користь позивачки допомогу в сумі 28722 грн. 61 коп., суд не відображає в резолютивній частині рішення про оподаткування присуджених до стягнення сум та вказане питання має вирішуватись на стадії виконання судового рішення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved