Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

12 вересня 2024 позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», в інтересах якого діє представниця [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 12.12.2021 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] в електронній формі уклали кредитний договір № 152538, відповідно до якого [PERSON] отримала від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» кредит у розмірі 15 000 грн. 29.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем був укладений договір факторингу № 29022024, умовами якого визначено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату отримує належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Згідно з п. 1.2. вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників відповідно до додатку 2. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 152538, наданим позивачем, заборгованість за основною сумою боргу складає 15 000.00 грн, за відсотками - 8415.00 грн. Сума заборгованості разом - 23 415.00 грн. Позивач також указує, що 10.01.2022 ТОВ «Мілоан» та позичальник уклали договір про споживчий кредит № 103690644 відповідно до умов якого [PERSON] отримала від ТОВ «Мілоан» позику у розмірі 10 000 грн. 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та позивачем був укладений договір факторингу № 16072024, умовами якого визначено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату отримує належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Згідно з п. 1.2. вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників відповідно до додатку 2. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 103690644, наданим позивачем, заборгованість за основною сумою боргу складає 8 700.00 грн, за відсотками 5 904.60 грн, за комісією 1 900.00 грн. Сума заборгованості разом - 16 504.60 грн. Позивач також указує, що 14.02.2022 ТОВ «ФК «Авіра Груп» та позичальник уклали індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 71439 відповідно до умов якого [PERSON] отримала від ТОВ «ФК «Авіра Груп» фінансовий кредит у розмірі 4 000.00 грн. 05.01.2024 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та позивачем був укладений договір факторингу № 05012024, умовами якого визначено, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату отримує належні ТОВ «ФК «Авіра Груп» права вимоги до боржників відповідно до реєстру боржників. Згідно з п. 1.2. вказаного договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників відповідно до додатку 2. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 71439, наданим позивачем, заборгованість за основною сумою боргу складає 4 000.00 грн, за відсотками 560.00 грн, за комісією 600.00 грн. Сума заборгованості разом - 5 160.00 грн. Загалом позивач просить стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості у розмірі 45 079.60 грн, а також судові витрати у розмірі 3 028.00 грн сплаченого судового збору, 1514 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області від 16.09.2024 позовна заява була залишена без руху та визначений 10-денний строк для усунення їх недоліків. Після виконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху ухвалою судді Новодністровського міського суду Чернівецької області від 25.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Крім того, 25.10.2024 до суду надійшло клопотання від представника позивача про долучення доказів, зокрема, копій інформаційної довідки від 30.08.2024, вих. № 821/08, відповідно до якої ТОВ «Платежі онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомив, що через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція переведення 4 000 грн 14.02.2022 на карту, номер якої співпадає з картою відповідачки, за кредитним договором № 71439; платіжного доручення № 37911556 від 10.01.2022, платник ТОВ «Мілоан», отримувач [PERSON] , сума - 10 000 грн. Доказів на підтвердження отримання відповідачкою грошових коштів за кредитним договором № 152538 у розмірі 15 000 грн позивач не надав, хоча у клопотанні зазначив, що звертався до усіх первісних кредиторів з відповідними запитами. Позивач та його представники у судові засідання не з`являлися, проте у позовній заяві клопотали розгляд справи здійснювати за їх відсутності.Крім того, позивач повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка у судові засідання не з`являлася, хоча належним чином була повідомлена про місце, час і дату судових засідань, зокрема, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданих до неї документів, судових повісток (рекомендовані повідомлення поверталися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Крім того, відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, на підставі ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та постановити заочне рішення у справі. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов такого висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. 1. Суд установив, що 12.12.2021 [PERSON] за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт та особистий кабінет уклала з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» договір про надання споживчого кредиту № 152538, за умовами якого позичальниця отримала кредитні кошти у сумі 15 000,00 грн строком на 10 днів (згідно п. 1.4.) з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору та зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами на умовах, передбачених у паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком № 1 до договору, що був підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором Т887 12.12.2021 13:59:28 [PERSON] . Згідно з п. 2.1. кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. У п. 2.4. цього договору зазначається, що кредит вважається наданим у день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами відповідно до п. 2.1. договору. Згідно з п.4.2. продовження строку кредиту може бути здійснено на підставі додаткової угоди, що укладається між сторонами відповідно до такого порядку: -В особистому кабінеті або на платіжному терміналі здійснити вибір клавіши, що вказує на продовження строку кредиту під час ініціювання внесення платежу для такого продовження; -Ознайомитися з паспортом споживчого кредиту, що наданий товариством в електронній формі засобами ІТС товариства, та включає розрахунки для споживача здійсненні виходячи з кількості днів строку на який пропонується продовження строку кредиту, тобто виходячи з строку пролонгації, а не загального строку кредиту за договором, протягом якого вже відбулося фактичне користування кредитом та має відбутися подальше користування, враховуючи продовження строку кредиту; -Підписати додаткову угоду про продовження строку кредиту своїм електронним підписом, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в договорі; -На користь товариства внести платіж у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату укладення додаткової угоди про продовження строку кредиту процентів та неустойки (за наявності) через особистий кабінет або платіжний термінал. Новий строк кредиту розраховується з дня, наступного за днем укладення додаткової угоди та нова дата повернення кредиту зазначається в додатковій угоді та відображається в особистому кабінеті. Також у п. 4.3.1. договору сторони домовились, що у випадку, якщо споживач на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Згідно з п. 10.8. підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (за текстом договору-правила), що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними, зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 22.12.2021 між [PERSON] та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено додаткову угоду до договору № 152538 про надання споживчого кредиту від 12.12.2021 року, де сторони домовилися продовжити строк кредиту на 10 днів, та внесли зміни до договору, на часткову зміну п. 1.4. договору та додатку 1 до договору, сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитом (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту 02.01.2022. У межах нового строку кредиту застосовується стандартна процентна ставка, визначена договором. Підписуючи цю додаткову угоду споживач підтверджує, що перед укладенням цієї додаткової угоди йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), що розрахована за період строку пролонгації, та зрозуміло, що розрахунки наведені в наданому паспорті споживчого кредиту, здійснені виходячи з строку кредиту, тобто виходячи з строку пролонгації, а не загального строку кредиту за договором протягом якого вже відбулося фактичне користування кредитом та має відбутися подальше користування, враховуючи продовження строку кредиту. Дана додаткова угода вважається укладеною з моменту її підписання сторонами з боку споживача- електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора - 22.12.2021 11:16:46 [PERSON] , який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в договорі. Також 22.12.2021 року відповідачка внесла платіж 1 425, 00 грн згідно з п. 4.2. договору. 31.12.2021 між [PERSON] та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» була на тих самих умовах укладена нова додаткова угода до договору № 152538 про надання споживчого кредиту від 12.12.2021 року, де сторони знову домовилися продовжити строк кредиту на 10 днів, та внесли зміни до договору, на часткову зміну п. 1.4. договору та додатку 1 до договору, сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитом (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту 11.01.2022. У межах нового строку кредиту, застосовується стандартна процентна ставка, визначена договором. Відповідачка внесла платіж 2 565, 00 грн згідно з п. 4.2. договору. 08.01.2022 між [PERSON] та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено ще одну додаткову угоду до договору № 152538 про надання споживчого кредиту від 12.12.2021 року, де сторони домовилися продовжити строк кредиту на 10 днів, та внесли зміни до договору, на часткову зміну п. 1.4. договору та додатку 1 до договору, сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитом (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту 19.01.2022. У межах нового строку кредиту, застосовується стандартна процентна ставка, визначена договором. Відповідачка внесла платіж 2 280, 00 грн згідно з п. 4.2. договору. 16.01.2022 між [PERSON] та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було повторно укладено додаткову угоду до договору № 152538 про надання споживчого кредиту від 12.12.2021 року, де сторони домовилися продовжити строк кредиту на 10 днів, та внесли зміни до договору, на часткову зміну п. 1.4. договору та додатку 1 до договору, сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитом (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту 27.01.2022. Також 16.01.2022 року було внесено платіж 2 280, 00 грн згідно п. 4.2. договору. Позивач не надав копію додаткової угоди від 26.01.2022, проте надав копію паспорта споживчого кредиту від 26.01.2022, підписаного сторонами з боку споживача- електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора - 26.01.2022 18:11:32 [PERSON] , який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в договорі, відповідно до якого договір знову був пролонгований автоматично. Також 26.01.2022 року було внесено платіж 2 850, 00 грн згідно з п. 4.2. договору. 03.02.2022 між [PERSON] та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» аналогічним шляхом було укладено додаткову угоду до договору № 152538 про надання споживчого кредиту від 12.12.2021 року, де сторони домовилися продовжити строк кредиту на 10 днів, та внесли зміни до договору, на часткову зміну п. 1.4. договору та додатку 1 до договору, сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитом (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту 14.02.2022. Також 03.02.2022 року було внесено платіж 2 280, 00 грн згідно з п. 4.2. 14.02.2022 між [PERSON] та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено додаткову угоду до договору № 152538 про надання споживчого кредиту від 12.12.2021 року, де сторони домовилися продовжити строк кредиту на 10 днів, та внесли зміни до договору, на часткову зміну п. 1.4. договору та додатку 1 до договору, сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитом (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту 25.02.2022. Відповідачка внесла платіж 2 850, 00 грн відповідно до п. 4.2. договору. До договору № 152538 про надання споживчого кредиту додаються додатки: таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспорт споживчого кредиту, додаткові угоди до договору № 152538 про надання споживчого кредиту від 12.12.2021 року. Загалом позивач просить стягнути з відповідачки за вказаним договором 15 000 грн суми заборгованості за тілом кредиту та 8 415,00 грн - заборгованості за процентами. 29.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 29022024, у п. 1.1 якого визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання кредиту, плату за кредитом, плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Фактором у даному договорі виступив позивач. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників містяться у додатку № 1 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 та є його невід`ємною частиною. Відповідно до п. 1.3 цього договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» зобов`язалося протягом 10 робочих днів з дати відступлення прав вимог повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних факторові. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження щодо повідомлення відповідача про таке відступлення права вимоги. Згідно з п. 1.2. договору факторингу № 29022024 перехід прав вимоги заборгованості до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги - підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до п. 1.2. в день, коли здійснюється перехід від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати ТОВ «ФК «ЄАПБ» інформацію відповідно до реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді. На виконання вказаного договору ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло Реєстр боржників №1 кількістю 7781, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №29022024 від «29» лютого 2024 від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги заборгованості від боржників і дане товариство стало кредитором відносно боржників стосовно заборгованостей, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29022024 від 29.02.2024. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 право вимоги до [PERSON] також було переуступлене. 2. Суд також з`ясував, що 10.01.2022 [PERSON] уклала з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 103690644, за умовами якого позичальниця отримала кредитні кошти у сумі 10 000,00 грн строком на 30 днів з 10.01.2022 та зобов`язалася повернути кредит 09.02.2022, сплатити проценти за користування коштами на умовах, передбачених у паспорті кредиту № 103690644, який є невід`ємною частиною цього договору, згідно з графіком платежів за договором про споживчий кредит № 103690644 від 10.01.2022, який є додатком № 1 до договору, що був підписаний відповідачкою електронним шляхом - одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 5.1. договору про споживчий кредит позичальниця підтвердила, що до укладення цього договору ознайомилася з наявними схемами кредитування та отримала у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту. Також вона підтвердила, що до укладення договору отримала його проєкт в електронному вигляді в особистому кабінеті та ознайомилась з усіма його умовами, правилами, що розміщені на сайті позичальника, умови договору її зрозумілі та договір адаптовано до її потреб та фінансового стану. До договору № 103690644 додаються додатки: графік платежів за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту. Загалом позивач просить стягнути з відповідачки 8 700 грн - за основною сумою боргу, 5 904,60 - заборгованості за відсотками, 1 900 грн - заборгованості за комісією. Комісія передбачена у п. 1.5.1. договору у розмірі 1 900 грн. 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 16072024, у п. 1.1 якого визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання кредиту, плату за кредитом, плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Фактором у даному договорі виступив позивач. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у реєстрі боржників містяться у додатку № 1 до договору та є його невід`ємною частиною. Згідно з п. 1.2. договору факторингу № 16072024 перехід прав вимоги заборгованості до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги - підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до п. 1.2. в день, коли здійснюється перехід від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати ТОВ «ФК «ЄАПБ» інформацію відповідно до реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді. На виконання вказаного договору ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло Реєстр боржників в електронному вигляді наданий на флеш-носії, у розмірі 10388 Кбайт, після чого від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги заборгованості від боржників і дане товариство стало кредитором відносно боржників стосовно заборгованостей, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 16072024 від 16.07.2024. До позивача відповідно до даних із витягу з реєстру боржників перейшло і право вимоги до [PERSON] . 3. Також суд установив, що 14.02.2022 [PERSON] уклала з ТОВ «ФК «Авіра Груп» індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №71439, за умовами якого товариство надало [PERSON] фінансовий кредит в розмірі 4 000,00 грн строком на 10 днів до 23.02.2022, але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання, та зобов`язалася повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити товариству за користування кредитом 1277,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 3,5% на добу, та сплатити комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту. Тип процентної ставки фіксований. Без письмової згоди клієнти товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором. Згідно з п. 6.3. всі додатки та додаткові угоди, складені сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід`ємними частинами договору. Відповідно до п. 6.7.1. Договору підписанням цього договору клієнт підтверджує, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства. До договору № 71439 додається додаток: графік розрахунків та загальна вартість кредиту. Відповідно до довідки, наданої позивачем 25.10.2024, відповідачка 14.02.2022 отримала шляхом перерахування через платіжний сервіс «Platon» на її платіжну картку [NUMBER] кредитні кошти у розмірі 4 000.00 грн. 23.02.2022 [PERSON] подала заявку на продовження строку дії договору (пролонгації кредиту) сплативши всі платежі згідно графіку розрахунків в договорі, та дала згоду на підписання додаткової угоди до даного договору, для продовження строку дії договору фінансового кредиту № 71439 від 14.02.2022 (пролонгації кредиту) строком на 10 календарних днів. Згідно з додатковою угодою № 2 до договору про надання фінансового кредиту № 71439 від 14.02.2022 сторони погодили продовжити строк дії договору на термін 10 днів (включаючи 0 днів прострочення). Строк дії договору про надання фінансового кредиту №71439 від 14.02.2022 до 05.03.2022, та у зв`язку з продовженням строку дії договору, позичальниця зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого графіка. Загалом позивач просить стягнути з відповідачки 4 000 грн заборгованості за кредитним договором № 71439, з яких 560 грн - суми заборгованості за відсотками, 600 грн - комісії. П. 1.5. цього договору передбачено, що за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити товариству комісію у розмірі 15 % від суми фінансового кредиту, тобто 600 грн. 05.01.2024 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 05012024, у п. 1.1 якого визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання позики, плату за позикою, плату за процентною ставкою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Фактором у даному договорі виступив позивач. Витяг з реєстру боржників, відповідно до якого право вимоги до відповідача, яке виникло за договором № 71439, перейшло до позивача, де боржником зазначена [PERSON] , додається до позовної заяви. Відповідно до п. 1.3 цього договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язалося протягом 10 робочих днів з дати відступлення прав вимог за кредитним договором фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних факторові, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимоги чинного законодавства. Згідно з п. 1.2. договору факторингу № 05012024 перехід прав вимоги заборгованості до фактора відбувається в день підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру прав вимоги - підтверджує факт переходу від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору факторингу. Відповідно до п. 1.2. в день, коли здійснюється перехід від ТОВ «ФК «Авіра Груп» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати ТОВ «ФК «ЄАПБ» інформацію відповідно до реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді. На виконання вказаного договору, ТОВ «ФК «Авіра Груп» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло Реєстр боржників кількістю, після чого, з урахуванням п. 1.2. договору факторингу №05012024 від 05.01.2024 року, від клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права вимоги заборгованості від боржників і дане товариство стало кредитором відносно боржників стосовно заборгованостей, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 05012024 від 05.01.2024 року. Суд уважає надані позивачем докази достовірними, допустимими, належними та такими, що у своїй сукупності підтверджують обставини, на які він покликається, в частині надання кредитних коштів та невиконання зобов`язань за кредитними договорами відповідачкою. А також суд вбачає за доведену ту обставину, що право вимоги належить позивачу відповідно до договорів факторингу № 29022024 від 29.02.2024, № 16072024 від 16.07.2024, № 05012024 від 05.01.2024, позов не є передчасним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підстави заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідача на його користь заборгованість сукупно у розмірі 45 079,60 грн у зв`язку із порушенням зобов`язань за описаними вище кредитними договорами. За статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. У статті 14 зазначеного Закону виснувано: договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача. Кредитодавцю забороняється встановлювати плату за розгляд запиту (заяви) про укладення договору про споживчий кредит. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що [PERSON] уклала три кредитні договори 12.12.2021 № 152538 з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», 10.01.2022 № 103690644 з ТОВ «Мілоан», 14.02.2022 № 71439 з ТОВ «ФК «Авіра Груп», права вимоги за якими у подальшому стали предметом договорів факторингу, укладених між кредитодавцями і позивачем - ТОВ «ФК «ЄАПБ». За умовами кредитних договорів відповідачці надавалися кредитні кошти, які вона зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ними у порядку, визначеному договорами. Після закінчення строків кредитування відповідачка грошові кошти не повертала та не сплачувала відсотки за користування ними. Суд, детально дослідивши зміст договору № 103690644, укладеного 10.01.2022 з ТОВ «Мілоан», договору № 71439, укладеного 14.02.2022 з ТОВ «ФК «Авіра Груп» та розрахунок заборгованості до них, доходить таких висновків. Законні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за комісією, так само як і попереднього нарахування ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Авіра Груп» зобов`язань відповідача по сплаті грошових коштів за комісію з надання кредиту чи його пролонгацію відсутні з огляду на таке. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21). Таким чином, суд вважає нікчемними умови договору № 103690644, укладеного 10.01.2022 з ТОВ «Мілоан», та договору № 71439, укладеного 14.02.2022 з ТОВ «ФК «Авіра Груп» у частині покладання обов`язку на позичальника по сплаті будь-яких комісій. А тому у цій частині позовних вимог суд вважає за доцільне позивачу відмовити. Щодо розрахунків процентів за користування кредитними коштами суд зазначає таке. Кредитний договір № 152538, укладений 12.12.2021 з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», розмір кредиту - 15 000 грн. За перші 10 днів кредитування для відповідачки була встановлена пільгова ставка відсотків у розмірі 0,95 % в день. (15 000?0,95 %) ? 10 днів = 1425 грн. З 11 день - 22.12.2021 відповідачка сплатила 1425 грн, з 23.12.2021 договір був пролонгований на 10 днів і ставка відсотків становила - 1 90 % в день на весь наступний період кредитування включно з періодами пролонгації. Сторони 7 разів пролонговували указаний кредитний договір щоразу на 10 днів по 24.02.2022, що сукупно складає 69 днів. Розмір заборгованості за відсотками за вказаний період станом на 24.02.2022 складає 2 850 грн. Після цього кредитодавець ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на підставі п. 4.3.1 договору з 01.03.2024 застосував автопролонгацію договору у зв`язку з наявністю заборгованості у [PERSON] і продовжив строк дії договору до 26.05.2022, одночасно нараховуючи відсотки за користування кредитними коштами за ставкою 1,90 % за кожен день користування кредитними коштами. Цей же п. 4.3.1. договору № 152538 передбачає, що така автопролонгація не може перевищувати 90 днів. Включно по 87-ий день автопролонгації позикодавець нарахував відповідачці борг за користування кредитними коштами у розмірі сукупно 9 975 грн. Після цього [PERSON] 06.07.2022 ще сплатила на рахунок ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 1 560 грн, тому її борг за відсотками після цього становить 8 415 грн.Суд вважає розрахунок заборгованості за кредитними коштами належним і достовірним. Таким чином, суд доходить переконання, що у даному випадку вказана сума підлягає до стягнення. Договір про споживчий кредит № 103690644, укладений 10.01.2022 з ТОВ «Мілоан», розмір кредиту - 10 000 грн. Суд вважає нікчемними всі умови вказаного договору щодо нарахування до сплати відповідачкою будь-яких комісій, зокрема, за надання кредиту, управління та обслуговування кредитом, проте із урахуванням списань кредитодавцем частини заборгованості з основної суми тіла кредиту та з відсотків, загальна сума заборгованості є нижчою, ніж її розмір, розрахований з урахуванням періоду пролонгації договору, що передбачено його п. 2.3.1.2. А тому суд переконаний, що права відповідачки не порушуються і вказана сума підлягає до стягнення. Договір про надання фінансового кредиту № 71439, укладений 14.02.2022 з ТОВ «ФК «Авіра Груп», розмір кредиту - 4 000 грн. Договір укладався на 10 днів по 23.02.2022. Після цього сторони пролонгували його ще на 10 днів - з 23.02.2022 до 05.03.2022, про що була укладена відповідна додаткова угода № 2. 23.02.2022 відповідачка сплатила 1 400 грн, які були зараховані як оплата за відсотки користування кредитом. Після цього відповідачка жодні кошти не сплачувала, хоча за наступні 10 днів користування кредитом вона аналогічно мала сплатити 1 400 грн. У той же час позивач просить стягнути з відповідачки 560 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом. Отже, суд вважає, що права відповідачки не порушуються і вказана сума підлягає до стягнення. У подальшому права вимоги по кредитних договорах, укладених з [PERSON] , були відступлені за договорами факторингу позивачеві. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.03.2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21, п. 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Договір відступлення прав вимоги є ідентичним за правовою природою до договору факторингу. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ні первісним кредиторам, ні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄАПБ» не повернуті, позицію відповідачки, яка жодних аргументів чи доказів для доведення протилежного не надала, а також вимоги ч. 1 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що свідчить про порушення прав позивача, суд вважає, що право позивача на повернення заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, відповідачка неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами від 12.12.2021 № 152538 з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», від 10.01.2022 № 103690644 з ТОВ «Мілоан», від 14.02.2022 № 71439 з ТОВ «ФК «Авіра Груп». Суд також бере до увагу позицію відповідачки, яка заяви по суті справи до суду не надавала, жодні обставини, викладені позивачем, не заперечувала, свої аргументи не наводила, у судові засідання не з`являлася. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідачки прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором та вважає, що позов підлягає до задоволення частково, шляхом стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» сукупно заборгованості 42 579,60 грн - за тілом кредиту та за відсотками. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Щодо стягнення з відповідача 1514 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме - з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, про що просить позивач, суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України вони не підлягають до стягнення. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України врегаментовує: розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивач не надав доказів на підтвердження вищевказаних витрат, не робив заяву про їх подання після ухвалення судового рішення, а тому суд залишає таку заяву позивача без розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові-на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до позовних вимог ціна позову у даній справі становила 45 079,60 грн. Позовні вимоги задоволено частково на загальну суму 42 579,60 грн, в іншій частині відмовлено. Отже, розмір задоволених позовних вимог у пропорційному відношенні становить 94,232 %. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Отже, підлягає розподілу судові витрати в сумі 3 028,00 грн, які слід розподілити пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема, (3 028,00 * 94,232)/100 = 2 853,34 грн. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2 853,34 грн, сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved