Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У травні 2024 року представник Акціонерного товариства «Акцент - Банк» (надалі АТ «Акцент - Банк») звернулося до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь позивач заборгованість за кредитним договором б/н від 18 вересня 2021 року, яка виникла станом на 22 квітня 2024 року, в розмірі 53918,34 грн, яка складається: 45752,99 грн- заборгованість за кредитом; 8165,35 грн - заборгованість по відсотках, судові витрати 3028, 00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 18 вересня 2021 року між АТ «Акцент - Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого банком емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Процентна ставка за користування кредитом - 40,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг та тарифів. В порушення умов зазначеного договору, відповідач користувався тривалий проміжок кредитними коштами, проте, належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 22 квітня 2024 року має заборгованість в сумі 53918,34 грн, яка складається з наступного: 45752,99 грн - заборгованість за кредитом; 8165,35 грн - заборгованість по відсоткам. З цих підстав АТ "Акцент-Банк" просило суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 вересня 2021 року у сумі 53918,34 грн. Рух справи На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2024 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. 08 травня 2024 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» надійшло клопотання відповідача [PERSON] про ознайомлення з матеріалами справи. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 06 червня 2024 року. 10 травня 2024 року відповідач [PERSON] , через канцелярію суду, подав заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Також 10 травня 2024 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» надійшло клопотання відповідача про продовження строку на надання відзиву на 57 днів. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року клопотання відповідача задоволено частково та продовжено строк для подачі відзиву до 15 днів, з дня отримання ним копії позовної заяви з додатками або ознайомлення із матеріалами справи. 16 травня 2024 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» надійшла заява відповідача про роз`яснення ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року відмовлено відповідачу у роз`ясненні ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року. 31 травня 2024 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовних вимог АТ «Акцент - Банк» відмовити повністю. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що йому не надавався паспорт споживчого кредиту до укладення кредитного договору, як і його примірника безпосередньо після укладення договору. Він лише підписував Анкету-Заяву приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Паспорт споживчого кредиту не підписував, належних доказів позивачем не надано. Також зазначає, що у паспорті споживчого кредиту «кредитна картка «зелена» позивачем використано факсимільні підписи та печатка всупереч положенням ч. 3 ст. 207 ЦК України. Доказу надання згоди відповідача на їх використання позивачем не надано. Отже з цих підстав, вважає паспорт споживчого кредиту - нікчемним. Крім того зазначив, що банк не надав йому інформацію до укладення договору про споживчий кредит у вигляді паспорта споживчого кредиту у письмовій формі. Крім того вказує на те, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, томущо цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій банку. Умови та правила надання банківських послуг, могли бути неодноразово змінені в період з часу виникнення спірних правовідносин, до моменту звернення до суду. Також стверджує, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані умови та правила надання банківських послуг, відсутність у домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг тарифів та витяг умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з ним кредитного договору. Заперечив щодо розрахунку заборгованості. Важає порушення позивачем принципу добросовісності цивільного права та невжиття останнім заходів досудового врегулювання спору. Також заявив клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням: сторінки веб-сайту позивача, особистий кабінет відповідача у мобільному застосунку «Акцент - Банк», публікації на офіційній веб -сторінці Національного банку України стосовно накладання на банк позивача штрафних санкцій. В судовому засіданні 06 червня 2024 року, клопотання відповідача задоволено частково. Досліджено докази під час судового засідання, розгляд справи відкладений на 25 червня 2024 року. 25 червня 2024 року, у судовому засіданні дослідженні докази сторінку веб-сайту особистий кабінет відповідача «Акцент - Банк» у мобільному застосунку, та витребувано у позивача АТ «Акцент-Банк» повний текст Витягу «Умов та правил надання банківських послуг», які діяли на дату укладення кредитного договору, розгляд спраив відкладено. 03 липня 2024 рокуна офіційну електронну адресу суду надійшла заява представника позивача АТ «Акцент - Банк»Омельченка Є.В., в якій просить надати йому можливість участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції. 09 липня 2024 року через відсутність електропостачання в суді розгляд справи відкладений на 04 вересня 2024 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 липня 2024 року допущено представника позивача до участі в розгляді справи в режимі відеоконференції. Через канцелярію суду, представником позивача 15 липня 2024 року надано повний текст Витягу «Умов та правил надання банківських послуг». 30 липня 2024 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення в яких зазначив про необхідність надання оцінки правомірності правочинів, укладених між сторонами та нікчемності такого правочину. Зазначив, що не відвідував відділення банку позивача, не підписував власноручно документів, а лише користувався мобільним застосунком «ABank24». За допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» від відповідача 14 серпня 2024 року надійшла заява про визнання доказів не достовірними. В обґрунтування заяви зазначає, що підписи у графах Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ«Акцент - Банк»не відповідають зразку відповідного аналогу власноручних підписів сторін, які повинні міститися в письмовій угоді сторін у відповідності до вимог Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування». Посилається на те, що не надавав у будь-який формі згоди на використання факсимільного підпису, а його підпис в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не відповідає його власному підпису. Також зазначає, що паспорт споживчого кредиту підписаний простим електронним підписом. Також вказує на існуючу невідповідність змісту Умов та Правил надання банківських послуг, які надані позивачем, як доказ з тими, що розміщені на сайті банку в інтернет-мережі. 19 серпня 2024 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про невчинення позивачем певних дій, у якій вказує на те, що жодної згоди на використання факсимільного підпису у вчиненні правочинів з позивачем не надавав, не отримував примірника оригіналу договору про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту і визначеної ним інформації до укладання договорів. Також зазначає, що позивачем не направлялась вимога про сплату заборгованості або вчиненя дій необхідних для вирішення спірних правовідносин у встановлений законом строк та спосіб. Ухвалою суду від 08 жовтня 2024 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] допущено його до участі в судовому засіданні 14 жовтня 2024 року в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Представник позивача 14 жовтня 2024 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з урахуванням наявних у справі доказів. В судове засідання 13 листопада 2024 року представник позивача не зявився та не приєднався. Відповідач в судових засіданнях 04 вересня 2024 року заперечив проти позову, просив відмовити в його задоволенні з підстав та мотивів наведених у відзиві та додаткових поясненнях. В судові засідання 14 жовтня та 13 листопада 2024 року відповідач не зявився. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ «Акцент-Банк» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Фактичні обставини справи 18 вересня 2021 року між АТ "Акцент-Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банком емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Процентна ставка за користування кредитом - 40,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "Акцент-Банк" та Тарифів. З Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку.Анкета заява має власноручний (цифровий) підпис клієнта, згенерований 18 вересня 2021 року (а.с. 10). На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, в редакції, що діяла на час укладання договру (а.с.107-150). З довідки АТ «Акцент-Банк» вбачається, що на ім`я [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видавалися картки: номер - [NUMBER] строк дії - до грудня 2031 року та номер [NUMBER] строк дії - до вересня 2028 року (а.с. 38). Згідно паспорту споживчого кредиту «кредитна картка «зелена», дослідженого судом встановлено, що позичальник власним підписом підтвердив, що з умовами кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту ознайомлений 18 вересня 2021 року, з використанням простого електронного підпису. (а.с. 11-12). Відповідно до паспорту споживчого кредиту: сума/ліміт кредиту становить - до 200000 грн; строк кредитування - 240 місяців з правом пролонгації; базова процентна ставка - 40,80% річних; реальна річна процентна ставка - 49,34%; річних, тип ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом - 51571,06 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту - 76571,06 грн, розраховано, виходячі з суми кредитного ліміту 25000 грн, погашення якого відбувається мінімальними обовязковими платежами (а.с.11-12). Судом також досліджена виписка по рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] , за період з 18 вересня 2021 року по 22 квітня 2024 року, з яких встановлено, що він активно користувався кредитними коштами, витрачаючи на власні потреби, здійснював оплату комунальних послуг, проводив поповнення карткового рахунку, та сплату відсотків за користування кредитними коштами (а.с. 13-37). Згідно довідки про ліміти, [PERSON] у період часу з 18 вересня 2021 року по 25 вересня 2023 року було відкрито кредитний ліміт, який періодично змінювався та 25 вересня 2023 року встановлений у розмірі 45800 грн (а.с.39-40). За наданим представником позивача розрахунком заборгованості, станом на 22 квітня 2024 року у [PERSON] , утворилася заборгованість в загальному розмірі 53918,34 грн, яка складається: 45752,99 грн - заборгованість за кредитом; 8165,35 грн - заборгованість по відсотках (а.с. 6-9). Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525, ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі ст. 1047 ЦК України у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається в письмовій формі. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електроннукомерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електроннукомерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиціїв порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електроннукомерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовлені стюсторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначенимцим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, що доводиться виписками по рахунку відповідача, який користувався грошовими коштами, витрачав на власні потреби. Відповідач в свою чергу, всупереч умовам кредитного договору, не здійснював платежі для повного погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. На переконня суду, позивачем доведений факт укладання між сторонами кредитного договору, шляхом електронного документообігу, підписанням сторонами електроним підписом, як Анкети-заяви так й паспорта споживчого кредиту. Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 18 вересня 2021 року, станом на 22 квітня 2024 року, становить 53918,34 грн, яка складається з: 45752,99 грн - заборгованість за кредитом; 8165,35 грн - заборгованість по відсотках. Відповідачем не спростовано наданий розрахунок. Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 605/196/16-ц, які згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на спростування вимог позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Посилання позивача на те, що правочин є нікчемним у зв`язку з тим, що договір не укладений в письмовій формі є безпідставними, адже кредитний договір укладений у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Крім того, відповідачем не заперечується факт підписання Анкети-Заяви приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Посилання відповідача на можливість зміни Умов та Правил надання споживчого кредиту та надання банківських послуг розміщених на сайті банку для створення найбільш сприятливих умов для задоволення позову є лише припущенням, не ґрунтується на беззаперчених фактах та не може лягти в основу доказів відсутності зобов`язання відповідача перед позивачем щодо виконанння умов договору. Позивачем надано повний текст «Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг», які діяли на дату укладення кредитного договору та відповідают Умовам та Правилам визначених у договорі і зазначених в Паспорті споживчого кредиту. Крім того, відповідач не заперечує, що користувався послугами банку шляхом встановлення та використання мобільного застосунку банку «ABank24». Судом також досліджена виписка по рахунку, відкритого на ім`я відповідача, з яких встановлено, що він активно користувався кредитними коштами, витрачаючи на власні потреби, здійснюючи оплату послуг, товарів та здійснював переказ коштів й відповідне поповнення, погашення, як кредиту так й відсотків. За період з 18 вересня 2021 року по 22 квітня 2024 року [PERSON] користувався кредитними коштами в загальному олбсягі 193439, 00 грн, здійснив погашення в сумі 140489,69 грн., що доводить його обізнаність про умови кредитування. Заперечення відповідача зводяться до намагання уникнути відповідальності за порушення кредитних зобов`язань та повернення кредитних коштів та відсотків за їх користування. В судовому засіданні був оглянутий особистий кабінет відповідача у мобільному застосунку «Акцент - Банк», з якого встановлено, що в застосунку відображено усі нарахування та утримання й поточні виколристання грошових коштів, а також встановлено розміщення в додатку Умови та Правила в редакції, із зазначенням дати їх змін. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «Акцент - Банк» в загальному обсязі 53918,34 грн. Щодо стягнення судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати в сумі 3028,00 грн. пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим з урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved