Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

В травні 2024 року до суду надійшла вказана вище позовна заява про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай), розміром 3,45 га. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняла її донька [PERSON] , але не встигла оформити своїх прав нотаріально у зв`язку зі смертю. Позивачі, які є чоловіком та дітьми померлої [PERSON] , звернулись до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, проте їм було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутній факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з цим позивачі звернулись до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 27 травня 2024 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачі позов підтримали, відповідач визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі рішення Павлоградської районної державної адміністрації від 17.05.1997 року № 259-р [PERSON] набула право на земельну частку (пай) розміром 3,45 умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0156304 від 20.05.1997 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.11.2003 року, копія якого додається до позову. [PERSON] прийняла спадщину після своєї померлої матері - [PERSON] , подавши 07.05.2004 року заяву до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори, але не встигла оформити своїх прав нотаріально у зв`язку з тим, що [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.04.2005 року. Позивачі звернулись\~до Першої\~Павлоградської державної\~нотаріальної контори\~із заявами\~про видачу\~на їх\~імена свідоцтв\~про право\~на спадщину\~за законом,\~що відкрилась\~після смерті\~дружини та\~матері,\~проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.05.2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом по 1/3 частці кожному права на земельну частку (пай), що належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що відсутній факт родинних відносин між померлими, а саме в свідоцтві про народження померлої [PERSON] в графі «мати» записана [PERSON] , а померла вона як [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00045024450 від 15.05.2024 року. 09.03.1961 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] . Шлюб було зареєстровано Виконкомом Ясинівської селищної ради Кіровського району м. Макіївки Донецької області, номер актового запису № 37. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища. [INFO] у них народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , матір`ю в свідоцтві [PERSON] зазначено особу [PERSON] . 25.06.1973 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25.06.1973 року, копія якого додається до позову. [INFO] [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Тобто після того, як [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] , її ім`я було помилково змінено на « [PERSON] », та в подальшому було продубльовано у всіх документах. Той факт, що [PERSON] і [PERSON] є однією особою та матір`ю [PERSON] , підтвердили свідки: рідна сестра [PERSON] - [PERSON] , дошлюбне прізвище якої « [PERSON] », онуки померлої [PERSON] та діти померлої [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . 18.12.1980 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.12.1980 року. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] у них народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.10.1982 року. В подальшому вона змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується матеріалами справи. Крім того, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.03.1988 року. [PERSON] є чоловіком, а [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлої [PERSON] . Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно із ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності. На підставі викладеного, беручи до уваги достатність належних доказів, визнання позову з боку відповідача, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності є обґрунтованими, не суперечать чинному законодавству, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved