Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

08 серпня 2024 року [PERSON] , діючи через свого представника - адвоката Дуденок О.О., звернувся до Варвинського районного суду Чернігівської області із вказаною заявою, відповідно до вимог якої просить суд встановити факт, що на його утриманні перебуває троє дітей віком до 18 років, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 27 жовтня 2022 року заявник та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружніх стосунків мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Крім того, у них також наявні діти від попередніх шлюбів: у дружини син - [PERSON] , [INFO] , та у заявника - донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що мати доньки заявника та колишній чоловік його нинішньої дружини участі у вихованні та утриманні дітей не приймають. За останні три роки вони не надали будь-якої фінансової допомоги. Їх троє дітей проживають у родині заявника у будинку його матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перебувають на його повному утриманні. У зв`язку з цим, у листопаді їм було видано відповідне посвідчення багатодітної сім`ї, де заявник вказаний, як батько, та вписані всі троє дітей. Заявник наголошує, що встановлення факту перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років має юридичне значення для нього, оскільки породжує виникнення відповідних прав та обов`язків, визначених ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», які є підставою для його відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2024 року заяву прийнято до розгляду та призначено відкрите судове засідання у справі в порядку окремого провадження на 01 жовтня 2024 року. У подальшому, з підстав заявлених представником заявника клопотань, судовий розгляд справи неодноразово був відкладений на 22 жовтня 2024 року, 31 жовтня 2024 року та 14 листопада 2024 року. 01 жовтня 2024 року від заінтересованої особи [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких остання наполягає на відмові заявнику у встановленні факту перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років (а.с. 59-64). На обґрунтування своєї позиції вказує, що твердження заявника в частині ухилення її від участі в фінансовому утриманні доньки [PERSON] не відповідає дійсності, оскільки вона постійно надає на її користь відповідну матеріальну допомогу та бере участь у її вихованні. Поза цим, дитина інколи проживає з нею. Наголошує, що Довідка про склад сім`ї, яка видана Журавським старостинським округом Прилуцького району Чернігівської області, та долучена заявником до матеріалів справи не відповідає встановленій законом формі, а тому не несе будь-якої юридичної сили. Також вважає, що заявлені у межах вказаної цивільної справи вимоги не можуть бути розглянуті у порядку окремого провадження. Аналогічно, посилаючись на положення СК України, вказує на відсутність у заявника прямого обов`язку на утриманні сина нинішньої дружини заявника, оскільки відповідний обов`язок покладено саме на його біологічного батька. 01 жовтня 2024 року від заінтересованої особи [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких останній наполягає на відмові заявнику у встановленні факту перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років (а.с. 65-70). На обґрунтування своєї позиції вказує, що твердження заявника в частині ухилення його від участі у фінансовому утриманні сина [PERSON] не відповідає дійсності, оскільки він постійно надає на її користь відповідну матеріальну допомогу та бере безпосередню участь у його вихованні. Наголошує, що Довідка про склад сім`ї, яка видана Журавським старостинським округом Прилуцького району Чернігівської області, та долучена заявником до матеріалів справи не відповідає встановленій законом формі, а тому не несе будь-якої юридичної сили. Поза цим, вказує, що оскільки його син [PERSON] зареєстрований разом із ним, за адресою: [ADDRESS] , то саме це і обумовлено неподання заявником Довідки встановлено форми. Нині син [PERSON] навчається у Навчально-науковому інституті [ADDRESS] , що також спростовує позицію заявника в частині їх спільного проживання. Вважає, що заявлені у межах вказаної цивільної справи вимоги не можуть бути розглянуті у порядку окремого провадження. Аналогічно, посилаючись на положення СК України, вказує на відсутність у заявника прямого обов`язку на утримання його сина, оскільки відповідний обов`язок покладено саме на нього, як біологічного батька. Представник заявника - адвокат Дуденок О.О. у судове засідання призначене на 01.10.2024, 22.10.2024, 31.10.2024 та 14.11.2024 року не з`явилась, заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи. Будь-яких додаткових письмових пояснень та доказів суду не надала. Заявник [PERSON] в судове засідання жодного разу не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання жодного разу не з`явилась, заяв з процесуальних питань не подавала. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні 31.10.2024 та 14.11.2024 щодо вимог заявника категорично заперечила. Вказала, що після розірвання шлюбу заявник та вона у добровільному порядку визначили місце проживання доньки разом із батьком. Вона змінила місце роботи, однак, спілкування з дитиною та її матеріальне забезпечення не полишила. Під час приїзду за місцем проживання вона спілкується з донькою, також, донька приїжджає до неї в Одесу. Пояснила, що передає доньці грошові кошти, здійснює банківські перекази. Батьківських прав вона не позбавлена, аліменти з неї не стягуються, питання про таке ніколи не порушувалось. Нещодавно колишній чоловік вимагав написати заяву про відмову від дитини, однак вона не погодилась. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши письмові заперечення. Заінтересована особа - [INFO] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника не забезпечили. Звернулись з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Систематична неявка належним чином повідомлених учасників справи, зокрема заявника та його представника, не є перешкодою для розгляду справи по суті, крім того, суд не вбачає підстав для залишення заяви без розгляду. З`ясувавши позиції учасників та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання щодо відсутності правових підстав для задоволення пред`явлених заявником вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, 27 жовтня 2022 року між заявником [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією відповідного свідоцтва серії [NUMBER] від 27 жовтня 2022 року (а.с. 8). Від вищевказаних подружніх стосунків народилася спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , свідченням чого є копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 лютого 2021 року (а.с. 9). Крім того, як вбачається із копії рішення Варвинського районного суду Чернігівської області, ухваленого 01 липня 2020 року у межах справи №731/180/20 (а.с. 6), [PERSON] від попереднього шлюбу з [PERSON] , який було розірвано, має доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини також доводяться відповідною копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 04 жовтня 2010 року (а.с. 10). У свою чергу, у заінтересованої особи - [PERSON] , яка є нинішньою дружиною заявника, від попереднього шлюбу із [PERSON] , який на підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2021 року було розірвано, мається син - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а.с. 7, 11). Згідно з довідкою №444, виданою 26 червня 2024 року Журавським старостинським округом Прилуцького району Чернігівської області, [PERSON] зареєстрований та проживає на території вказаного старостинського округу за адресою: [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї: дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] , дочка - [PERSON] , син дружини - [PERSON] (а.с. 17). Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належний на праві приватної власності [PERSON] , що доводиться копіями витягу про державну реєстрацію прав №28492567 від 24 грудня 2010 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01 листопада 2010 року (а.с. 21, 22). Як вбачається з копії відповідних свідоцтв - сім`ї [PERSON] та [PERSON] присвоєно статус багатодітної сім`ї (а.с. 18, 19, 20). Свідок [PERSON] , яка була допитана за клопотанням заінтересованої особи [PERSON] , вказала, що вона проживає разом із сином, який є особою з інвалідністю третьої групи, на даний час не працює. [PERSON] навчається на першому курсі у одному з Київських ВНЗ на криміналіста, проживає у казармі. Вона та син останні чотири роки спілкувались із дитиною, останній на вихідних часто живе у них. Матеріальне забезпечення відбувалось шляхом придбання одягу, речей, видачі грошових сум на поточні потреби навчання та проведення дозвілля. На 16 років придбали онукові мотоцикл, оплатили навчання водійських курсів. Син не позбавлений батьківських прав та підстав для цього немає. Аліменти з сина не стягуються. На підтвердження свідок надала копії квитанція про поштові відправлення на ім`я онука, копії квитанція про переказ грошових коштів та копію свідоцтва про право власності на мотоцикл. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Отже, правовідносини щодо утримання дітей, є предметом регулювання Сімейного кодексу України. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Водночас, відповідно до ст. 268 СК України, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Отже вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, у випадку прямо передбаченому законом, лише за сукупності наступних обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; вітчим може надавати матеріальну допомогу. З іншої сторони, якщо вітчим самостійно (за власною ініціативою) надає матеріальну допомогу пасинку, це свідчить про дотримання засад добросовісності, розумності та справедливості у сімейних правовідносинах. Проте, з позиції норм СК України, таку поведінку вітчима не можна назвати «утриманням», бо «утримання», це не «право», а безальтернативний та імперативно визначений обов`язок батьків по відношенню до неповнолітніх дітей. Також пасинок у спірному випадку не може вимагати у вітчима забезпечення його утриманням, оскільки за законом такий обов`язок на нього не покладений. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що заявник є вітчимом дитини - [PERSON] , [INFO] . Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст. 268 СК України). У заяві представник вказує, що встановлення факту перебування дітей, у тому числі пасинка, на утриманні заявника необхідно йому, для того, щоб він, у порядку визначеному ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», мав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Так, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів. У свою чергу, виключний перелік підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (звільнення від призову) встановлений статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Ці підстави є досить вагомими, підтверджуються відповідними документами та стосуються виконання певних обов`язків, стану здоров`я або сімейного стану, що унеможливлює виконання військового обов`язку. Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`ю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надана до суду довідка №444, видана 26 червня 2024 року Журавським старостинським округом Прилуцького району Чернігівської області підтверджує лише факт спільного проживання та реєстрації заявника з дружиною та дітьми, проте така довідка не свідчить про утримання заявником зазначених осіб. Сам по собі факт проживання за однією адресою не може свідчити про перебування на утриманні. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 18 квітня 2018 року у справі №165/325/17, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Аналогічним чином, факт надання сім`ї статусу багатодітної, також, не є твердженням перебування, зокрема, пасинка заявника на його повному утриманні. Окрім цього, суд враховує, що у дитини - [PERSON] є матір, нинішня дружина заявника, та біологічний батько [PERSON] , які згідно припису ст. 180 СК України зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, доказів про неможливість належним чином виконувати свій обов`язок щодо належного утримання сина, матеріали справи не містять. Поза цим, як уже було встановлено судом у неповнолітнього [PERSON] є баба, яка також бере участь у його матеріальному утриманні. Так, перебування особи на утриманні іншої особи означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги, що надається, а також наявність в особи, що таку допомогу надає, матеріальної можливості утримувати, окрім себе, ще й іншого члена сім`ї. Суд, зважаючи на вік неповнолітньої дитини, вважає цілком ймовірним, що [PERSON] потребує сторонньої допомоги від дорослих членів своєї сім`ї для забезпечення належних умов для свого проживання та фізичного і духовного розвитку. Однак заявник не довів суду, що така допомога надається в повному обсязі ним, а не матір`ю неповнолітнього, на яку такий обов`язок покладений у силу вимог ст. 180 СК України. Аналогічним чином матеріалами справи не спростовано факту участі батька [PERSON] - [PERSON] в його матеріальному утриманні, адже відсутність здійснення примусового стягнення аліментів на користь дитини у порядку виконавчого провадження (а.с. 23), це не підтверджує, а навпроти презюмує, як належне, добровільне виконання ним відповідного батьківського обов`язку, що не потребує примусового стягнення. Навпроти, показами свідка та письмовими документами підтверджується здійснення утримання з боку біологічного батька дитини. Поза цим, заявник не довів, що має у своїй власності нерухоме або цінне рухоме майно, що сплачує комунальні послуги за місцем свого спільного проживання з дитиною, що оплачує витрати на придбання навчального приладдя, одягу, взуття для дитини тощо. Більше того, як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за період з жовтня 2023 року по березень 2024 року, єдиним джерелом доходу заявника є заробітна плата у мінімальному розмірі, яка нарахована його нинішньою дружиною, як роботодавцем (а.с. 24). У свою чергу, аналізуючи доходи [PERSON] у аналогічний період, їх розмір є цілком достатній для її самостійного забезпечення матеріального стану дитини, що значно перевищує об`єм доходів заявника (а.с. 25). Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про перебування на повному утриманні заявника неповнолітнього пасинка, окрім спільного місця проживання, матеріали справи не містять. Хоча і факт спільного проживання, з врахуванням навчання дитини в ВНЗ у м.Києві, слід сприймати з врахуванням того, що на період навчання дитина має тимчасову реєстрацію у гуртожитку. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зважає, що законом не заборонено заявнику добровільно утримувати неповнолітнього сина дружини від попереднього шлюбу, дбати про його всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про його духовний та фізичний стан, проте таке право заявника не породжує юридичного значення за наслідками встановлення факту, про який він просить. Таким чином, суд оцінюючи надані заявником докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважає недоведеним факт перебування неповнолітнього [PERSON] на утриманні заявника. При цьому, потреба у додатковому встановленні у судовому порядку факту перебування на утриманні заявника його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , відсутня, оскільки його відповідний обов`язок в частині їх матеріального утримання чітко визначено положенням ст. 180 СК України, що фактично не потребує додаткового доведення. З огляду на викладене, заява [PERSON] про встановлення факту перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років, є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати понесені заявником на сплату судового збору в сумі не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed