Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Чуча С.О. звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 21.10.2023-100000774 від 21.10.2023 у розмірі 8469,00 грн, понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 21.10.2023 між сторонами укладено кредитний договір № 21.10.2023-100000774, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 4500,00 грн строком на 42 дні, з процентною ставкою у розмірі 2,1 % за один день користування кредитом, який застосовується протягом всього строку кредиту. В порушення умов договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 8469,00 грн, з яких сума основного зобов`язання складає 4500,00 грн, заборгованість за процентами становить 3969,00 грн. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 29.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Представник ТОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився, позивача повідомлено про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк, який отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з доданими до неї документами 01.10.2024, не подав відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Суд, зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 21.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 21.10.2023-100000774. Відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 4500,00 грн, що підтверджується квитанцією № 2381482408 від 21.10.2023, у якій призначення платежу зазначено як «видача за договором № 21.10.2023-100000774». Згідно з довідкою-розрахунком заборгованість [PERSON] по кредитному договору № 21.10.2023-100000774 від 21.10.2023 складає 8469,00 грн, з яких основна сума боргу становить 4500,00 грн, заборгованість по процентам - 3969,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору № 21.10.2023-100000774 від 21.10.2023, заявки від 21.10.2023, пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) відповідачу [PERSON] надано кредит у розмірі 4500,00 грн строком на 42 дні, з процентною ставкою 2,1 % за один день користування кредитом, який застосовується протягом всього строку кредиту. Дата повернення кредиту - 01.12.2023. Зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором, що свідчить про те, що він був ознайомлений з усіма істотними умовами договору та погодився на виконання його умов. Даний електронний кредитний договір, частиною якого є дана заявка, укладається у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до копії квитанції № 2381482408 від 21.10.2023 відповідачу [PERSON] надано кредит у розмірі 4500,00 грн, де призначення платежу зазначено як «видача коштів за договором № 21.10.2023-100000774». Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 21.10.2023-100000774 від 21.10.2023 належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 24.07.2024 утворилась заборгованість у розмірі 8469,00 грн, з яких сума основного зобов`язання складає 4500,00 грн, заборгованість по процентам становить 3969,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом положень ст. 626 ЦК України договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідач 21.10.2023 електронним цифровим підписом підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту, чим підтверджено укладення кредитного договору та отримано кошти у розмірі 4500,00 грн, а отже ним акцептовано умови Договору. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 21.10.2023-100000774 від 21.10.2023 складає 8469,00 грн, з яких сума основного зобов`язання складає 4500,00 грн, заборгованість за процентами становить 3969,00 грн. Відповідачем не подано пояснень чи письмових доказів на підтвердження неможливості виконання умов договору. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного наданого доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. V. Розподіл судових витрат між сторонами Частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції № СЦ00011708 від 25.07.2024 позивачем за подання позову до [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved