Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

У вересні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 13 квітня 2017 року він уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що складено відповідний актовий запис №436. Від вказаного шлюбу у них із відповідачкою народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із ним та перебуває на його утриманні. В подальшому, заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17.03.2022 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , - розірвано. При цьому зазначав, що починаючи із вересня 2018 року та по даний час донька [PERSON] проживає із ним, та він займається її вихованням, піклується про всебічний духовний і фізичний розвиток доньки, та являється їй як матір`ю так і батьком, так як її матір [PERSON] не піклується про доньку, не спілкується із нею та не цікавиться. Також зазначав, що на сьогоднішній день донька знаходиться на повному його утриманні та вихованні, а також проживає із ним у квартирі за адресою в [ADDRESS] , власником якої є його матір [PERSON] . Вказував, що у даній квартирі донька має окрему кімнату з усім необхідним для розвитку дитини, та він як батько виконує всі обов`язки, покладені на нього законом та які необхідні для належного утримання доньки. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачка аліменти не сплачує, а дитина потребує матеріальної допомоги й відповідно відповідачка, як матір, зобов`язана утримувати дитину, а також з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просив стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь аліменти на утримання їхньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явився, однак від його представника [PERSON] у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті у судове засідання не з`явилася, причину своєї неявки суду не повідомила. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи убачається, що з 13 квітня 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними був зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що складено відповідний актовий запис №436. При цьому, від вказаного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] . Однак, в подальшому, заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17.03.2022 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] ,розірвано(а.с.9). Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Зокрема, судом в ході розгляду справи встановлено, що донька сторін проживає разом із позивачем, знаходиться на його утриманні. При цьому, відповідачка [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання та забезпечення повноцінного життя доньки не надає, й відповідно доказів на спростування вказаного нею суду також не надано, як і не надано доказів щодо її незадовільного стану здоров`я, перебування на її утриманні непрацездатних батьків чи інших дітей, а також наявності будь-яких кредитних чи інших зобов`язань. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо досягнення між сторонами домовленості щодо добровільної сплати аліментів на утримання дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідачки як матері дитини на його користь аліментів на утримання доньки, оскільки відповідачка як матір зобов`язана надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача на утримання доньки, суд виходить з наступного. Так, ч.1 ст.182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Також слід зазначити, що згідно положень ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки на утримання дитини, суд враховуючи те, що відповідачка ухиляється від утримання дитини й відповідно належних та допустимих доказів на спростування вказаного нею суду не надано, як й не надано доказів щодо неможливості сплати аліментів через тяжкий матеріальний стан, стан здоров`я чи перебування на її утриманні інших осіб, вважає що на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з 12 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Оскільки суд задовольняє позов, то за правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved