Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.05.2021 між ПрАТ «СК «Універсальна» та ТОВ «ОТП Лізинг» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3001/294/050140, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядження транспортним засобом «Skoda Oktavia A7», державний номерний знак [NUMBER] . За умовами цього договору ПрАТ «СК «Універсальна» у разі настання страхового випадку зобов`язувалося сплатити на користь ТОВ «ОТП Лізинг» страхове відшкодування. 17.11.2021\~о 13:08\~год.\~у м.\~Одесі на\~вул.\~Бригадна,\~19\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю транспортних\~засобів: «ВАЗ-21061», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda Oktavia A7», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу. За змістом зазначеної постанови [PERSON] порушив вимоги п. 8.4 «Правил дорожнього руху України», не виконав вимоги дорожного знаку 2.1 «Дати дорогу» та допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Oktavia A7», державний номерний знак [NUMBER] . Страхувальник звернувся\~до позивача\~із заявою\~про виплату\~страхового відшкодування\~внаслідок настання\~страхового випадку,\~та надав\~усі необхідні\~документи,\~у зв`язку\~з чим\~було складено\~страховий акт\~111093/1\~від 05.05.2021.\~На підставі\~вказаного страхового\~акта ПрАТ\~«СК «Універсальна»\~здійснило виплату\~страхового відшкодування\~у розмірі\~95\~945,30\~грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, у зв`язку з чим до ПрАТ «СК «Універсальна» перейшло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на компенсацію такої шкоди. На підставі наведеного, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 95 945,30 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 20.11.2024. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. \~ \~ \~ \~ 05.05.2021 між ПрАТ «СК «Універсальна» та ТОВ «ОТП Лізинг» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3001/294/050140, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядження транспортним засобом «Skoda Oktavia A7», державний номерний знак [NUMBER] . За умовами цього договору страхування між ПрАТ «СК «Універсальна» у разі настання страхового випадку зобов`язувалося сплатити на користь ТОВ «ОТП Лізинг» страхове відшкодування. 17.11.2021 о 13:08 год. у м. Одесі на вул. Бригадна, 19 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ВАЗ-21061», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda Oktavia A7», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті\~ДТП був\~пошкоджений автомобіль\~марки «Skoda Oktavia A7», державний номерний знак [NUMBER] , належний ТОВ «ОТП Лізинг» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 31.05.2019. 17.11.2021\~до ПрАТ\~«Страхова компанія\~«Універсальна» звернувся\~страхувальник із\~заявою про настання страхового випадку, а саме: ДТП, що сталася за участю застрахованого транспортного засобу автомобіля марки «Skoda Oktavia A7», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується повідомленням про подію № 103866. Зазначена ДТП визнана ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» страховим випадком, тому здійснено розрахунок страхового відшкодування в сумі 95\~945, 30 грн. Згідно з платіжною інструкцією № 27136 від 01.02.2022 ПрАТ «СК «Універсальна» було сплачено ТОВ «ОТП Лізинг» страхове відшкодування д.н. АА7340 ХК зг. СА № 111093/1 у розмірі 95\~945,30 грн. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником, зокрема, відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них згідно з пунктом 9 частини першої вказаної статті належить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На виконання договору добровільного майнового страхування позивач сплатив страхове відшкодування потерпілій особі у сумі 95\~945,30 грн. Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України. Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц). Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/17324/19 було наголошено, із посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, що не слід ототожнювати правовідносини регресу, які врегульовують приписи статті 1191 ЦК України та статті 38 Закону № 1961-IV, із правовідносинами суброгації, які врегульовують приписи статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування». Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 у справі 755/18006/15-ц, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове - пов`язане саме з регресною вимогою. Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України), але не навпаки. Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією. Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, які Верховний Суд виклав у постановах від 20 квітня 2018 року у справі № 910/8982/17, від 14 лютого 2022 року у справі № 910/16906/20. За таких обставин сума страхового відшкодування у розмірі 95\~945,30 грн підлягає стягненню з відповідача. Також згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, понесені останнім при поданні позовної заяви до суду, а саме в розмірі 2 684, 00 грн.

Outcome: approved