Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

що позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що 3 лютого 2023 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено старостою села Довгий Войнилів Калуського району Івано-Франківської області, зареєстровано в реєстрі за № 3-3. Цим заповітом спадкодавець заповіла все своє майно [PERSON] , а земельну ділянку площею 1,12 га - [PERSON] [PERSON] померла [INFO] . Його батько [PERSON] помер [INFO] . 12 серпня 2024 року [PERSON] подав нотаріусу заяву, зареєстровану за № 204, про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] входить індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.11.2024 закрито підготовче провадження, справу призначеного до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує (а.с.35). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову, справу просить розглянути у його відсутності (а.с.38). Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Суд, дослідивши наявні в матеріалах докази, приходить до таких висновків. [INFO] померла [PERSON] (а.с.7). 3 лютого 2021 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено старостою села Довгий Войнилів Калуського району Івано-Франківської області, зареєстровано в реєстрі за № 3-3 (а.с.20, 10). Згідно цього заповіту все своє майно вона заповіла [PERSON] , а земельну ділянку площею 1,12 га - [PERSON] . Спадкоємець за заповітом, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.19). 12 серпня 2024 року [PERSON] подав нотаріусу заяву, зареєстровану за № 204, про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с.14). Спадщину за заповітом прийняв позивач, внук спадкодавця та син [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою нотаріусу про прийняття спадщини (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В матеріалах спадкової справи відсутня інформація про прийняття спадщини іншими спадкоємцями. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить право власності на індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.8). Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння, про що зазначив у листі від 03.10.2024 № 197/02-14 (а.с.5). З довідки Верхнянської сільської ради від 08.08.2024 № 103 вбачається, що за [PERSON] , яка померла [INFO] , значиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.8). \~ \~ \~ \~ З технічного паспорта видно, що спірне нерухоме майно збудовано до 1991 року (а.с.24-29). Відповідно до статті 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Таким чином, будинки, які були збудовані до 1992 року, не потребували введення до експлуатації, при набутті права власності на такі об`єкти. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 607/16873/18, провадження № 61-12451св19; від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17, провадження № 61-1978св20. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved