Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

У травні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 24.12.2015 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] , 2015 року народження, що проживає разом із позивачем. 25.10.2019 рішенням Голосіївського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку утримувати свою дитину. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.05.2024 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні зазначила, що підтримує позовні вимоги та просила задовольнити позовну заяву. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що несе витрати на потреби дитини та бере участь у вихованні дитини. Визнав позов та зауважив, що згоден надавати гроші на дитину, проте надані позивачці гроші не витрачаються на потреби дитини. Тому просив врахувати матеріали додані ним до позовної заяви і винести справедливе рішення суду. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.12.2015 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1378. Від шлюбу у сторін народилась дитина: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 24.12.2015, про що зроблено відповідний актовий запис № 2170. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.10.2019 (справа № 752/10785/18) позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб, зареєстрований 24.12.2015 Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1378, між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 20.05.2023 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 20.05.2023, актовий запис № 789. Як вбачається із вказаного свідоцтва про шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Як зазначила позивач, - відповідач не бере участі в матеріальному забезпеченні їх спільної дитини. Разом з цим, відповідач надав до суду заяву про доручення матеріалів до справи, зокрема, оригінали відповідних квитанцій, чеків та довідок, якими останній підтверджує статті витрат на сина. Суд зазначає, що серед квитанцій та чеків є пусті, з яких неможливо встановити за що саме була зроблена оплата. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка-характеристика № 222 від 08.11.2024 Управління освіти Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації гімназії № 236 м. Києва № 222 від 08.11.2024, яка видана [PERSON] , батькові [PERSON] , [INFO] , учня 3-Б класу гімназії № 236 м. Києва, про те, що [PERSON] проявляє високу відповідальність та піклування щодо навчання та виховання своєї дитини. Постійно цікавиться успіхами дитини, підтримує його у навчальному процесі, слідкує за прогресом та охоче співпрацює з педагогічним колективом. Разом з цим, довідкою № 221 від 08.11.2024 виданої гімназії № 236 м. Києва підтверджено, що [PERSON] в період з 2023 і по теперішній час харчується в шкільній їдальні за батьківські кошти. Довідкою Логопедично-корекційного центру [PERSON] виданою [PERSON] підтверджується, що його син [PERSON] [INFO] відвідував заняття з логопедом на регулярній основі два рази на тиждень в період з 14.12.2021 по 10.02.2022. В характеристиці на вихованця КДЮСШ № 15 Голосіївського району м. Києва 2015 р.н. Носовця Потапа Сергійовича зазначено, що спортсмен Носовець Потап, був зарахований на відділення футболу КДЮСШ № 15 м. Києва в 2022, де займається футболом по теперішній час. Батько, [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дитини, цікавиться його успіхами, регулярно відвідує футбольні тренування та матчі за участю сина, забезпечує можливість дитині розвивати свої інтереси, забезпечує фінансову складову для участі дитини у різноманітних футбольних турнірах, сезонних зборах та відповідною футбольною амуніцією. Листом № 361 від 16.09.2024 Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи № 15 проінформовано, що учень 3-Б класу Носовець Потап, 2015 р.н., дійсно займається спортом в КДЮСШ № [NUMBER] на відділенні футболу та бере участь в дитячо-юнацькому турнірі з футболу «UTMOST CUP» з 18.09.2024 по 21.09.2024. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. При цьому в судовому засіданні відповідач фактично визнав позов. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч.3 ст. 181 СК України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно п. 1, 4 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про права дитини, визначено, що батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з цим, відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, враховуючи наведене, утримання дітей є спільним обов`язком кожного з батьків. Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання дитини із відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а тому позов підлягає задоволенню. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини в даному віці. Суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24 травня 2024 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved