Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій прохає встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло від 13.02.1997 на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Заявлені вимоги мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відповідно до рішення Комсомольської міської ради згідно розпорядження № 360 від 13.02.1997 на праві спільної часткової власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS] . У вказаному свідоцтві про право власності на квартиру прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказані розбіжності перешкоджають заявнику володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.11.2024 заява [PERSON] прийнята до розгляду з відкриттям провадження у справі. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Матвієнко С.М. подану заяву підтримали та наполягали на її задоволенні. \~ \~ \~ \~ Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, представник заінтересованої особи виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився. Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Комсомольським МВ УМВС України в Полтавській області, заявником у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Твер (а.с.7). В довідці про присвоєння ідентифікаційного номера прізвище, ім`я та по-батькові заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с.8). В пенсійному посвідченні № [NUMBER] , прізвище, ім`я та по - батькові заявника зазначено як [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.02.1997, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] 1/4 частки, [PERSON] 1/4 частки, [PERSON] 1/4 частки, [PERSON] 1/4 частки (а.с.4). Тобто у свідоцтві про право власності на житло прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Відповідно до положень ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Наведений у ч.1 ст.315 ЦПК України\~перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним і відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, по має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки. Враховуючи, що рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявниці для вільного користування та розпорядження своєю власністю, а розбіжності у прізвищі заявника перешкоджають йому вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою. Виходячи з досліджених доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявниці свідоцтва про право власності на житло від 13.02.1997 виданого на ім`я « [PERSON] ».

Outcome: approved