Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 80558,93 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.08.2021 року о 11 год. 33 хв. на дорозі М-06- Київ - Чоп, поблизу с.Підберізці, Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки HONDA, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля іншого учасника [PERSON] , відповідальність якого застрахована в ПРАТ "СК "УНІКА", і ряду інших транспортних засобів. [PERSON] спричинив маштабну дорожньо-транспортну подію, в результаті якої серед інших наслідків, загинула малолітня [PERSON] , в результаті чого її матір [PERSON] отримала право на відшкодування. Окрім цього, [PERSON] , отримав 3 групу інвалідності та право на відшкодування. За сукупністю наслідків за фактом даного ДТП було розпочате кримінальне провадження №12021140000000789 від 28.08.2021 за ч.2 ст.286 КК України. Галицький районний суд м.Львова розглядає справу за №461/7141/21, номер судового провадження № 1-кс/461/5242/21, розгляд якої триває. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «ГРАВЕ Україна», що підтверджується полісом серії 4512791 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору страхування на момент ДТП діяв. Оскільки, на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з метою відшкодування збитків та на виконання вимог ст. 35, п. 41 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 01.02.2022 Потерпілі через представника звернулися до Позивача із відповідними заявами про відшкодування витрат на поховання та про відшкодування шкоди. В своїй заяві представник [PERSON] надав підтвердження витрат на поховання на загальну суму 26950 грн., з яких Позивача просять сплатити 13 475,00 грн, а представник [PERSON] надав підтвердження стійкої втрати працездатності потерпілим; витрат на лікування та розрахунок шкоди, пов`язаної з стійкою втратою працездатності на загальну суму 89 365,36 грн. Проте, так як ДТП спричинено спільними діями двох винуватців, один з яких застрахований, Потерпілий просив у позивача виплати половини вказаної суми. Також, було надано доказ призначення виплати ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» (в якій застрахований співвинуватець ДТП) 13 475,00 грн. з урахуванням ст. 36.3.Закону. Також 24.05.2022 [PERSON] через представника звернулася до Позивача із відповідною заявою про відшкодування витрат на встановлення пам`ятника на загальну суму 49 995,00 грн., з яких Позивача просить відшкодувати 24 997,50 грн. Проте, так як ДТП спричинено спільними діями двох винуватців, один з яких застрахований, Потерпілі просили у позивача відповідно до ст. 36.3. Закону виплати половину вказаної суми, а саме - 24 997,50 грн та 44 682,68 грн. Також, було надано доказ призначення виплати ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» (в якій застрахований співвинуватець ДТП) 24 997,50 грн. та 46786,88 грн. з урахуванням ст. 36.3.Закону. За результатами звернення Потерпілого та розгляду його заяви, Позивачем було відкрито регресні справи №83115 та №83118. Позивачем була повністю відшкодована шкода потерпілим, завдана відповідачем за вказаними підставами сумарно на 80 558,93 грн. З огляду на викладене, а також в зв`язку із не відшкодуванням збитків відповідачем в добровільному порядку, позивач просить задовольнити позовні вимоги повністю. 02.08.2024 Судом зареєстрований відзив на позов поданий відповідачем, який мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки предметом даного позову є стягнення в порядку регресу із нього на користь МТСБУ регламентної виплати, а саме по факту виплати за результатом ДТП, яка мала місце 28.08.2021, близько 11 год. 50 хв. на автодорозі «Київ-Чоп», поблизу с. Підберізці, Львівського району, Львівської області, за участі автопоїзда у складі сідлового тягача марки «DAF FT XF 95.430» р.н. [NUMBER] , та напівпричепа «ПП CHEREAU» р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «HONDA CRV», р.н. [NUMBER] (тимчасова реєстрація), під його керуванням, автомобіля марки «Mitsubihi Outlender», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «Mercedes Benz Sprinter 316 CDI», р.н. [NUMBER] (платформою) завантаженим автомобілем «Форд Фокус», з причепом-платформою марки «ПГ02-И», р.н. [NUMBER] , завантаженим автомобілем «Опель Астра», під керуванням водія [PERSON] . В результаті зазначеної ДТП було внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 12021140000000789 від 28.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. На даний час в Пустомитівському районному суді Львівської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно нього та [PERSON] по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, справа № 450/5251/21. Окрім того, в межах даного кримінального провадження [PERSON] подано позов зокрема до нього та МТСБУ про відшкодування шкоди завданої в результаті зазначеної ДТП. Відповідно до зазначеного позову [PERSON] зазначає, що МТСБУ не провело йому жодних відшкодувань зокрема і щодо лікування, стійкою втратою працездатності у зв`язку із травмуванням та отриманням III групи інвалідності, витрат на поховання, та відшкодування пов`язаного із смертю дочки, а також просить стягнути із МТСБУ страхове відшкодування в розмірі 159 157,68 грн. в тому числі і страхові виплати зазначені вище. На даний час вказаний позов перебуває на розгляді в Пустомитівському районному суді Львівської області та відмови позивача [PERSON] від зазначених позовних вимог немає. Також, в матеріалах провадження (позову) відсутня інформація від відповідача МТСБУ про здійснення відповідних виплат. Відповідач вказав, у разі визнання в судовому порядку невинним одного із підсудних, його або [PERSON] , або встановлення інших обставин ДТП ніж ті, що інкримінуються підсудним (що стали підставою для здійснення регламентних виплат МТСБУ), то у МТСБУ відпаде обов`язок здійснення виплат [PERSON] , що в свою чергу впливає на розгляд даної справи. Тому, вважає, що позов до задоволення не підлягає. Ухвалою судді від 15.04.2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. В судовому засіданні відповідач, щодо задоволення позовних вимог заперечив, з підстав наведених у відзиві на позов. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 28.08.2021 о 11 год. 33 хв. на дорозі М-06- Київ - Чоп, поблизу с.Підберізці, Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки HONDA, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля іншого учасника [PERSON] , відповідальність якого застрахована в ПРАТ "СК "УНІКА", і ряду інших транспортних засобів, спричиниши маштабну дорожньо-транспортну подію, в результаті якої, серед інших наслідків, загинула малолітня [PERSON] , в результаті чого її матір [PERSON] отримала право на відшкодування, окрім цього [PERSON] , отримав 3 групу інвалідності та право на відшкодування. За сукупністю наслідків за фактом даного ДТП було розпочате кримінальне провадження №12021140000000789 від 28.08.2021 за ч.2 ст.286 КК України. На даний час Галицький районний суд м.Львова за фактом ДТП, яке мало місце 28.08.2021 розглядає справу за №461/7141/21, номер судового провадження № 1-кс/461/5242/21. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З метою відшкодування збитків та на виконання вимог ст. 35, п. 41 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 01.02.2022 та потерпілі [PERSON] та [PERSON] , через представника, звернулися до Моторно (транспортного) страхового бюро України із відповідними заявами про відшкодування витрат на поховання та про відшкодування шкоди. В своїй заяві представник [PERSON] надав підтвердження витрат на поховання назагальну суму 26950 грн., з яких Моторно (транспортне) страхове бюро України просять сплатити 13475,00 грн, а представник [PERSON] надав підтвердження стійкої втрати працездатності потерпілим; витрат на лікування та розрахунок шкоди, пов`язаної з стійкою втратою працездатності на загальну суму 89 365,36 грн. Проте, так як ДТП спричинено спільними діями двох винуватців, один з яких застрахований, Потерпілий просив у позивача виплати половини вказаної суми. Також, було надано доказ призначення виплати ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» (в якій застрахований співвинуватець ДТП) 13 475,00 грн. Також, 26.05.2022 [PERSON] через представника звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України заявою про відшкодування витрат на встановлення пам`ятника на загальну суму 49 995,00 грн., з яких Моторно (транспортне) страхове бюро України просить відшкодувати 24 997,50 грн. Проте, так як ДТП спричинено спільними діями двох винуватців, один з яких застрахований, Потерпілі просили відповідно до ст. 36.3. Закону у позивача виплати половини вказаної суми, а саме - 24 997,50 грн та 44 682,68 грн. Також, було надано доказ призначення виплати ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» (в якій застрахований співвинуватець ДТП) 24 997,50 грн. та 46786,88 грн. з урахуванням ст. 36.3.Закону. За результатами звернення [PERSON] та [PERSON] та розгляду їхньої заяви, Моторно (транспортним) страховим бюро України було відкрито регресні справи №83115 та №83118. Як вбачається із матеріалів справи, Моторно (транспортне) страхове бюро України погодило потерпілим три документально підтверджені виплати: виплату на суму 13 475,00 грн., про що свідчить Довідка № 1 від 29.04.2022 та Наказ №3/2901 від 29.04.2022; виплату на суму 22 525,00 грн., про що свідчить Довідка № 2 від 08.06.2022 та Наказ 3/4470 від 08.06.2022; виплату на суму 44 558,93 грн., про що свідчить Довідка № 1 від 29.04.2022 та Наказ №3/2898 від 29.04.2022. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до змісту ч.ч.1,2 ст.1187 Цивільного кодексу, автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. (п.3 Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). При розгляді справи, в судовому порядку було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] не виконав вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Згідно п.п.«а» п.41.1 ст.41 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. При цьому п. 27.3 Закону передбачає, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до п. 27.4 Закону, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. У разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. (п.36.3 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п. п. 38.1, 38.2.1 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) із договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки (такий же висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц). При розгляді справи, представник позивача, як на підтврдження факту здійснення виплати потерпілим понесених ними витрат на поховання та спорудження пам`ятника, посилається зокрема на: виплату на суму 13 475,00 грн., свідчить Довідка № 1 від 29.04.2022 та Наказ №3/2901 від 29.04.2022; виплату на суму 22 525,00 грн., свідчить Довідка № 2 від 08.06.2022 та Наказ 3/4470 від 08.06.2022; виплату на суму 44 558,93 грн., свідчить Довідка № 1 від 29.04.2022 та Наказ №3/2898 від 29.04.2022. Розмір вказаних витрат на загальну суму 80558,93 гривень представник позивача просить стягнути із відповідача [PERSON] , як відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою. Водночас, а матеріалах справи відсутні докази, які б доводили факт виплати потерпілим зазначеної суми (платіжна інструкція, квитанція про перерахування коштів), зокрема не надано платіжних інструкції про виплату вказаних коштів, в той час, як платіжна інструкція - це розпорядження ініціатора надавачеві платіжних послуг щодо виконання платіжної операції. Ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію. Нтомість, довідка та наказ, свідчать лише про погодження суми, яка підлягає до виплати, та не є доказом безпосередньої виплати коштів потерпілій особі. Таким чином, доказів з приводу виплати позивачем потерпілим понесених ними витрат, представником позивача не надано і в ході розгляду справи не здобуто. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість, відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Відповідно ст. ст. 76, 80, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 752/23412/18 від 19.05.2021 року, справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Верховний Суд зауважує, що реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. В свою чергу, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тому, виходячи з принципу диспозитивностї цивільного судочинства, враховуючи ненадання представником позивача доказів виплати позивачем потерпілим понесених ними витрат, з приводу стягнення яких, в порядку регресу, представник позивача звертається до відповідача, які б відповідали вимогам ст. ст. 76-80 ЦПК України, а також те, що представник позивача наполягав саме на заявлених вимогах в заявленому розмірі, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 80558,93 грні доходить висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки суд позбавлений можливості вирішити питання про обґрунтованість заявленої позовної вимоги у зв`язку з її недоведеністю представником позивача. Понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed