Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 27.09.2001 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. У шлюбі у них народився син - [PERSON] [INFO] , який на даний час є повнолітній. Позивач вказав, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися близько трьох років, тому вони проживають ми окремо. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення між ними неможливе, а подальше збереження шлюбу стало суперечити як його інтересам, так і інтересам самої відповідачки. Спору щодо майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, між ними на даний час також нема. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою. Відповідачка [PERSON] подала клопотання про зупинення провадження для надання сторонам строку 6 місяців на примирення, покликаючись на те, що в обґрунтуваннях позовних вимог позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними були припинені біля трьох років тому і вони проживають окремо. Насправді вона виїхала з сином за кордон у зв`язку із повномасштабним вторгненням рф на територію України, про розрив своїх стосунків з чоловіком навіть думки не мала, періодично вона приїжджає в Україну і завжди перебуває з чоловіком на зв`язку. Як з початку укладання шлюбу, так і по сьогоднішній день вона прикладає зусилля щодо збереження шлюбу. Час від часу через її перебування за кордоном у них дійсно виникають непорозуміння стосовно ведення спільного господарства та розпорядження майном, проте ці конфлікти не є такими, що можуть бути підставою для розірвання шлюбу. Вона докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань між ними без застосування надмірних емоцій, намагається всі непорозуміння врегулювати мирним шляхом. Намір чоловіка розірвати шлюб для неї є раптовим. Вона зацікавлена у збереженні їх сім`ї і вважає, що у них немає жодних вагомих підстав для розірвання шлюбу. Доводам відповідачки надано оцінку ухвалою суду від 20.11.2024, якою відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про надання строку на примирення сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка не прибула у судове засідання, подала клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого повторно 31.07.2024 року, сторони зареєстрували шлюб 27.09.2001 року, місце державної реєстрації -\~ відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1243. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Також, задовольняючи позов [PERSON] суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved