Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 378872,25 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником автомобіля «Renault Latitud», реєстраційний номер [NUMBER] . В жовтні 2023 року позивач передав у тимчасове користування цей автомобіль [PERSON] . Тобто відповідач користувався цим авто на законних підставах, однак 26.10.2023 р. з вини відповідача сталась ДТП, внаслідок якої автомобіль «Renault Latitud», реєстраційний номер [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2024 в справі №127/3389/24 [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Майнова шкода полягає у пошкодженні транспортного засобу «Renault Latitud», реєстраційний номер [NUMBER] , розмір якої відповідно до висновку експерта №51 від 26.06.2024 станом на дату оцінки 26.10.2023 могла становити 378872,25 грн. Також позивачу внаслідок ДТП завдано моральну шкоду, розмір якої він оцінив у 10000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про розгляд справи, проте до суду не з`явився. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля «Renault Latitud», номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . В жовтні 2023 року позивач передав у тимчасове користування цей автомобіль [PERSON] . Тобто відповідач користувався цим авто на законних підставах, однак 26.10.2023 р. з вини відповідача сталась ДТП, внаслідок якої автомобіль «Renault Latitud», реєстраційний номер [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. За результатами проведеного досудового розслідування постановою слідчого Хмельницького РУП ГУ НП у Хмельницькій області від 14.11.2023 кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 286 КПК України в зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2024 в справі №127/3389/24 [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано майнової та моральної шкоди. Майнова шкода полягає у пошкодженні транспортного засобу «Renault Latitud», реєстраційний номер [NUMBER] , розмір якої відповідно до висновку експерта №51 від 26.06.2024 станом на дату оцінки 26.10.2023 могла становити 378872,25 грн. Згідно з цим висновком автомобіль є фізично знищеним і відновленню не підлягає. Представник позивача в судовому засіданні дав пояснення про те, що пошкоджений автомобіль спочатку знаходився на штрафмайданчику, а нині перебуває у володінні позивача, який не обговорював питання передачі залишків авто відповідачу. Таким чином склалась ситуація, за якої і залишки автомобіля, що мають певну цінність, залишаються у власника пошкодженого майна і він ж просить стягнути на його користь 378872,25 грн., що є ринковою вартістю автомобіля станом на день ДТП 26.10.2023 до його пошкодження. Таку позицію позивача суд вважає хибною. За змістом частин першої та другої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої\~статті 1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідальність у таких випадках несе винна особа, яка є водієм автомобіля чи особа, яка керувала таким автомобілем і з вини такої сталася ДТП. З урахуванням пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306\~, якщо особа під час керування автомобілем мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на такий, переданий їй власником чи іншою особою, яка на законній правовій підставі використовує цей транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання майнової шкоди. Виняток із цього правила передбачено частинами третьою, п`ятою\~статті 1187 ЦК України, відповідно до яких особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (власник, орендар, підрядчик тощо),звільняється від обов`язку відшкодування майнової шкоди, завданої транспортним засобом у випадках незаконного заволодіння автомобілем третьою особою, завдання майнової шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілої особи. Вказані випадки повинні бути підтверджені належними доказами (матеріалами кримінального провадження, якими встановлено обставину незаконного заволодіння третьою особою транспортним засобом; іншими матеріалами, що підтверджують дію непереборної сили або умисел потерпілої особи), про що обов`язково має бути зазначено в мотивувальній частині судового рішення. Згідно зі\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до\~ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно зі\~ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, зокрема пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а згідно зі ст. 30 транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. У постанові від 19.09.2019 року у справі №643/4161/15-ц Верховний Суд дійшов висновку про те, що відповідно до\~статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, врегульовано вищенаведеною\~статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі\~статтею 8 ЦК України\~(аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. З аналізу змісту наведених норм можна дійти висновку, що автомобіль вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є економічно необґрунтованим, витрати на ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі, якщо власник не згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди. Також, належить врахувати зміст п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, у якому роз`яснено, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Верховний Суд у постанові від 20.10.2021 року у справі №205/1314/16-ц про застосування\~ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~дійшов висновку, що у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик, або інша особа, яка відповідає за завдану шкоду. Матеріалами справи встановлено, що пошкоджений автомобіль «Renault Latitud», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент вирішення справи залишається у володінні позивача. Згідно з висновком експерта №51 від 26.06.2024 р. з оцінки транспортного засобу для подання до суду, визначено, що досліджуваний автомобіль у пред`явленому вигляді до експлуатації не придатний, втратив товарний вигляд, споживчі та експлуатаційні якості, вимагає відновлювального ремонту. Дійсна ринкова вартість автомобіля станом на дату оцінки 26.10.2023 року, без урахування пошкоджень при події, могла становити 378872,25 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ на роботи, запасні частини та матеріали цього автомобіля на дату оцінки 26.10.2023 року могла становити 484652,59 грн. Сума матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля приймається в розмірі, рівному дійсній ринковій вартості транспортного засобу (С) з терміном експлуатації як на момент ушкодження, оскільки такий транспортний засіб відновлювати економічно недоцільно, та станом на дату оцінки 26.10.2023 р. могла становити 378872,25 грн. Висновок : сума матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля «Renault Latitud», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на дату оцінки 26.10.2023 р. могла становити 378872,25 грн. У випадку погодження власника з визнанням автомобіля фізично знищеним, він передає залишки транспортного засобу особі, яка відповідає за завдану шкоду, і тим самим набуває право отримати від останнього відшкодування шкоди у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП, але цього між сторонами не відбулось. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд вважає повністю доведеними, а її розмір 10000 грн. відповідає вимогам розумності і справедливості. Моральна шкода полягає у розчаруванні та відчутті несправедливості, тому що позивач неодноразово запевняв позивача в тому, що добровільно відшкодує завдану майнову шкоду, однак своїх зобов`язань тривалий час не виконав, завдані збитки, які полягають в пошкодженні транспортного засобу не відшкодував. Тривала невизначеність, яка полягає у неможливості самостійного захисту своїх прав та законних інтересів, неможливістю іншим законним шляхом вплинути на відповідача з метою спонукання до добровільного відшкодування заподіяної шкоди та як наслідок вимушеної необхідності звернення до адвоката з метою отримання професійної правничої допомоги та звернення до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Судові витрати позивача складаються із сплаченого судового збору, адвокатського гонорару, сплати за проведення експертизи. Їх загальний розмір позивачем визначений у 15088,72 грн. Оскільки в позові про відшкодування майнової шкоди судом відмовлено вартість робіт за договором з експертом [PERSON] в розмірі 3200 грн. суд відхиляє. Пропорційно задоволеним позовним вимогам 10000 грн. від заявлених 388872,25 грн., що складає 2,6 %, сума відшкодування витрат із сплати судового збору становить 102,00 грн., на професійну правничу допомогу 208 грн.

Outcome: partial