Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] із позовом про виділення в натурі 1/3 частки земельної ділянки, припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом НРК 479595 від 05.08.2021, позивач набула право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0151га, що розташована у [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:02:048:0368, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Співвласником інших 2/3 часток даної земельної ділянки є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом НРК 479595 від 05.08.2021. На даній земельній ділянці площею 0,0151га знаходяться землі під малоповерховими забудовами в розмірі 0.0093га, 0.0029га, 0.0028га, 0.0001га. Зокрема, на земельній ділянці площею 0,0151 га знаходяться наступні малоповерхові забудови: гараж позначений на плані літ.«Ж» (земельна ділянка площею 0.0029га). убиральня літ. «Е» (земельна ділянка площею 0.0001га) та ворота № 4. Власником цього нерухомого майна є відповідач, що підтверджується інформаційними довідками № 295501720 від 20.01.2022 та №296388473 від 26.01.2022. Під двором знаходиться земельна ділянка площею 0.0093 га. На земельній ділянці площею 0.0028 га знаходиться мала архітектурна форма, яка побудована батьком позивача [PERSON] , який помер [INFO] , та замість якого позивач відповідно до ст. 1266 ЦК України отримала спірне нерухоме майно - 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0151га, кадастровий номер 0510100000:02:048:0368. До даної МАФ [PERSON] провів газопостачання, електропостачання, та здійснював в ній підприємницьку діяльність до 09.11.2020. З метою добровільного поділу земельної ділянки, позивач, з урахуванням розміру часток відповідача та позивача у спадковому майні, запропонувала відповідачу поділ земельної ділянки на підставі розробленого ДП «Поділлягеодезкартографія» ще 08.02.2017 року плану розподілу земельної ділянки. Відповідно до запропонованого варіанту позивачу, виходячи з належної їй 1/3 частки земельної ділянки, відходила земельна ділянка під МАФ, а відповідачу земельні ділянки під двором та нерухомим майном - гаражем, туалетом та воротами, які є допоміжними спорудами до житлового будинку, що відповідно до інформаційної довідки №295501720 від 20.01.2022 належить відповідачу на праві власності і розташований відповідно даної інформаційної довідки на суміжній земельній ділянці кадастровий номер 0510100000:02:048:0365 площею 0,0121 га власником якої також є відповідач. Крім того, в запропонованому відповідачу варіанті поділу у останнього наявний окремий виїзд з спірної земельної ділянки, що свідчить про відсутність перешкод у такому поділі. Однак відповідач відмовився від добровільного поділу спірної земельної ділянки, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. На підставі ухвали суду від 10.03.2022 року постановлено забезпечити позов [PERSON] шляхом заборони [PERSON] володіти, користуватися та розпоряджатись і вчиняти будь - які дії по відкриттю замків (ролетів) розміщених на входах до МАФ, проникненню в приміщення МАФ, добудовувати, прибудовувати, розбирати, переносити МАФ, яка розташована на земельній ділянці, загальною площею 0,0151 га, кадастровий номер 0510100000:02:048:0368 за адресою: [ADDRESS] , та вчиняти будь - які дії по відключенню енергозабезпечення та газозабезпечення Малої архітектурної форми, яка розташована на земельній ділянці, загальною площею 0,0151 га, кадастровий номер 0510100000:02:048:0368 за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.03.2022 року прийнято справу до розгляду у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Відповідач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Волошенюк О.В., звернувся до суду із відзивом на позовну заяву, в якому зазначено заперечення проти заявлених позовних вимог, з наступних підстав. Представник відповідача зазначає, що позивачем не надано до позовної заяви жодного документу, який би підтверджував факт будівництва ТС саме батьком позивачки. Позивачкою не підтверджено документально аргументу, що вона отримала спірне нерухоме майно - 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0151 га, кадастровий номер 0510100000:02:048:0368, замість тимчасової споруди. Представник відповідача вказує на те, що твердження позивача про те, що вона зверталася до відповідача з метою добровільного поділу земельної ділянки, з урахуванням розміру часток відповідача та позивача у спадковому майні, та пропонувала відповідачу поділ земельної ділянки на підставі розробленого ДП «Поділлягеодезкартографія» ще 08.02.2017 року плану розподілу земельної ділянки, є безпідставними, оскільки відповідач стверджує зворотне, що він не отримував будь-яких пропозицій з боку позивача. Представник відповідача зазначає також те, що в матеріалах справи наявний звіт про експертно-грошову оцінку земельної ділянки, де вказано вартість 1/3 частки земельної ділянки, яка становить 90 166 грн. 00 коп., тому відповідач готовий викупити у позивача дану частку за вказаною ціною. Виділення в натурі 1/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,0151 га, кадастровий номер 0510100000:02:048:0368, що розташована у [ADDRESS] , відповідач вважає недоцільним, так як її фактичний незначний розмір не дозволить позивачу її ефективне використання, а також спричинить значні незручності для відповідача у користуванні належною йому земельною ділянкою. Отже представник відповідача вважає, що подання позивачем даного позову є передчасним, так як останньою не дотримано вимог закону щодо здійснення заходів з досягнення домовленості про порядок володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю позивача та відповідача і реалізація позивачем свого права на звернення до суду із позовом не є безумовною, це право виникає лише тоді, коли особи не можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Також, представник відповідача вказує на те, що звернення позивачем до суду позбавило відповідача в добровільному порядку вирішити дане питання щодо порядок володіння та користування майном та спричинило для відповідача виникнення безпідставних майнових витрат пов`язаних із розглядом справи. Крім того, представником позивача аналізуючи зміст норм права, які регулюють ці питання, вказує на те, що позивач вибрала не вірний спосіб захисту, а саме звернулася із позовом про виділ частки земельної ділянки із спільного часткової власності, а в даній ситуації їй необхідно було звертатися про поділ спільного майна у спільній частковій власності. Також вказує на те, що виділ частки тільки позивачу є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється, а тому заявлені позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню, та просить суд залишити їх без задоволення. Відповідно до ухвали суду від 13.02.2024 року в даній справі призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ТОВ «Подільський центр судових експертиз» та провадження у справі зупинено. 08.07.2024 на адресу суду до Вінницького міського суду Вінницької області з ТОВ «Подільський центр судових експертиз» надійшов висновок експерта №753 від 01.07.2024 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, матеріали цивільної справи №127/5512/22, та інвентаризаційна справа №7350. Відповідно до висновку експерта №753 від 01.07.2024 року запропоновано 4 варіанти розподілу земельної ділянки загальною площею 151.0 кв.м., з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між співвласниками. На підставі ухвали суду 15.07.2024 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. Позивач в свою чергу вважаючи, що більш доцільним для вирішення спору буде варіант №2 розподілу земельної ділянки площею 151,0 кв.м. з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, а тому 26.08.2024 року звернулася до суду із уточненою позовною заявою, в якій уточнила свої заявлені позовні вимоги та просить суд виділити [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), в натурі 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 151,0 кв.м., кадастровий номер 0510100000:02:048:0368, що розташована у [ADDRESS] відповідно до варіанту № [NUMBER] розподілу земельної ділянки площею 151,0 кв.м. з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між співвласниками, який визначений у Додатку 2 до висновку експерта №753 від 01.07.2024 року. Крім того, просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на земельну ділянку, загальною площею 0,0151га, кадастровий номер 0510100000:02:048:0368, що розташована у [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в тому числі за проведення судової експертизи та за надання правничої допомоги. 29.08.2024 року на підставі ухвали суду прийнято уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виділення в натурі 1/3 частки земельної ділянки, припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку до розгляду, та в подальшому вирішено розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог. Відповідачем та його представником на уточнену позовну заяву відзиву не було подано та будь-яких заперечень надходило. 16.09.2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Волошенюк О.В. подала до суду клопотання про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи експерта та визнання висновку судового експерта Валерія Данилюка №753 від 01.07.2024 року неповним, оскільки вважає, що висновок експерта є неповним, так як надані ним варіанти розподілу спірної земельної ділянки враховують лише інтереси позивача й не враховує законні інтереси відповідача. Позивач у всіх процесуальних документах наполягає на такому розподілі земельної ділянки, який передбачає надання їй тієї її частини, на якій знаходиться тимчасова споруда, обґрунтовуючи це тим, що вона була, нібито, побудована її батьком і, що саме замість цієї тимчасової споруди, вона отримала у спадок спірне нерухоме майно 1/3 частку земельної ділянки. Вказує на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують право власності позивача на тимчасову споруду, а закон не пов`язує порядок розподілу земельної ділянки із наявністю на ній такої тимчасової споруди, отже зазначені вимоги позивача є безпідставними, але, як виявилось, вплинули на надані варіанти розподілу земельної ділянки. Таку прогалину на думку представника відповідача у висновку має усунути призначенням додаткової судової земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено експертам ТОВ «Подільський центр судових експертиз», окрім експерта Данилюка Валерія Олександровича, на вирішення якої поставити наступні питання: Які можливі ще варіанти розподілу земельної ділянки загальною площею 0,0151га кадастровий номер 0510100000:02:048:0368, що розташована у [ADDRESS] між двома співвласниками, крім запропонованих висновком судового експерта Данилюка Валерія Олександровича № 753 від 01.07.2024р. із врахуванням балансу інтересів обох співвласників з урахуванням їх часток відповідно до вимог нормативно-правових актів. Ухвалою суду від 16.09.2024 року відмовлено у задоволенні заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Волошенюк Оксани Валеріївни про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи. Підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві та уточненій позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог посилаючись на заперечення викладенні у відзиві на позовну заяву. В судовому засіданні також було допитано за клопотанням сторони відповідача експерта ТОВ «Подільський центр судових експертиз», Данилюка Валерія Олександровича , який в свою чергу на запитання представника відповідача пояснив наступне, що ним відповідно до висновку експерта №753 від 01.07.2024 року запропоновано 4 варіанти розподілу земельної ділянки загальною площею 151.0 кв.м., з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між співвласниками. Запропоновані 4 варіанти розподілу земельної ділянки загальною площею 151.0 кв.м., з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , здійснені із врахуванням усіх обставин місцевості та фактичного користування сторонами майном (житловими та господарськими будівлями), які розташовані на дані земельній ділянці, в більші мірі з урахуванням майна відповідача. Тому вважає, що ним всебічно та обґрунтовано і в межах можливих варіантів запропоновано найбільш прийнятні варіанти розподілу земельної ділянки загальною площею 151.0 кв.м., з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та з урахуванням часток позивача та відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, допитавши експерта, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом НРК 479595 від 05.08.2021 позивач набула право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0151га, що розташована у [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:02:048:0368, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с 42, 43). Співвласником інших 2/3 часток даної земельної ділянки є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом НРК 479595 від 05.08.2021 (а.с 42). Судом при дослідженні матеріалів справи та інвентаризаційної справи № 7450 встановлено, що на даній земельній ділянці площею 0,0151га знаходяться землі під малоповерховими забудовами в розмірі 0.0093 га, 0.0029 га, 0.0028 га, 0.0001 га. Зокрема, на земельній ділянці площею 0,0151 га знаходяться наступні малоповерхові забудови: гараж позначений на плані літ.«Ж» (земельна ділянка площею 0.0029га). убиральня літ. «Е» (земельна ділянка площею 0.0001га) та ворота №4. Власником цього нерухомого майна є відповідач, що підтверджується інформаційними довідками № 295501720 від 20.01.2022 та № 296388473 від 26.01.2022.( а.с 15-27) Під двором знаходиться земельна ділянка площею 0.0093 га. На земельній ділянці площею 0.0028 га знаходиться мала архітектурна форма, яка побудована батьком позивача [PERSON] , який помер [INFO] та замість якого позивач, відповідно до ст. 1266 ЦК України, отримала спірне нерухоме майно - 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0151га, кадастровий номер 0510100000:02:048:0368. Відповідно до наказу управління торгівлі, громадського харчування та побуту Вінницького міськвиконкому №239 від 11.04.1995 року про відкриття магазину приватного підприємця [PERSON] (а.с 65 інвентаризаційної справи № 7450), встановлено, що приватному підприємцю [PERSON] , було дозволено відкрити магазин на присадибній ділянці по [ADDRESS] . Згідно дозволу управління архітектури та містобудування виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів № 02-3 від 17.01.1995 року, який був виданий [PERSON] на встановлення торгівельного павільйону по [ADDRESS] та дозволу санітарно-епідеміологічної станції (а.с 65, 67 інвентаризаційної справи № 7450), а саме дозвіл видано колишньому власнику земельної ділянки земельної ділянки загальною площею 0,0151га, кадастровий номер 0510100000:02:048:0368, а саме батькові відповідача та дідусю позивачки, яка є спадкоємицею після смерті свого батька [PERSON] , який в свою чергу за життя здійснював підприємницьку діяльність в кіоску (мала архітектурній форма), яка була побудована батьком позивача - [PERSON] на земельній ділянці площею 0.0028га, знаходиться по [ADDRESS] . Отже, твердження відповідача/представника відповідача відносно того, що у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують право власності позивача на тимчасову споруду, а закон не пов`язує порядок розподілу земельної ділянки із наявністю на ній такої тимчасової споруди, є безпідставними та стороною відповідача жодним належним, допустимим доказом не підтверджено та не спростовано очевидного і підтверджено вищевказаними доказами факту, що батько позивачки [PERSON] в тимчасовій споруді на земельній ділянці площею 0.0028га, знаходиться по [ADDRESS] , здійснював свою підприємницьку діяльність, а отже користувався даною спорудою, як своєю власністю. Крім того, відповідачем/представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначалося про те, що він допомагав [PERSON] як своєму брату у будівництві даної малої споруди, яка розташована на спірній земельній ділянці, що вкотре спростовує твердження відповідача/представника відповідача. Також судом встановлено, що до даної МАФ [PERSON] провів газопостачання, електропостачання, та здійснював в ній підприємницьку діяльність до 09.11.2020. На підтвердження вищезазначеного позивачкою додано до матеріалів справи наступними документи (а.с 28-108): свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця Серія [NUMBER] від 14.04.98р.; свідоцтво про сплату єдиного податку Серія [NUMBER] від 1.01.2009р., в якому зазначено місце здійснення діяльності [ADDRESS] ; свідоцтво платника єдиного податку Серія [NUMBER] від 25.05.12р., в якому зазначено місце провадження господарської діяльності [ADDRESS] ; робочий проект установки газового котла в топічній павільйону від 2004 року (замовник СПД [PERSON] , адреса павільйону [ADDRESS] ); ескізний проект технічного переоснащення комерційного вузла обліку природного газу за адресою [ADDRESS] (замовник ФОП [PERSON] ); акт прийому газообладнання для проведення випробувань в павільйоні у [ADDRESS] (замовник СПД [PERSON] ); звернення СПД [PERSON] від 23.11.2004р. щодо реєстрації робочого проект) установки газового котла в топічній павільйону по [ADDRESS] ; висновк експертизи від 23.11.04р. про надання дозволу на початок роботи на підставі робочого проекту установки газового котла в топічній павільйону по [ADDRESS] . технічні умови №312/350 на електропостачання торгівельного павільйону від 26.06.2006 року (замовник СПД [PERSON] ); договір на обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання магазину №1085 від 19.02.2013 (замовник СПД [PERSON] ); договір від 01.01.2016 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (магазин « [INFO] », [ADDRESS] , [PERSON] ); договір від 25.10.2010 (магазин «Насосцентр», [ADDRESS] . [PERSON] ); договір на постачання електричної енергії №4877 від 18.08.2008, з додатками; довідка ВЦПЕМ від 31.01.1994 про надання [PERSON] права на застосування електрообігріву в кіоску по [ADDRESS] ; протокол вимірювання струму короткого замикання №26 від 20.01.2006 в магазині [PERSON] по [ADDRESS] ; актом здачі-приймання науково-технічної продукції по договору №572 від 10.01.2008 та робочим проектом фірми «Архітектон». робочим проектом на електропостачання торгівельного павільйону СПД [PERSON] [ADDRESS] ; паспортом схеми заземлюючого пристрою Зх фазного вводу магазину СПД [PERSON] [ADDRESS] , з додатками. Вищезазначені та дослідженні документи судом в ході судового розгляду даної справи та інвентаризаційної справи №7350 повністю спростовують заперечення та твердження відповідача/представника відповідача, те, що жодного документу, який би підтверджував факт будівництва ТС саме батьком позивачки, не надано та не підтверджено документально аргументу, що вона отримала спірне нерухоме майно - 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0151 га, кадастровий номер 0510100000:02:048:0368, замість тимчасової споруди, а також те, що у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують право власності позивача на тимчасову споруду, а тому суд їх відхиляє, за їх безпідставністю та необґрунтованістю. Крім того, як стверджує позивач, що з метою добровільного поділу земельної ділянки, позивач, з урахуванням розміру часток відповідача та позивача у спадковому майні, запропонувала відповідачу поділ земельної ділянки на підставі розробленого ДП «Поділлягеодезкартографія» ще 08.02.2017 року плану розподілу земельної ділянки. Відповідно до запропонованого варіанту позивачу, виходячи з належної йому 1/3 частки земельної ділянки, відходила земельна ділянка під МАФ, а відповідачу земельні ділянки під двором та нерухомим майном - гаражем, туалетом та воротами, які є допоміжними спорудами до житлового будинку, що відповідно до інформаційної довідки №295501720 від 20.01.2022 належить відповідачу на праві власності і розташований відповідно даної інформаційної довідки на суміжній земельній ділянці кадастровий номер 0510100000:02:048:0365 площею 0,0121 га власником якої також є відповідач. В запропонованому відповідачу варіанті поділу у останнього наявний окремий виїзд з спірної земельної ділянки, що свідчить про відсутність перешкод у такому поділі. Однак, як стверджує позивач, відповідач відмовився від добровільного поділу спірної земельної ділянки, що і змусило її реалізувати своє право на звернення до суду із даним позовом. Твердження відповідача/представника відповідача про те, що він не отримував будь-яких пропозицій з боку позивача, суд не може розцінювати як підставу для відмови у задоволенні позову, з огляду на те, що за період перебування цивільної справи в провадженні суду, а саме 02.03.2022 року по даний час, відповідач не вчинив жодних реальних дій щодо вирішення даного питання в добровільному та позасудовому порядку, а навпаки висловив заперечення щодо будь-якого варіанту вирішення спірного питання, а тому розцінюється судом, як фактична відмова, а дії позивача в даному випадку є правомірними і направленими на захист своїх прав та законних інтересів щодо майна. Вищевказане, також підтверджується тим, що представником відповідача у відзиві було зазначено, що в матеріалах справи наявний звіт про експертно-грошову оцінку земельної ділянки, де вказано вартість 1/3 частки земельної ділянки, яка становить 90 166 грн. 00 коп., тому відповідач готовий викупити у позивача дану частку за вказаною ціною, але за тривалий час розгляду справи відповідачем не здійснено дій на реалізацію такого твердження. Отже, можливість виділення в натурі частки земельної ділянки земельної ділянки загальною площею 151.0 кв.м., з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, яка розташована за адресою: [ADDRESS] позивачу підтверджується висновком експерта №753 від 01.07.2024 року, яким запропоновано 4 варіанти розподілу земельної ділянки загальною площею 151.0 кв.м., з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між співвласниками. Крім того, враховуючи те, що відповідачем/представником відповідача не було запропоновано своїх варіантів вирішення спірного питання, не подано зустрічний позов, висновки експертизи тощо, суд погоджується із позивачем, та приходить до висновку, що більш доцільним для вирішення спору в даній ситуації, буде варіант №2 розподілу земельної ділянки площею 151,0 кв.м. з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, а тому вважає, що уточнена позовна заява, в якій позивач уточнила свої заявлені позовні вимоги та просить суд виділити [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), в натурі 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 151,0 кв.м., кадастровий номер 0510100000:02:048:0368, що розташована у [ADDRESS] відповідно до варіанту № [NUMBER] розподілу земельної ділянки площею 151,0 кв.м. з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між співвласниками, який визначений у Додатку 2 до висновку експерта №753 від 01.07.2024 року, підлягає задоволенню. Договору щодо поділу зазначеної земельної ділянки її співвласниками не укладено, домовленостей не дійшли. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у частині другій статті 16 ЦК України. До їх кола належить відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Згідно ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Особам (їх спадкоємцям), які мали у власності земельні ділянки до 15 травня 1992 року (з дня набрання чинності Земельним кодексом України), земельні ділянки не повертаються. Відповідно до ст.79 ЗК України Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження,які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом тане порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється:у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.4. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально. Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі:поділу або об`єднання земельних ділянок;скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Наявність обмежень у використанні земель, у тому числі червоних ліній, в межах земельної ділянки, що формується для обслуговування існуючого об`єкта нерухомості (будівлі, споруди), не перешкоджає її формуванню та визначенню її цільового призначення для потреб, пов`язаних із функціонуванням зазначеного об`єкта з дотриманням встановлених обмежень щодо використання земельної ділянки. Суб`єктами права власності на землю згідно ст. 80 ЗК України є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності;б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до положення ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). За змістом ч. 1, 3, 4 ст. 86 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. У приписах ч.1, 3 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділу натурі частки із майна,що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За правилом ч. 1ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до положень ч. 1 ст.364, ч. 2 ст.367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим,співвласник, який бажає виділу,має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. На підставу можливості проведення розподілу позивачем надано технічну документацію, та за клопотанням позивача проведено відповідно експертизу за результатами якої надано висновок експерта №753 від 01.07.2024 року, яким запропоновано можливі 4 варіанти розподілу земельної ділянки загальною площею 151.0 кв.м., з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між співвласниками. За змістом ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності,крім випадків,установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду . Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364цього Кодексу. Отже, враховуючи вищевикладене, право власника земельної ділянки закріплено законодавчо та для звернення до суду за вирішенням питання про виділ земельної ділянки в натурі зі спільної часткової власності не вимагає наявність спору, а вимагає наявність факту відмови у погодженні виділу часток. Суд не приймає заяву відповідача про неотримання пропозиції позивача щодо розподілу земельної ділянки, оскільки з огляду на те, що за період перебування цивільної справи в провадженні суду, а саме 02.03.2022 року по даний час, відповідач не вчинив жодних реальних дій щодо вирішення даного питання в добровільному та позасудовому порядку, а навпаки висловив заперечення щодо будь-якого варіанту вирішення спірного питання, а тому розцінюється судом, як фактична відмова, а дії позивача в даному випадку є правомірними і направленими на захист своїх прав та законних інтересів щодо майна. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Суд вважає, що за вищевикладених обставин, враховуючи, що більш доцільним для вирішення спору в даній ситуації, буде варіант №2 розподілу земельної ділянки площею 151,0 кв.м. з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, приходить до висновку, що уточнені вимоги позивача про виділення [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), в натурі 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 151,0 кв.м., кадастровий номер 0510100000:02:048:0368, що розташована у [ADDRESS] відповідно до варіанту № [NUMBER] розподілу земельної ділянки площею 151,0 кв.м. з кадастровим номером 0510100000:02:048:0368, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між співвласниками, який визначений у Додатку 2 до висновку експерта №753 від 01.07.2024 року, підлягає задоволенню, оскільки судом визнається належним та допустимим доказом. За правилом ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем було сплачено судовий збір, що підтверджуєтьсь відповідною квитанцій про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову та подання самого позову, разом в розмірі 2 977 гривень 20 копійок. Пунктами 1, 2 ч. 2ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що у справі наявний висновок експерта №753 від 01.07.2024 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи призначеної судом за клопотанням позивача, і який ліг в основу ухвалення рішення суду, витрати які понесла позивач за його проведення згідно платіжного доручення № @2PL442328 від 12.06.2024 року на суму 14 300 гривень 00 копійок, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved