Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

У липні 2024 року Товариство з\~додатковою відповідальністю\~«Страхова компанія\~«Оберіг» звернулось\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~ПрАТ «СК\~«Арсенал Страхування»\~ про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позов мотивований тим, що [PERSON] звернувся до позивача з метою укладення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Поліс) відносно транспортного засобу - автомобіля марки «VOLKSWAGEN Crafter» д.н.з. [NUMBER] (vin-code [NUMBER] ). Під час укладення Полісу відповідач надав позивачу інформацію, що вказаний транспортний засіб має дійсний протокол обов`язкового технічного контролю (далі за текстом ОТК) з датою наступного проходження ОТК - 10 квітня 2022 року. Оскільки позивач не має доступу до бази даних МВС України щодо проходження транспортними засобами ОТК, тому страховик при укладенні Полісу керувався виключно інформацією наданою клієнтом. 24 лютого 2021 року між позивачем та відповідачем був укладений Поліс № ЕР-202932247, відповідно до якого був забезпечений транспортний засіб. Строк дії Полісу з 00:00 годин 11 квітня 2021 року по 10 квітня 2022 року включно. В розділі «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» зазначено, що ТЗ підлягає ОТК 10 квітня 2022 року. 07 березня 2022 року за участю забезпеченого полісом транспортного засобу сталася ДТП. З метою розслідування вказаного страхового випадку позивач звернувся до сервісного центру МВС України з запитом щодо проходження ОТК забезпеченим ТЗ, оскільки відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», експлуатація транспортних засобів, які підлягають ОТК, але не пройшли його, забороняється. У відповідь на свій запит позивач отримав інформацію про те, що забезпечений транспортний засіб станом на 07 березня 2022 року (на момент ДТП) ОТК не пройшов. Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач при укладенні Полісу ввів позивача в оману, оскільки повідомив неправдиву інформацію про проходження забезпеченим транспортним засобом ОТК з датою наступного проходження ОТК - 10 квітня 2022 року, тобто надав неправдиві відомості про істотні умови предмету договору страхування. У зв`язку з вказаними діями відповідача, позивачем був укладений з відповідачем Поліс на строк, що перевищує строк чергового проходження ОТК забезпеченим ТЗ, що суперечить абзацам 6 та 7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач, посилаючись на вимоги ст. 203,215, 229, 230 ЦК України, вважає, що за таких обставин вказаний Поліс є недійсним внаслідок обману відповідачем позивача щодо фактів, які впливали на укладення правочину і тому просить визнати Поліс, який укладено між сторонами, недійсним з моменту його укладення. На підставі наведеного вище позивач просив суд визнати недійсним, з моменту його укладення, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-202932247, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб - автомобіль марки «VOLKSWAGEN\~Crafter»\~д.н.з. [NUMBER] \~(vin-code\~ [NUMBER] ) , та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2024 року відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем [PERSON] 21 жовтня 2024 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «СК\~«Арсенал Страхування»\~ подав пояснення в яких просив суд врахувати, що на стадії укладення правочину ТДВ "СГ «Оберіг», не вважав за потрібне перевірити обов`язковість проходження транспортним засобом технічного огляду. Отримував майнову вигоду у виді страхових платежів , а коли стався страховий випадок звернувся з вимогами про визнання правочину недійсним з метою не виплачувати та не виконувати своїх обов`язків за договор страхування, оскільки за звичай сума виплат за страховим випадком є більшою, ніж та сума яку потрібно буде повернути в разі визнання недійсним правочину. Також позивачем не надано належних, достовірних і достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач при укладанні страхового договору діяв умисно та повідомив недостовірну інформацію стосовно ОТК. Позивач має довести наявність одночасно трьох складових, а саме: наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особа введена в оману, наявність обману. Жодна з вказаних складових позивачем не доведена. Недоведеність факту обману з боку відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову. Позивач не був позбавлений можливості перевірити надану відповідачем інформацію таким же чином, як це було зроблено ним після настання страхового випадку, проте страховик - позивач не пред`являв до відповідача ніяких вимог та погодився з тими відомостями, які були надані відповідачем. Вказане свідчить, що відповідач не порушував прав позивача на стадії укладення правочину, а сам позивач самоусунувся від встановлення обставин, які мали значення для дотримання Закону при укладенні договору страхування. Отже, з огляду на вищезазначене ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вважає що відповідач жодним чином не порушив умови договору страхування. Представник позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Оберіг» подав додаткові пояснення на пояснення третьої особи в яких зазначив, що поліс заповнюється виключно з інформації, наданої/заповненої страхувальником, відтак, саме страхувальник повідомляє страховика про необхідність проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України Про дорожній рух, та про строки дії чинного протоколу про ОТК, і лише на підставі цієї інформації, поданої страхувальником формується поліс з відповідною інформацією зазначеною у внутрішньому договорі страхування (полісі). Відповідач при укладенні полісу ввів в оману позивача щодо істотних умов договору страхування, у зв`язку з чим Поліс було укладено з порушенням вимог Закону № 1961-IV, тому Поліс слід визнати недійсним. Мотивом відповідача щодо введення позивача в оману являлось насамперед безпідставне отримання договору обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів, котре б у свою чергу виключило накладення штрафу за його відсутність з боку патрульної поліції та подальше ігнорування законодавчо встановлених вимог щодо обов`язкового проходження ОТК та укладення полісу за значно меншою вартістю, аніж передбачена для вантажних автомобілів. Просив врахувати дані доводи та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Представник позивача в судове зсідання не з`явився надав заяву про розгляд справи в його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до такого. Судом встановлено, що 24 лютого 2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс №ЕР-202932247, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб - автомобіль марки «VOLKSWAGEN Crafter» д.н.з. [NUMBER] (vin-code [NUMBER] ). Термін дії Полісу встановлений з 00 годин 00 хвилин 11 квітня 2021 року по 10 квітня 2021 року включно . Відповідно вищевказаного Полісу зазначено, що тип ТЗ підлягає обов`язковому технічному контролю - 10 квітня 2021 року. 07 березня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автомобіля марки «VOLKSWAGEN Crafter» д.н.з. [NUMBER] (vin-code [NUMBER] ), після чого, з метою розслідування страхового випадку, позивач звернувся до сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України з запитом про проходження обов`язкового технічного контролю (далі - ОТК) означеним транспортним засобом. Згідно листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України № 31/1734АЗ-19165-2024 від 25 червня 2024 року у відповідь на запит адвоката Стецюра О.В. щодо наявності протоколів ОТК ТЗ вбачається, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль марки VOLKSWAGEN\~Crafter»\~д.н.з. [NUMBER] \~(vin-code\~ [NUMBER] ) станом на 07 березня 2022 року ОТК не проходив. Відповідно положень статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Норми, що стосуються обов`язкового страхування, містяться у спеціальному законодавстві, зокрема, Законах України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року; «Про страхування» від 07 березня 1996 року. Відповідно пункту 1.1. статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу. Згідно п. 1.7. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Пунктом 14.2. ст. 14 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачено, що страховик не може відмовити будь-якому страхувальнику в укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачено, що страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Внутрішні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладаються строком на один рік. Згідно абз. 6, 7 п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» визначено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух». Відповідно пункту 17.3. ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також за вимогою страховика надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Частина 1 статті 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачає, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух». Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27 жовтня 2011 року № 673 затверджено Положення про особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно пункту 2.1.4. Положення про особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів заповнюється відповідно до порядку заповнення поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який встановлюється МТСБУ. Протоколом МТСБУ від 14 липня 2016 року № 384/2016 затверджено Інструкцію про порядок заповнення бланку поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29 серпня 2011 року № 558. Визначено Інструкцією, що в розділі «8. Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» полісу зазначаються істотні умови, які впливають на оцінку ризику та, відповідно, розмір страхової премії при укладенні договору ОСЦПВВНТЗ. До таких умов відносяться: перелік місяців, протягом яких використовується транспортний засіб (для річних договорів), використання транспортного засобу у якості таксі/маршрутного таксі, підлягання транспортного засобу обов`язковому технічному контролю (ОТК) (якщо так, то вказується дата наступного ОТК), допущення до керування транспортним засобом осіб з водійським стажем менше 3-х років та/або водійський стаж страхувальника є меншим 3-х років. Перед внесенням відомостей до розділу 8 слід отримати від страхувальника інформацію щодо необхідності проходження відповідним транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», про що здійснити відповідний запис у внутрішньому договорі страхування. У разі, якщо транспортний засіб підлягає обов`язковому технічному контролю, то внутрішній договір страхування по відношенню до нього укладати за умови надання страхувальником для огляду страховику протоколу перевірки технічного стану цього транспортного засобу чи талону державного технічного огляду. Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю перевищують один рік, внутрішній договір страхування укладається строком на один рік. Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю є меншим ніж один рік, то внутрішній договір укладається на строк, що відповідає цілому числу місяців до дати чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю чи, відповідно, до закінчення дії талону державного технічного огляду. Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю перевищують один рік, внутрішній договір страхування укладається строком на один рік. Якщо строк дії талону державного технічного огляду чи, відповідно, строк до чергового проходження таким транспортним засобом обов`язкового технічного контролю є меншим ніж один рік, то внутрішній договір укладається на строк, що відповідає цілому числу місяців до дати чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю чи, відповідно, до закінчення дії талону державного технічного огляду. Фактичні обставини справи, подані та досліджені судом докази вказують на те, що 24 лютого 2021 року між страховиком Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» та страхувальником [PERSON] був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-202932247. Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до вимог статті 230 ЦК України якщо одна зі сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. Особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю. Відповідно ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У пункті 6 Переліку відомостей, необхідних для укладання внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджений протоколом Президії МТСБУ від 25 травня 2017 року № 401/2017 і розроблений у відповідності до Положення про особливості укладання електронних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого Розпорядженням Нацкомфінпослуг, визначено, що відомості, зазначені в п. п. 1-4 страховик повинен отримати від страхувальника, але має право перевірити їх достовірність шляхом звірки з наявними даними у власних інформаційних реєстрах та за даними державних інформаційних ресурсів. Встановленні судом фактичні обставини у справі на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що страховик Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 27 липня 2020 року, предметом якого був транспортний засіб - автомобіль марки VOLKSWAGEN\~Crafter»\~д.н.з. [NUMBER] \~(vin-code\~ [NUMBER] ) страхувальника [PERSON] вимог щодо надання додаткової інформації чи документів та погодився з тими відомостями, які були надані відповідачем. При цьому, зважаючи на вимоги п. 6 Переліку відомостей, необхідних для укладання внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 25 травня 2017 року № 401/2017 і розробленого у відповідності до Положення про особливості укладання електронних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого Розпорядженням Нацкомфінпослуг відомості, страховик не був позбавлений можливості перевірити надану відповідачем інформацію таким же чином, як це було зроблено ним після настання страхового випадку, проте, страховик (позивач у справі) при укладенні договору страхування з [PERSON] погодився з тими відомостями, які були надані відповідачем. Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставини у своїй сукупності дозволяють суду зробити висновок про те, що під час розгляду справи позивач не подав до суду належних та достатніх доказів на спростування презумпції правомірності правочину. Обставини, які б свідчили про введення сторони страховика (Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг») в оману, є недоведеними, зокрема, сам факт обману, наявність умислу в діях страхувальника [PERSON] , спрямованого на введення страховика в оману щодо умов страхування, тому правові підстави для визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі зазначених позивачем правових норм відсутні. Отже, вказаний договір відповідав\~чинному законодавству України та був направлений на реальне настання правових наслідків. На момент укладення оспорюваного договору його сторони не допустили таких порушень правових норм, які б давали підстави для визнання договору недійсним. При цьому, суд звертає увагу на суперечливу поведінку позивача (страховик за договором), який, взявши на себе зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, звернувся до суду з позовом про визнання його недійсним лише після\~настання стахового випадку\~за участю забезпеченого\~\~транспортного засобу VOLKSWAGEN Crafter» д.н.з. [NUMBER] (vin-code [NUMBER] ). Такою ж, суперечливою є поведінка відповідаача, оскільки з моменту укладення договору обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів пройшло більше трьох років та він не заявляв ніяких вимог до страхової компанії, та при настанні страхового випадку не заперечував її обов`язку по відшкодуванню завданої шкоди. Суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, оскільки повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову (такий висновок сформулював Верховний Суд у постановах від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17, від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6\~статті 3 ЦК\~Украйни). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 міститься висновок про те, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Outcome: dismissed