Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Гришковецької селищної ради 01.11.2024 звернувся в суд з позовом в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.11.2023, просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , також просять стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вимоги позовної заяви, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.11.2023 обґрунтовано тим, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є батьками малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сім`я перебуває під соціальним супроводом по причині неналежного виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, зловживання спиртними напоями. Батько дітей також байдуже ставиться до дітей, не працює, не забезпечує їх матеріально. Працівниками служби у справах дітей, фахівцем із соціальної роботи та лікарем педіатром здійснювалися виїзди в сім"ю за місцем знаходження дітей, матері надавались рекомендації, поради, консультації спеціалістів щодо належного догляду за дітьми, дотримання санітарно - гігієнічних умов проживання дітей, вчасного проведення медичного обстеження дітей, поліпшення побутових умов проживання, оформлення соціальних державних виплат, однак позитивних змін не відбулося, такий спосіб життя відповідачів загрожує життю дітей. 26.10.2023 працівниками служби у справах дітей Гришковецької селищної ради здійснено терміновий виїзд в родину відповідачів. Було встановлено, що відповідачка перебувала в стані сильного алкогольного сп"яніння, діти були у підгузках, повних від випорожнень, немиті, у новонародженої дитини були сильні попрілості. Сімейний лікар діагностував у обох дітей малопродуктивний кашель, жорстке дихання, сильні хрипи, діти потребували госпіталізації, необхідних ліків для їх лікування у відповідачки не було, відповідачка до лікарні їхати не бажала. Відповідача [PERSON] вдома не було. За результатами оцінки рівня безпеки дітей, враховуючи вік дітей, їх стан здоров`я, повну залежність від дорослих, відмову матері від госпіталізації, що становило загрозу життю та здоров`ю дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було влаштовано до дитячого відділення Бердичівської міської лікарні. 07.11.2023 малолітніх дітей було влаштовано до КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради. Органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Гришковецької селищної ради було прийнято рішення про негайне відібрання дітей у матері та влаштування до КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок для дітей - сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради. Враховуючи наявні обставини, вважають, що є всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.11.2023 позовну заяву було залишено без руху (а.с.53-55). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2023 відкрито загальне провадження у справі (а.с.83-84). Протокольною ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.02.2024 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду (а.с.119 - 120). В судове засідання сторони не з"явилися. Представником органу опіки та піклування Продеус О.В. на адресу суду скеровано заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на винесенні рішення в даному судовому засіданні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, на адресу суду скерувала заяву про відкладення розгляду справи в зв"язку з тим, що її адвокат перебуває у відпустці. Відповідач [PERSON] причину неявки в судове засідання не повідомив. Суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідачки [PERSON] про відкладення розгляду справи, оскільки, як зазначено в Постанові КЦС Верховного Суду від 24.10.2024, справа № 752/8103/13-ц ( 61-6892св23) якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні . Враховуючи, що справа перебуває на розгляді з 01.11.2023 року, стосується інтересів малолітніх дітей, судом досліджено всі докази по даній справі для прийняття законного і обґрунтованого рішення, тому суд прийшов до висновку про можливість вирішення спору в даному судовому засіданні. Так, судом встановлено, що представник органу опіки та піклування Гришковецької селищної ради Продеус О.В. в судових засіданнях підтримала позов та просила задовольнити в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідачка залежна від алкоголю. До служби у справах дітей надходили повідомлення від жителів села, від сімейного лікаря, що відповідачка не доглядає за дітьми, також були повідомлення щодо [PERSON] , що він вчиняє домашнє насильство над [PERSON] . У будинку, де перебували діти, були розкидані речі, речі для дітей були брудні, їх не було у що вдягнути, новонароджена дитина спала у візочку, а у старшого хлопчика не було окремого ліжечка. 26.10.2023 року о 10 годині відповідачка була в стані сильного алкогольного сп"яніння. Менший хлопчик не набирав вагу, мав сильні попрілості. Відповідачка [PERSON] в судових засіданнях пояснювала, що заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вона влаштувалася працювати вахтовим методом в м. Києві після того, як вилучили дітей. Вона дійсно має залежність від алкоголю. В будинку є умови для проживання дітей. [PERSON] її не бив, вони тільки сваряться. Вказала, що попрілості в меншого хлопчика з"явилися в лікарні, це залежить від памперса. Діти весь час, поки жили з нею, були одягнені в чистий одяг. Вони проживали за кошти, що отримували на дітей, та кошти, які заробляв відповідач. З [PERSON] вона проживає 6-7 років. Від госпіталізації дітей вона відмовилася, так як діти не були сильно хворі, їх можна було лікувати вдома, ліки у неї були в наявності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також заперечив проти задоволення позовних вимог, вказав, що ніколи не вчиняв домашне насильство, ні як до першої співмешканки, ні до [PERSON] . В них дійсно були сварки з відповідачкою, але невеликі. Він має 15000 грн. доходу в місяць. Він дійсно не відвідував лікаря з дітьми ніколи. Вказав, що попрілості у дитини, які зображені на фотографії, з"явилися після того, як дітей забрали в лікарню, хто довів дітей до такого стану, він не знає. З дітьми він не мав часу ходити до сімейного лікаря, бо був зайнятий. Він не вживає алкоголю. Представник відповідачів [PERSON] заперечила проти задоволення позовних вимог, вказала, що відповідачі бажають займатися вихованням дітей, не ухиляються від виконання батьківських обов"язків. Свідок [PERSON] ( лікар педіатр) суду повідомила, що з відповідачкою вона познайомилася коли хлопчику [PERSON] було 1 рік 3 місяці. До неї приходила бабуся з дитиною, а також тітка, мати не приходила, її це здивувало - вона повідомила службу у справах дітей. Коли відповідачка була вагітна другою дитиною, вона вживала алкоголь і палила цигарки. Новонароджений [PERSON] , 2023 р.н., погано набирав вагу, відповідачка неправильно його годувала, готувала суміш на колодязній воді, в неправильних пропорціях. В родині відповідачів суміші для дитини не було, їх постійно видавала їм сільська рада. Їй відомо, що коли [PERSON] була вагітна другою дитиною, [PERSON] її бив. [INFO] хлопчик [PERSON] народився хворий і був скерований до обласної дитячої лікарні, з якої 17.08.2023 року відповідачку з дитиною виписано. 18.08.2023 вони приїхали до будинку відповідачів, однак їх не було вдома. Старша дитина була в бабусі, яка не знала, де знаходилася відповідачка з новонародженим. Від сторонніх осіб вони дізналися про знаходження відповідачки - вони були у друзів. При огляді дитини було встановлено, що дитина була голодна, підгузок був повний. В приміщенні, де була дитина, був запах нікотину, відповідачі перебували в стані алкогольного сп"яніння. Новонародженій дитині були встановлені наступні діагнози : ВВС, перемембральний дефект міжшлуночкової перетинки, ГІВЦНС с- м пригнічення, пелюшковий дерматит. Згідно рекомендації ЖОДКЛ відповідачку було скеровано на обстеження до м. Києва в ДУ " НПМЦ ДКК", відповідач [PERSON] не погодився, що дитина потребує лікування, а [PERSON] погодилася. 18.08.2023 року було повідомлено службу у справах дітей щодо поведінки відповідачів відносно їх дітей. Відповідачку зобов"язали приходити з дитиною у ФАП с. Осикове для постійного контролю ваги дитини. Від тітки дітей, сестри відповідачки, вони дізналися, що у [PERSON] помічено висипи на тілі з ознаками інфікування, дитині призначено лікування, дитину було також скеровано до хірурга та дерматолога, лікуванням займалася тітка дітей. 17.09.2023 року новонародженого [PERSON] , 2023 р.н. було госпіталізовано до лікарні з діагнозом кишкова інфекція. 18.09.2023 року відповідачку разом з дитиною перевели до обласної дитячої лікарні, 26.09.2023 року виписали з лікарні з діагнозом : бактеріальна кишкова інфекція не уточнена. 23.10.2023 року [PERSON] було зроблено реакцію Манту, на перевірку щеплення відповідачка не з"явилася, тому вони поїхали до неї до дому і застали її в стані сильного алкогольного сп"яніння, діти були хворі, в стані середньої важкості. Відповідача [PERSON] вона вперше побачила 18.08.2023 року, до неї, як до лікаря, він з дітьми не приходив. Відповідачі проігнорували рекомендації лікарів, [PERSON] на обстеження до м. Києва не возили. Свідок [PERSON] ( ДОП) повідомив, що він відвідував відповідачів з приводу скарг, які надходили на них, раз у два тижні. Також йому телефонувала колишня дружина відповідача і повідомляла, що відповідачі приходили до неї, щоб випити, вони були в стані алкогольного сп"яніння, не хотіли покидати її будинок, тому вона вимушена була йому телефонувати. 20.03.2024 року він також був у відповідачів у будинку о 16 год., вони були напідпитку, з ними була і колишня дружина [PERSON] і ще якісь люди, в будинку було брудно, речі розкидані. накурено. [PERSON] він знає 15 років, а [PERSON] 3 роки. На [PERSON] надходили скарги щодо вчинення ним домашнього насильства, дрібних крадіжок. Відносно [PERSON] , [PERSON] постійно вчиняє домашнє насильство, вона викликає поліцію, однак потім відмовляється писати заяву про притягнення його до відповідальності. Змін в поведінці відповідачів немає. Свідок [PERSON] ( фахівець із соціальної роботи КЗ " ЦНСП") суду повідомила, що скарги на [PERSON] почали надходити в 2021 році, вона постійно залишала сина [PERSON] самого, їздила збирати дрова. Коли вона була вагітна другою дитиною, вживала спиртні напої. [PERSON] також вживає алкоголь, застосовує фізичну силу до [PERSON] [INFO] народився другий хлопчик, він має проблеми зі здоров"ям, лікар педіатр повідомила відповідачці про те, що дитину потрібно ретельно оглянути, давала їм направлення в м. Київ, однак відповідачі не забезпечили дитині медичного огляду, посилаючись на відсутність коштів. Відповідачі часто ходять до колишньої дружини [PERSON] , оскільки в неї вони позичають гроші та разом вживають алкоголь. Відповідачка часто, коли свариться з [PERSON] , залишає його будинок і разом із дітьми йде жити до матері. Будинок, в якому проживає мати - старий, з пічним опаленням, в одній кімнаті прогнулася балка під стелею, підлога дерев"яна прогнила, є дірки, меблі старі, стіни в кіптяві, брудно, для дітей немає окремих спальних місць, не створені належні умови для їх проживання. Відповідачка неорганізована, безвідповідальна, зловживає спиртними напоями, байдужа до здоров"я дітей. Свідок [PERSON] ( головний спеціаліст Служби у справах дітей Гришковецької селищної ради) суду повідомила, що родина відповідачів перебуває на обліку з вересня 2023 року. До них надійшло повідомлення від лікаря, що відповідачі не опікуються здоров"ям дітей. Мешканці села також повідомляли про фізичне насильство, яке вчиняє [PERSON] відносно [PERSON] . В будинку матері, де проживає більше часу відповідачка з дітьми, умов для проживання дітей немає. Друга дитина народилася з вадами серця, дитина недоїдала, не могла навіть плакати, така була ослаблена, однак після того, як хлопчик з матір"ю побув в лікарні 10 днів, йому стало краще. Відповідачку заставали в стані алкогольного сп"яніння, з нею проводилася роз"яснювальна робота, вона визнавала свою залежність від алкоголю. [PERSON] не був записаний батьком дітей, поки їх не забрала служба. 26.10.2023 року застали [PERSON] в стані алкогольного сп"яніння, діти були хворі, ліків не було, у відповідачів не було коштів на їх купівлю. Коли діти перебували в лікарні, їм допомагали благодійники, у відповідачів коштів навіть на зеленку не було. Коли вилучали дітей, вони були в брудному одязі. В лікарні відповідачка також не доглядала дітей, все робили працівники лікарні. На сьогоднішній день відповідачі не змінили свій спосіб життя, основна проблема - це вживання алкоголю та те, що вони ніде не працюють. В будинку, де проживала відповідачка з дітьми - це будинок її матері, була задимленість, там пічне опалення, біля печі спала мала дитина, а дорослі спали в іншій кімнаті, в ванночці для миття дитини були насипані горіхи, дитину там не можливо було мити. Свідок [PERSON] повідомила, що після того, як в [PERSON] забрали дітей, вона їй допомагала по городу, прибрали в будинку, [PERSON] закупила памперси для дитини, запаслася продуктами харчування, ходить на підробітки. Вона їй допомагала 31.05.2024 року. [PERSON] б"є [PERSON] , купує горілку, випиває, провокує її також пити. Він не реагує на повістки з військкомату. [PERSON] не хоче цих дітей, він до них не їздить. Вона знає [PERSON] 2 роки, знає її сестру [PERSON] 5 років. Вона зі своєю сестрою [PERSON] їздили до [PERSON] в гості часто. В [PERSON] є залежність від алкоголю, вона з нею ходила до наркодиспансеру в березні 2024 року, її там прокапали, але коли вона на другий день до неї приїхала, то [PERSON] знову була п"яна. [PERSON] повідомила, що не може відразу кинути пити, [PERSON] її заставляє вживати алкоголь. [PERSON] боїться [PERSON] . Вона була в будинку матері [PERSON] , в будинку [PERSON] ніколи не була. [PERSON] робили зауваження, що в неї недоглянута дитина, однак вона говорила, що не встигає. Більше дітей доглядала мати [PERSON] або її сестра [PERSON] , оскільки [PERSON] була часто п"яна. Свідок [PERSON] вказала, що знає відповідачів давно, вона допомагала їм садити картоплю, живуть вони непогано, для дітей є умови. Відповідачі купили їм ноутбук, щоб вони робили уроки. На даний час їй відомо, що [PERSON] разом із сестрою їздить до дітей, вона стає на шлях виправлення. [PERSON] не має часу займатися дітьми. Їй відомо, що [PERSON] випивала по святах, її прокапали, їй про це говорила [PERSON] . [PERSON] вона знає 15 років як сестру [PERSON], з якою в неї дружні відносини. З [PERSON] вона ніколи не спілкувалася. Вона бачила, як в грудні 2023 року [PERSON] йшов з дітьми в магазин, меншу дитину ніс на руках. Як [PERSON] виховує дітей, їй нічого не відомо. З [PERSON] вона зустрічалася в будинку її матері. Допитана в якості свідка відповідачка [PERSON] суду повідомила, що в будинку в них гарні умови для проживання дітей, вона не вживає спиртні напої, працює неофіційно в м. Києві. Коли вона відвідувала дітей, діти не хотіли, щоб вона їх залишила, з нею була також її мати. В стосунках з [PERSON] вже 5 років, під час другої вагітності вона не вживала спиртного, лише палила. Дійсно, коли вони з [PERSON] сваряться, вона з дітьми йде до матері. Один раз вона викликала поліцію. Вона була під соціальним супроводом, з нею проводили бесіди про дітей, про алкоголь, про порядок в будинку. Її мати доглядала дітей, коли вона їздила в місто, і також залишала дітей на племінника на 30 хвилин, коли ходила до магазину. Діти в неї не хворіли, вона зверталася до лікаря, коли в них була температура та кашель. Станом на 18.06.2024 року [PERSON] ніде не прописаний, [PERSON] прописаний в м. Коростені. Вона дійсно лікувалася від алкогольної залежності в березні 2024 року 10 днів. Вона потерпала від домашнього насильства зі сторони [PERSON] , однак до поліції не зверталася. [PERSON] вживає алкоголь як - коли. Їй відомо про те, що в [PERSON] є захворювання, які потребують лікування, в неї не вийшло завезти дитину до лікаря в м. Київ, але вона збиралася, не було коштів. 26.10.2023 року вона не була в стані алкогольного сп"яніння, коли вилучали дітей, чай вона пила сама, а не її відпоювали. Допитаний в якості свідка відповідач [PERSON] пояснив, що в його будинку є умови для проживання дітей, діти йому потрібні. Він працює, ремонтує автомобілі, фарбує їх. Він може випити лише на свято. 26.10.2023 року він не пив, коли вилучали дітей, його не було вдома. [PERSON] з кумою випили вино і приїхала соціальна служба. Він відвідував дітей в дитячому будинку, спілкувався з лікарем і йому повідомили, що у [PERSON] все добре. Коли він свариться з [PERSON] , то діти цього не бачать, він дійсно міг її шарпонути. 04.06.2024 року він викликав поліцію, його попросила [PERSON] , бо вона посварилася з сестрою ( [PERSON] цього не пам"ятає). Він не оформляв дітей на своє прізвище та не визнав своє батьківство, не було часу, щоб поїхати до органів ДРАЦС, також він пропонував [PERSON] оформити допомогу, як мати- одиначка, однак вона відмовлялася. Він алкоголем не зловживає. [PERSON] дійсно ходила жити до матері, коли сварилася з ним. 26.10.2023 року [PERSON] була випивша, однак діти були чисті, ніяких попрілостей на тілі у [PERSON] він не бачив. Свідок [PERSON] ( сестра відповідачки) суду повідомила, що [PERSON] дійсно вживала алкоголь, однак на даний час не п"є, вона думає, що [PERSON] буде дивитися за дітьми. На її думку, сестра змінилася. Вона сама перша поїхала до дітей в м. Житомир, однак її не пускали, поки [PERSON] не написала заяву. В будинку у відповідачів чисто, є спальні місця для дітей, іграшки. Відповідачі можуть виховувати дітей, але буває, що вони сваряться. Вона дійсно водила [PERSON] на крапельниці, більше одного місяця [PERSON] не вживає алкоголю, до 2024 року вона зловживала спиртними напоями, після 07.08.2024 року перестала пити, а коли сварки, то п"є. В будинку її матері можна жити. Відповідач дійсно ремонтує машини, останній раз це було місяць тому. [PERSON] свариться з сестрою, оскільки та хоче їй допомагати, а [PERSON] все бажає робити сама. Коли [PERSON] була в матері, [PERSON] був з нею, їй сказали йти спати, вона була п"яна, вона не хотіла йти спати, була бійка -ь і [PERSON] визвала поліцію. Коли вилучили дітей, [PERSON] цілий місяць вживала спиртне, запивала горе. Свідок [PERSON] ( мати відповідачки) повідомила, що дітям добре з батьками, діти сумують за мамою. В будинку в них є всі умови для проживання дітей, [PERSON] разом із нею їздить на роботу, вона змінилася в кращу сторону, менше свариться. Дійсно, в неї проживала [PERSON] з дітьми, бо їй було важно, там її відвідували працівники соціальної служби по [ADDRESS] . Вона раніше сварилася з відповідачкою, між ними були суперечки. Їй відомо, що під час другої вагітності [PERSON] курила і вживала алкоголь, зараз вона не п"є, однак пів року тому вона ще зловживала алкоголем. Вилучили дітей - перестала пити. [PERSON] теж вживав алкоголь. [PERSON] її доньку не бив при ній, вона поліцію викликала сама, сварилася з ним, оскільки [PERSON] їй погрожував. Вважає, що відповідачі можуть доглядати за дітьми. Можливо, вона теж в чомусь вина, оскільки не догледіла своєї доньки. Суд, вислухавши пояснення, сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00042205090 від 08.11.2023 та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.11.2023 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.66,68-70). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00042204870 від 08.11.2023 та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.11.2023, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.65,71-73). Згідно довідки №263 від 30.10.2023, виданої Гришковецькою селищною радою [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за цією адресою проживають діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також співмешканець [PERSON] , [INFO] (а.с.25). [PERSON] , [INFO] зареєстрований разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відомості про місце реєстрації малолітнього [PERSON] відсутні (а.с.10,79) Матеріалами справи підтверджується, що працівниками служби у справах дітей, фахівцем із соціальної роботи та лікарем - педіатром здійснювались виїзди в сім`ю за місцем знаходження дітей. Матері надавались рекомендації, поради, консультації спеціалістів щодо належного догляду за дітьми, дотримання санітарно-гігієнічним умов проживання дітей, вчасного проведення медичного обстеження дітей, поліпшення побутових умов проживання, оформлення соціальних державних виплат, на які претендує сім`я, однак, позитивних змін не відбувалось, що підтверджується також актами обстеження умов проживання від 03.08.2023, 24.08.2023, 09.10.2023 року (а.с.11 - 12,27-30). З характеристики Гришковецької селищної ради від 30.102023 року на [PERSON] , [INFO] вбачається, що між [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] через вживання спиртних напоїв виникали сварки, непорозуміння. Діти часто залишалися без нагляду. Такий спосіб життя матері загрожує життю та здоров`ю дітей (а.с.26). Згідно повідомлення №1246/04 від 30.10.2023 Управління соціального захисту населення Бердичівської районної державної адміністрації [PERSON] перебуває на обліку і одержує допомогу при народженні дитини на [PERSON] , 2021 р.н. у розмірі 860 грн і [PERSON] , 2023 р.н. у розмірі 860 грн. (а.с.22). Згідно довідки-характеристики на [PERSON] , виданої відділом превенції Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, остання за місцем свого проживання характеризується з посередньої сторони, зловживає спиртними напоями. Також 26.05.2022 року останню було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.51 ч.1 КУпАП за вчинення дрібної крадіжки. Це свідчить про асоціальну поведінку жінки, низький рівень свідомості, схильність до вчинення протиправних дій (а.с.23). Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.06.2022 на [PERSON] за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу (а.с.15). Згідно довідки-характеристики на [PERSON] , виданої відділом превенції Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, останній характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, періодично порушує громадський порядок і спокій громадян, вчиняє домашнє насильство відносно співмешканки та її матері, 26.05.2022 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КУпАП за вчинення дрібної крадіжки (а.с.24). [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема за ч.1 ст.173- 2, ст. 130 КУпАП (а.с.16-21). Згідно повідомлення КЗ "Центр надання соціальних послуг Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області" №110 від 27.10.2023, родина [PERSON] перебуває на обліку сімей в складних життєвих обставинах. Родина перебуває під соціальним супроводом з 24.08.2023. Причиною надання соціальної послуги соціального супроводу стало неналежне виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, зловживання спиртними напоями (а.с.27) Згідно Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] [INFO] та Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , встановлено необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї, зокрема проведення оцінювання потреб дитини та її сім`ї (а.с.32-41). Як вбачається з Витягу з протоколу №10 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 21.09.2023 Гришковецької селищної ради, для забезпечення найкращих інтересів дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поставлено на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх обов`язків із виховання дітей (а.с.31) 26.10.2023 Виконавчим комітетом Гришковецької селищної ради прийнято рішення №113 про негайне відібрання у матері [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дітей направлено до закладу охорони здоров`я для обстеження стану їх здоров`я, надання необхідної допомоги в стаціонарних умовах (а.с.42). На підставі рішення Виконавчого комітету Гришковецької селищної ради від 26.10.2023 №114 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] влаштовано до КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради (а.с.43). В результаті проведеного обстеження [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: соціально-занедбана дитини (а.с.74). В результаті проведеного обстеження [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: соціально-занедбана дитина (а.с.75). Ухилення відповідачами від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] підтверджується висновком виконавчого комітету Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області як органу опіки та піклування від 09.11.2023 року №116, з якого вбачається, що відповідачі: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] неналежним чином виконають свої батьківські обов`язки, тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити їх батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей (а.с.76-78). 28.11.2023 року постановою Бердичівського міськрайонного суду [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді попередження ( а.с. 90-91). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2017 року, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 1,9303 га, розташована на території Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області ( а.с. 106 -107). Згідно договору купівлі - продажу житлового будинку від 06.10.2021 [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] ( а.с. 108 -110). Як вбачається з довідки, виданої 08.02.2024 року директором КНП " Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей - сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків", під час перебування дітей у закладі [PERSON] відвідувала дітей 24.11.2023, 06.12.2023, 23.12.2023, 07.01.2024, 08.02.2024. Батько [PERSON] відвідував дітей 08.02.2024 ( а.с. 111). Згідно Акту обстеження умов проживання від 20.03.2024 року, за адресою [ADDRESS] , судом встановлено, що кімнати малоосвітлені, меблі та речі побутового вжитку старі, неохайно. Батьки дітей та гості в стані алкогольного сп"яніння. Немає окремої кімнати для дітей, відсутні дитячі іграшки. Дитячий одяг знаходиться на горищі ( зі слів батька). Після огляду стало зрозуміло, що використовувати ці речі для дітей неможливо. Батьки дітей не змінили свого способу життя ( а.с. 126). Як вбачається з Акта обстеження умов проживання відповідачів від 08.08.2024 року, [PERSON] не дозволив працівникам поліції та соціальної служби у справах у справах дітей зайти в будинок. 08.08.2024 року [PERSON] та [PERSON] перебували в стані сильного алкогольного сп"яніння, жінка викликала поліцію, по прибуттю поліції о 12 - 15 год звернулася із заявою, якою просила не притягувати співмешканця до кримінальної відповідальності за спричинення їй тілесних ушкоджень ( а.с. 173). Згідно Довідки про результати розгляду заяви Продеус О.В. , складеної 15.08.2024 року ПОГ Бердичівського РВП капітаном поліції С.Кравцем, встановлено, що ним розглянуто заяву Продеус О.В. щодо хуліганських дій [PERSON] , [PERSON] , які ображали її нецензурною лайкою. Так, 08.08.2024 року Продеус О.В. спільно з поліцейським офіцером Гришковецької громади приїхали до відповідачів про справі з метою перевірки. На дорозі біля будинку в стані алкогольного сп"яніння перебували відповідачі. Побачивши Продеус О.В. останні безпідставно почали вести себе неадекватно, а саме показували непристойні жести руками та ображали нецензурною лайкою. Опитані з даного приводу відповідачі факт хуліганських дій відносно Продеус О.В. підтвердили. Складено протокол за ст. 173 КУпАП ( а.с.174). 27.08.2024 року постановою Бердичівського міськрайонного суду визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 08.08.2024 року о 14 год. 00 хв. по [ADDRESS] він перебував у п"яному вигляді, образливо чіплявся до Продеус О.В. та висловлювався на її адресу нецензурними словами ( а.с.181). 23.09.2024 року постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області визнано [PERSON] винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, і накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. Судом встановлено, що 08.08.2024 року близько 14 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, по [ADDRESS] висловлювалась на адресу Продеус О.В. нецензурною лайкою ( а.с. 182). Як вбачається з повідомленням заступника начальника Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області на ім"я начальника служби у справах дітей Гришковецької ТГ Олени Продеус, 10.10.2024 року близько 02 год. [PERSON] , перебуваючи за місцем проживання по [ADDRESS] в компанії неповнолітнього [PERSON] , 2009 р.н. спільно вживали спиртні напої. Усно опитаний неповнолітній пояснив, що [PERSON] сам йому запропонував вжити спиртне під час застілля, на що юнак погодився. Відносно [PERSON] складено протокол за ст. 180 КУПАП. Згідно виписки з історії розвитку дитини ( стаціонарного) хворого № 19 від 05.11.2024 року, виданої КНП " Центр Медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям, " вбачається, що [PERSON] , [INFO] року взятий на облік 07.11.2023 року. Має наступні діагнози : ураження головного мозку неуточненої етіології, пупкова кила без непрохідності чи гангрени, атопічний дерматит, гемангіома голови, інші залізодефецитні анемії, ВОВ.СН0. Згідно виписки з історії розвитку дитини ( стаціонарного) хворого № 20 від 05.11.2024 року, виданої КНП " Центр Медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям, вбачається, що [PERSON] , [INFO] має наступний діагноз : розлад експресивного мовлення інші залізодефіцитні анемії. Викладені факти свідчать, що [PERSON] та [PERSON] , діючи умисно, тривалий час ухиляються від виконання своїх батьківські обов`язків щодо синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Про ухилення від виконання батьківських обов`язків свідчать ті факти, що відповідачка [PERSON] зловживає спиртними напоями, постійно змінює місце свого проживання, байдужа до здоров`я дітей, має низький виховний потенціал, діти занедбані. Відповідач [PERSON] лише 08.11.2023 зареєстрував своє батьківство в органах реєстрації актів цивільного стану, батько байдуже ставиться до долі дітей, не працює, не забезпечує їх матеріально, не бере участі в їх вихованні та догляді. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією Організації Об`єднаних Націй про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до статті 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Як вбачається з обставин справи, звернувшись до суду, орган опіки та піклування стверджував про ухилення батьків від виконання їх батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання їх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення у справі «Мамчур проти України» заява № 10383/09, від 16 липня 2015 року). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення у справі «Ньяоре проти Франції», заява № 39948/16, від 18 грудня 2008 року). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (рішення у справі « Скоццарі та Дж`юнта проти Італії», заяви № 39221/98, 41963/98, від 13 липня 2000 року). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в позові про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування(якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Так, приймаючи рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав, суд виходить з того, що позбавлення відповідачів батьківських прав відповідатиме інтересам малолітніх дітей, які через свій вік потребують особливого догляду та сторонньої допомоги. Бердичівський міськрайонний суд неодноразово визнавав [PERSON] винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51, ст. 173, ч. 1 ст. 184 КУпАП, за нецензурну лайку, дрібну крадіжку чужого майна, ухилення від покладених на неї материнських обов"язків, а саме не забезпечила необхідних умов життя для дітей, не забезпечила лікування дитини, не забезпечила необхідних умови для достатнього рівня здоров"я дітей, що в сукупності негативно впливає на моральний приклад та виховання дітей. Відповідач [PERSON] також неодноразово визнавався винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51, ст. 173, 173-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за дрібну крадіжку, домашнє насильство відносно [PERSON] , [PERSON] , нецензурну лайку, керування автомобілем в стані алкогольного сп"яніння. Такі дії відповідачів, зокрема зловживання спиртними напоями, і призвели до занедбаності дітей, поставили під загрозу їх життя та здоров"я, оскільки під час відібрання дітей у матері, яка перебувала в стані алкогольного сп"яніння, було виявлено, що діти потребували госпіталізації, ліків вдома не було, мати відмовлялася їхати до лікарні ( а.с. 44 - фотознімки дітей на момент відібрання, епікризи - 74-75). Протягом всього часу перебування даної цивільної справи в провадженні Бердичівського міськрайонного суду відповідачі намагалися переконати суд, що вони не вживають алкогольних напоїв, відповідач [PERSON] не застосовує фізичного насильства відносно [PERSON] , дітям з ними буде безпечно, вони стали на шлях виправлення, однак, з показів свідків, про допит яких заявляли самі відповідачі, судом було достовірно встановлено, що відповідачі продовжували і під час розгляду справи вживати алкогольні напої, відповідачка [PERSON] намагалася лікуватися від алкогольної залежності в березні 2024 року, однак це позитивних наслідків не принесло, продовжила вживати алкоголь, в судовому засіданні 25.10.2024 року вона повідомила, що їй було встановлено діагноз МКХ 10 -F 10.1. При цьому, відповідно до чинної Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (МКХ-10), наявний у [PERSON] діагноз "психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю " свідчить про психічну патологію, яка, згідно з розділом 10 МКХ-10 та МКХ-9, що діяла раніше, мала назву "наркоманія" або "хронічний алкоголізм". Аналогічний правовий висновок зазначений в Постанові Верховного Суду України від 15 червня 2017 року по справі № 5-30кс15(17). Згідно п. 303 МКХ-9, алкоголізм - це стан, що характеризується своєрідними психічними та соматичними розладами, що виникають внаслідок хронічної інтоксикації в результаті системного вживання алкоголю, поведінковими та іншими реакціями, наявністю патологічною тягою до алкоголю і змінами перш початкової толерантності до нього.... Разом з тим, наявність цієї хвороби у особи, відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 164 СК України , є безумовною підставою для позбавлення її батьківських прав. Відповідач [PERSON] також на шлях виправлення не став, він продовжував вживати алкогольні напої як з [PERSON] , так і з неповнолітньою дитиною - [PERSON] , 2009 р.н., продовжував застосовувати психологічне та фізичне насильство до відповідачки, яка приходила в судові засідання з синцями, які намагалася замаскувати за допомогою косметичних засобів, пояснюючи суду, що " вона випадково наштовхнулася на гілку дерева, коли збирала дрова". Відповідачі, достовірно знаючи про те, що вони перебувають під контролем органу опіки та піклування, не зробили для себе належних висновків, що призвело до того, що 08.08.2024 року о 14 год. по [ADDRESS] вони, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, образливо чіплялися до представника органу опіки та піклування Продеус О.В. , що також беззаперечно свідчить про їх небажання ставати на шлях виправлення. Відповідач [PERSON] в судові засідання 25.11.2024 та 12.11.2024 року взагалі не з"являвся, причину неявки суду не повідомляв, доказів поважності не прибуття в судові засідання суду не було надано. Крім того, судом встановлено, що відповідачі свідомо не піклуються про здоров"я дітей, зокрема [PERSON] , [INFO] на даний час має діагноз ураження головного мозку неуточненої етіології, пупкову килу без непрохідності чи гангрени, відкрите овальне вікно, СН0. Дитина була скерована сімейним лікарем на обстеження в м. Київ, однак відповідачі не завезли дитину на обстеження посилаючись то на відсутність коштів, то вказуючи на те, що їх дитина є цілковито здоровою. Суд звертає увагу, що в своїх вільних показах [PERSON] вказував на те, що в нього заробіток близько 15000,00 грн. щомісячно, однак жодним доказом дана обставина так і не була доведена перед судом. Якщо відповідач має таку суму доходу щомісячно, він мав можливість завезти дитину на обстеження в м. Київ, однак знову проявив байдужість до долі дитини. Байдужість відповідача [PERSON] до дітей підтверджується також і тим, що він протягом трьох років не записував себе батьком хлопчика [PERSON] , [INFO] , а також після народження [PERSON] , [INFO] року також не записав себе його батьком, вказуючи на те, що в нього не було часу зареєструвати дітей на своє прізвище . Така поведінка батьків, їх ставлення до дітей, які, враховуючи їх вік, не здатні про себе піклуватись самостійно, свідчить про небезпеку залишення їх з відповідачами. Зокрема, кричущим є той факт, що відповідачі з новонародженою дитиною ( [PERSON] [INFO] року ) 18.08.2023 року, через 14 днів після народження дитини дозволили собі в присутності немовляти розпивати спиртні напої, ставлячи свої особисті забаганки вище інтересів новонародженого, який був голодний, знаходився в приміщенні, де був різкий запах нікотину, сторонні особи в нетверезому стані. Дана поведінка відповідачів є свідомою, винною, і такою, що ставить під загрозу життя та здоров"я малолітніх дітей. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні суд вислухав пояснення свідків, як зі сторони позивача , так і зі сторони відповідачів, майже всі свідки підтвердили, що основна проблема відповідачів - це побутове пияцтво, залежність від алкоголю. Суд критично ставиться до показів свідка відповідачів [PERSON] , яка вказала, що" відповідачі стали на шлях виправлення, купили дітям ноутбук для школи, вона бачила як [PERSON] в грудні 2023 року йшов з дітьми в магазин". Суд звертає увагу, що в жовтні 2023 року діти вже були відібрані у батьків, отже в грудні 2023 року [PERSON] не міг з ними йти в магазин, щодо ноутбуку, то діти є ще малі, особливо [PERSON], і до того часу, поки вони підуть до школи, пройде тривалий час. Квитанцію про придбання ноутбука суду не було надано. Покази інших свідків знайшли своє відображення в матеріалах справи. Суд враховує, що відібрання малолітніх дітей у батьків є крайнім заходом, але враховуючи, що за один рік, що справа перебувала впровадженні суду, відповідачі так і не стали на шлях виправлення : залишати малолітніх дітей з батьками, які зловживають алкоголем є безвідповідально, небезпечно, суд приймає рішення про позбавлення їх батьківських прав відносно малолітніх дітей, ставлячи інтереси дітей вище інтересів їх батьків, суд вважає, що так дітям буде безпечніше, ними будуть опікувати люди, яким вони не будуть байдужі. Суд роз"яснює відповідачам, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни їх поведінки. Як передбачено ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно роз`яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або з власної ініціативи, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Право доводити необхідність у стягненні коштів у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі належить сторонам, однак право на визначення остаточного розміру і виду стягнення належить суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст. 184 цього кодексу. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Виходячи з наведених норм та враховуючи обставини того, що позбавлення батьківських прав відповідачів не позбавляє їх обов`язку утримувати малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, відповідачі є особами працездатного віку, тому суд стягує з [PERSON] , [PERSON] на особові рахунки дітей аліменти у розмірі, заявленому в позові, - не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з кожного окремо. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 2422,40 грн. з кожного.

Outcome: approved