Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

У червні 2024 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, якою просила визначити додатковий строк терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову позивач вказала на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , [INFO] . Мати позивача на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Позивач з 2006 року зареєстрована та постійно проживає у [ADDRESS] . Позивач зазначила, що її місце проживання знаходиться від м.Волноваха за 800 км., процес прийняття спадщини вона розпочала з телефонних дзвінків до нотаріальної контори і приватних нотаріусів, щоб записатись у чергу, дізнавшись про великі черги вона відклала свій візит до м.Волноваха щоб подати заяву про прийняття спадщини. У лютому 2022 року після повномасштабного вторгнення рф на територію України, населення м.Волноваха почало виїжджати з міста, в тому числі і нотаріуси. З початком повномасштабного вторгнення рф на територію України сама позивач виїхала до села Криве Попільнянського району Житомирської області, але тимчасово переміщеною особою вона не реєструвалась. Через переїзд позивач втратила документи, серед яких було свідоцтво про смерть матері [PERSON] , повторне свідоцтво позивач отримала у травні 2024. У травні 2024 року, після звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, тому позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності та на підставі наявних матеріалів (а.с.39). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.51-52). Третя особа приватний нотаріус у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з наступним. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 травня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 73 років (а.с.9). Відповідно до\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] \~ [PERSON] є\~матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Зі свідоцтва\~про реєстрацію\~шлюбу вбачається,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 15.12.1990 року, актовий запис 228, прізвища після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.11). Згідно копії\~паспорта позивача,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , значиться зареєстрованою з 05.12.2006 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 08.05.1992 року, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.12,13). З постанови\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Федорової К.І.\~від 23.05.2024\~року вбачається,\~що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.14). Відомостей з витягу зі Спадкового реєстру щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON] матеріали справи не містять, та позивачем таких доказів суду надано не було, як і не було надано доказів чи заводилася спадкова справа після смерті [PERSON] , відомості щодо кола спадкоємців, чи наявна або відсутня у спадковій справі, якщо така наявна, заява спадкоємця про відмову від права на спадщину, відомості щодо місця реєстрації померлої на день смерті, таких доказів суду надано не було, чим не було виконано вимоги ст.ст.76,81 ЦПК України. Питання щодо дослідження спадкової справи перед судом, позивач не підіймала. Судом встановлено,\~що спадкодавець\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~померла [INFO] ;\~позивач [PERSON] ,\~ [INFO] , є спадкоємцем померлої, та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у передбачений Законом строк не звернулась. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за Законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1\~ст.1268 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Згідно зі статтею 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може лише спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20). Згідно ч.1\~ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й Закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття такої спадщини. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом ч.3\~ст.1272 ЦК України, та роз`ясненнями, що містяться в абзаці 6 п.24 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Крім того, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібних висновків, дійшов Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 та Верховний Суд у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд наголошує, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У позовній\~заяві [PERSON] зазначає, що пропустила встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини та несвоєчасно звернулась до нотаріуса у зв`язку з наступним. Так, позивач зазначає, що її місце проживання м.Київ знаходиться від м.Волноваха за 800 км., проте, зазначені посилання не суд не приймає до уваги як поважні причини, та наведені обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В зазначеному випадку позивач не була позбавлена можливості надіслати поштою до нотаріальної контори заяву (повідомлення, телеграму) про прийняття спадщини. Доказів того, що позивач не могла цього зробити, до суду надано не було. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №148/2003/20 (провадження № 61-404св22). Також, посилаючись на великі черги до нотаріальної контори і приватних нотаріусів, позивач мала можливість скористатись засобами поштового зв`язку і подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, про що також виснував у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 153/3/16-ц (провадження № 61-6815св18) Верховний Суд, та погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що зазначені позивачем причини пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не можуть бути визнані поважними, оскільки вони не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій. Позивач не зазначив, що перешкоджало йому подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини засобами поштового зв`язку. Позивач [PERSON] у цій справі не зазначила, що перешкоджало їй подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини засобами поштового зв`язку не зважаючи на віддалене місце знаходження її та місця відкриття спадщини. У зазначеній справі, позивачу [PERSON] було достовірно відомо про смерть її матері та у позивача не було жодних перешкод надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа,\~ а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку). Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю,\~в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Згідно з пунктом 2.1. розділу IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у статтях 1261, 1262, 1266 ЦК України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів. Отже, позивач не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування, а тому віддалене місце проживання позивача (місто Київ) та місця відкриття спадщини (м.Волноваха), великі черги до нотаріальної контори\~і приватних\~нотаріусів, не можуть вважатись поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду: від 04 березня 2020 року у справі № 640/8507/17 (провадження № 61-28865св18),\~від 04 червня 2020 року у справі № 601/1157/19 (провадження \~№ 61-4901св20), від 02 квітня 2020 року у справі № 420/23/18 (провадження № 61-1883св19). Також, оцінюючи надані позивачем [PERSON] докази на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд виходить з того, що документи, надані позивачем на підтвердження того, що [PERSON] здійснювала догляд за онукою [PERSON] , [INFO] , починаючи з лютого 2022 року - з повномасштабного вторгнення рф на територію України, через мобілізацію батьків онуки, дійсно підтверджують мобілізацію [PERSON] та [PERSON] , однак не свідчать про безперервний догляд позивачем за онукою в період від смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] і до закінчення шестимісячного строку на подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, тобто до 17 травня 2022 року шестимісячного строку, оскільки як посилалась позивач у позовній заяві, догляд за онукою мав місце починаючи з лютого 2022, а батьки онуки [PERSON] , [INFO] як то [PERSON] , була мобілізована лише у вересні 2022 року, що підтверджено копією довідки (а.с.15), а з довідки про мобілізацію [PERSON] (а.с.16), не можливо встановити дату мобілізації останнього. Отже, досліджуючи надані позивачем докази, [PERSON] не довела, що встановлений законом строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, які у розумінні статті 1272 ЦК України, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які б перешкоджали позивачу у встановлений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори. При цьому, суд наголошує, що позивачу було достовірно відомо про смерть матері. У позивача не було жодних перешкод надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Отже, позивач [PERSON] не надала безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню цієї заяви у встановлений законом строк, що у силу статті 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судові витрати віднести на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed