Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частки житлового будинку [ADDRESS] . За час свого життя [PERSON] заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. [PERSON] у встановленому порядку прийняла спадщину, яка відкрилась після її смерті та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину вказаного будинку. Незважаючи на це, в отриманні свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки площею 0,1650 га, розташованої в [ADDRESS] , позивачу було відмовлено. Оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на частину земельної ділянки загальною площею 0,1650 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 2. Процесуальні дії у цивільній справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Крім цього, у Другої бориспільської державної нотаріальної контори була витребувана належним чином завірена копія спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.28-29). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, було залучено Пристоличну сільську раду Бориспільського району Київської області в якості належного відповідача (а.с.36-37). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.155). 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник Другої бориспільської державної нотаріальної контори також не з`явився у судове засідання та свої пояснення щодо пред`явленого позову не надав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім`я, серії [NUMBER] (а.с.53). 23 січня 2002 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області Багалікою Н.І. , зареєстрований в реєстрі за №02. Згідно з яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.71). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються книгою шостою «Спадкове право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В силу ч.1 ст.125, ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що 21 вересня 2017 року, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття належної їй частки спадщини (а.с.52). В свою чергу, [PERSON] , дочка спадкодавиці, подала нотаріусу заяву, якою прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] (а.с.51,58,59). 25 вересня 2018 року державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипка А.О. видала свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №2-2171, яким посвідчила право власності [PERSON] на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.90). 03 липня 2023 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою, якою просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки загальною площею 0,1650 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.119). Листом №803/02-14 від 05 липня 2023 року (а.с.12) нотаріусом було роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частину земельної ділянки можлива виключно за умови надання правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Встановлено, що [PERSON] за час свого життя не вчинила дій щодо реєстрації права власності на частину спірної земельної ділянки та не розпочала процедуру її приватизації відповідно до чинного законодавства України. Зазначене свідчить про те, що у [PERSON] не виникло право власності на частину спірної земельної ділянки, тому права стосовно цієї частки нерухомого майна не перейшли до спадкоємця, тобто до позивача. Зазначене підтверджується листом Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області від 20 лютого 2024 року (а.с.149), згідно з яким інформації про те, на підставі яких документів (рішень, протоколів тощо) надавалася земельна ділянка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , знайдено не було (а.с.149). Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України позивачем та її представником [PERSON] не надано жодного правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності чи право користування [PERSON] спірною земельною ділянкою. Крім цього, в матеріалах цивільної справи наявний лише кадастровий план, складений ТОВ «Фірма Вертикаль», який містить зазначення лише загальної площі земельної ділянки 0,1650 га (а.с.8). Таким чином вказана земельна ділянка не сформована як об`єкт цивільних прав, оскільки не містить присвоєного їй кадастрового номера земельної ділянки. Таким чином, спірна земельна ділянка не є об`єктом спадкування і не увійшла до спадкової маси, що свідчить про відсутність порушеного права у позивача стосовно неї. Тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на частину земельної ділянки загальною площею 0,1650 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , належить відмовити. 7. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 01 серпня 2023 року (а.с.20) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1347 гривень 77 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явлених нею позовних вимог відмовлено, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed