Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

10.11.2022 до суду звернулася позивачка з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлової квартири [ADDRESS] , в якому зареєстрований, але з липня 2021 року не проживає колишній чоловік - [PERSON] , [INFO] . Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає у реалізації права на володіння та користування квартирою, просить визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] таким, що втратив право користування житловою квартирою [ADDRESS] , в зв`язку з чим звернулася до суду із позовом. Ухвалою суду від 01.06.2020 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06.02.2023 відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, у якій зазначає що він працює водієм-міжнародником на вантажному авто за кордоном у Польщі, м. Равіч, транспортна фірма АМІТ LOGISTICS, починаючи з березня 2018 року. Графік роботи два або три місяці в дорозі, місяць вдома в Україні за адресою: [ADDRESS] . Перед знайомством із [PERSON] у нього були відкладені заощадження на суму 2000 (дві тисячі) євро. Перше побачення із позивачкою відбулося в кафе на торговій площі у м. Охтирка перед новим роком 26-28 грудня 2019 року увечері близько 18 години. У подальшому він підтримував постійний зв`язок із нею шляхом надсилання повідомлень через мобільний застосунок Вайбер (переписка з самого початку не збереглася через зміну мобільного телефону у травні 2020 року на новий), бо з 12 січня 2020 року відповідач виїхав на роботу. А у період з 24 січня по 09 лютого 2020 року він щодня вечорами їздив на своєму авто до позивачки на побачення. У зв`язку із обопільною симпатією перед його поїздкою на роботу вони домовилися про спільне життя та познайомилися з батьками один одного. Залишивши [PERSON] 300 євро як своїй цивільній дружині, бо остання на той час була безробітною, 09.02.2020 він поїхав на роботу. Із 09.02.2020 по 09.05.2020 він працював і за цей період переказував кошти на карту позивачки в банку «Креді Агріколь», бо ті 300 євро, які він їй залишив, вона не хотіла обмінювати на гривні. З собою він привіз 4750,0 євро, що підтверджується історією його рахунку від 26.09.2021 за період з 01.01 по 31.12.2020 року перекладеного українською мовою. З метою спільного проживання як родини, про що була домовленість ще 07.02.2020, він забрав позивачку разом із донькою [PERSON] та їхніми речами від її батьків та перевіз проживати до квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить його матері - [PERSON] , та яка зареєстрована за тією ж адресою, де вони почали жити утрьох як сім`я. Домашні завдання від вчителів позивачка пересилала на застосунок «Вайбер» йому, що підтверджується скрін - шотами з його телефону, і він допомагав дитині їх виконувати. Позивачка займалася приготуванням їжі та іншими побутовими справами. У будні він перебував вдома разом із донькою [PERSON] , вони навчалися, гуляли надворі. У вихідні дні вони разом утрьох їздили до його матері, яка у той час проживала у с. Чернеччина, а потім до батьків [PERSON] , прогулювалися в міському парку, разом проводили увесь вільний час. Згодом вони були змушені утрьох переїхати жити до батьків [PERSON] , які на той час придбали інший будинок і мешкали у [ADDRESS] . З квартири матері він забрав і перевіз до батьків позивачки диван-ліжко, пилосос, комп`ютер, свої речі, а також речі [PERSON] та її доньки [PERSON] . У батьків [PERSON] вони проживали до його від`їзду на роботу (близько двох-трьох тижнів), стосунки з її батьками у нього були добрими. 07.06.2020 він їздив із батьком позивачки [PERSON] та його знайомим [PERSON] на риболовлю на дамбу. Після рибалки він поїхав за [PERSON] та її донькою і матір`ю, бо того ж дня був запланований пікнік на тому ж озері, що підтверджується спільними фотознімками. На початку червня 2020 року позивачка отримала посвідчення водія і він дозволяв їй їздити на його автомобілі й планував залишити його для неї поки буде працювати у Польщі. 13.06.2020 він разом із позивачкою та її донькою їздили у гості до його бабусі до м. Лебедин, Сумської області. Також обставини спільного побуту подружжя та взаємних прав і обов`язків підтверджує той факт, що під час придбання 13 травня 2020 року у магазині «COMFY» мобільного телефону Readme Note 8Т для нього позивачка оформила кредит у «Укрсиббанку» на себе, оскільки у останнього виникли проблеми під час його придбання. При цьому телефоном користувався він. Мешкаючи у будинку батьків позивачки їхнє подружжя спільно прийняло рішення про необхідність жити окремо від батьків та про потребу придбати власне житло. Він на той час заощадив 6000 (шість тисяч) євро, також йому на праві власності належав автомобіль Volkswagen Golf 1.9, 2001 року випуску. Зі слів позивачки у неї також були заощадження у сумі 4000 (чотири тисячі) доларів США, але він не бачив цих коштів, однак вона говорила, що, начебто, це була компенсація за шкоду заподіяну їй як потерпілій внаслідок ДТП. Вони почали разом підшукувати житло, їздили по декількох адресах, придивляючись нерухомість, але ніяких гарних варіантів не було, бо квартири коштували від 13 тисяч доларів. Через те, що він невдовзі мав їхати на роботу за кордон, а пошук житла міг зайняти певний час, вони вирішили, щоб він довірив позивачці право продати належний йому автомобіль та придбати і зареєструвати на його ім`я квартиру, так як його коштів у спільному внеску було більше. Позивачка була не проти оформлення квартири на його ім`я, але як показали подальші події, вона просто оформила квартиру на себе заявивши, що на нього не виходить оформити, так і не вказавши якоїсь конкретної причини. На той час він і подумати не міг, що менш ніж за півтора роки вони розлучаться і він залишиться ні з чим. З 19.06.2020 по 16.08.2020 він перебував на роботі за кордоном. Перед виїздом він залишив позивачці свої заощадження у сумі 6000 (шість тисяч) євро, автомобіль та дві довіреності: на продаж автомобіля та на купівлю квартири на його ім`я. За цей час він продовжив переводити кошти своїй на той час ще цивільній дружині на картку. Так, 09 липня 2020 року позивачка придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] . Йому ж вона сказала, що виникли якісь труднощі при оформленні квартири на нього, а тому право власності зареєстрували на неї, та повідомила, що квартира коштувала 10000 (десять тисяч) доларів США. При цьому вона попередньо запитала згоду у нього на реєстрацію квартири на неї, що підтверджується скрін - шотами переписки між ними. Вважаючи себе фактичним чоловіком [PERSON] , а її своєю дружиною, не став акцентувати увагу щодо оформлення, бо вони з нею жили як подружжя і планували одружитися, та вважав цю квартиру спільним сімейним майном. Під час його перебування за кордоном почали виконуватися ремонтні роботи у придбаній квартирі. На купівлю матеріалів та оплату праці найманим працівникам потрібні були кошти, які були взяті з продажу належного йому автомобіля. За повідомленою позивачкою та за наданою нею інформацією автомобіль був проданий 16 липня 2020 року за 4600-4800 доларів США, які повністю були витрачені на ремонт. Із 16.08.2020 по 30.08.2020 року він повернувся додому. Зустрічали його з маршрутки на околиці м. Охтирка позивачка та її батько. Привіз він із собою 2300 (дві тисячі триста) євро, що підтверджується тією ж історією рахунка, які теж були витрачені на ремонт квартири. Він особисто приймав участь у ремонтних роботах на придбаній квартирі, платив підсобним працівникам, працівникам з монтажу вікон, купував будівельні матеріали, носив пісок для заливання підлоги. Також покупки матеріалів у ТЦ «Портал» робила позивачка за його кошти, оскільки її зарплати на усі потреби для ремонту не вистачало. У цей час у квартирі були встановлені вікна, які були замовлені у салоні [INFO] (ФОП [PERSON] ). Загалом на ремонт квартири і меблі за його підрахунками було витрачено близько 9000 (дев`яти тисяч) євро. Із 04.10.2020 по 18.10.2020 року він повернуся додому і вони разом з [PERSON] та її донькою вже почали проживати у квартирі [ADDRESS] . У квартирі майже був завершений ремонт (не було кухні, бо вона ще була не готова). Він привіз 1000 (одну тисячу) євро, які було особисто ним передано за роботу майстрам. Було замовлено ліжко, матрац і комод в ТЦ "Портал". Він заносив і збирав ці меблі особисто. Через мережу Інтернет був куплений обідній стіл і табуретки, які також довелося збирати йому. Він водив [PERSON] до школи і забирав перший час зі школи одразу після уроків. Пройшовши медкомісію у військкоматі він 16 жовтня 2020 року та зареєструвався у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про місце його реєстрації Із 18.10.2020 по 20.12.2020 він в черговий раз поїхав на роботу та продовжував підтримувати матеріально свою дружину шляхом надсилання переказів на картку. 3 20.12.2020 по 29.01.2021 він приїхав додому, привіз з собою 3000 (три тисячі) євро. Разом із позивачкою вони подали до РАЦСу заяву про реєстрацію шлюбу, придбали за його кошти каблучки. Підсумком більш ніж річних стосунків стала реєстрація шлюбу між ними 26 січня 2021 року. У квітні 2021 року під час перебування вдома разом з позивачкою поїхали до Полтави і придбали авто Opel, запланували поїздку до Єгипту у липні, що і було зроблено. В липні 2021 року [PERSON] почала дивно себе поводити, у нього почали виникати підозри про невірність. Дивність полягала у тому, що [PERSON] почала палити, відвідувати нічні клуби, прогулюватися з донькою, але без нього, однак він заспокоював себе тим, що просто йому здалося. Перебуваючи вже на роботі він побачив, що його підозри були не безпідставні - позивачка стала менше з ним розмовляти, постійно була роздратована, з`явилась якась "подружка\\сусідка", яка важливіша за нього. З кінця серпня між ними виникли суперечки через те, що у позивачки з`явився новий друг, з яким вона спілкується ще з липня, і який на сьогоднішній день став її чоловіком. Спочатку [PERSON] усе заперечувала, казала, що вони просто друзі і тільки спілкуються, однак згодом повідомила, що хоче розлучитися і жити окремо, а щодо спірної квартири - щоб забув про неї, хоча раніше казала, що він завжди зможе там жити, що підтверджується скрін - шотом за 03.09.2021, та попросила його зібрати речі і поїхати. Коли він повернувся додому, то 24.09.2021 [PERSON] спровокувала його на скандал своєю зрадою, а ключі від квартири у нього відібрав її батько, тому про добровільне залишення ним житла не може бути мови. Враховуючи грошові внески сторін у спірне майно та його поліпшення, недобросовісну поведінку [PERSON] , яка намагалася приховати квартиру та видати за особисту приватну власність, позбавити його права користування квартирою, наявні підстави для відступу від засад рівності часток подружжя, збільшивши частку відповідача до . 07.02.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. була задоволена заява представника відповідача про забезпечення позову. Зокрема, був накладений арешт на квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] , заборонивши [PERSON] , будь-яким чином відчужувати наступне нерухоме майно до вирішення позовної заяви по суті. 07.02.2023 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням справа № 583/1140/22 провадження 2/583/112/23, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ справа №583/479/23 провадження № 2/583/297/23. Об`єднані позовні вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом присвоївши загальний номер: справа № 583/1140/22 провадження 2/583/112/23. Прийняте рішення про перехід до розгляду справи в загальному позовному провадженні призначивши підготовче судове засідання на 19 березня 2023 року. 21.02.2023 від позивача по справі надійшов відзив на зустрічну позовну заяву в якому зазначено про безпідставність вимог з огляду на недоведеність відповідачем факту проживання сторін однією сім`єю в період придбання спірної квартири та надається критична оцінка наданим відповідачем на обґрунтування своїх вимог доказам. Наполягала на тому, що реєстрація відповідача у квартирі відбулась на його прохання з метою необхідності перетину Державного кордону України. Кошти на придбання квартири їй надавала матір, на підтвердження чого надала копію розписки. 28.02.2023 представником відповідача через систему «Електорнний суд» була надіслана відповідь на відзив із запереченнями на кожен із доводів позивачки. 17.03.20223 від представника позивача надійшло письмове заперечення на відповідь на відзив, де серед іншого, зазначив про недопустимість як доказів роздруківки з переписки між сторонами у соціальній мережі, оскільки позивач не надавала дозволу на їх запис, вони не засвідчені електронним цифровим підписом, дані геолокації з мобільного не можна брати до уваги, бо не доведено яким саме технічним засобом вони зафіксовані, і хто у цей момент був володільцем цього технічного засобу. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 10.04.2023 було призначено розгляд даної цивільної справи по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Зустрічний позов не визнали. Додатково зазначили про те, що відповідач добровільно залишив житло, забравши свої речі, перед цим зіпсувавши його. Будь-яких перешкод у користуванні квартирою відповідачу не чинилось. Квартири придбана не у шлюбі і є особистою власністю позивача. Відповідач пред`явлений до нього позов не визнав та повністю підтримав заявлені ним зустрічні позовні вимоги з підстав викладених у ньому. Його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та повністю підтримав заявлений відповідачем зустрічний позов. Зазначив, що відповідач з наведених у позовній заяві мотивів вважає себе співвласником квартири. Не проживає у ній він не через те, що втратив інтерес до житла, а через перешкоди з боку позивачки та її родичів. Допитані у судовому засіданні свідки сторони позивача, кожен окремо, пояснили наступне. Так, свідок [PERSON] , повідомила, що мешкає у будинку, в якому знаходиться спірна квартира. Познайомилась із [PERSON] , коли остання робила ремонт у своїй квартирі. Бачила там також її батьків. Відповідача там не бачила взагалі. Допитана як свідок матір позивачки [PERSON] повідомила, що їй відомо про те, що донька у 2020 році познайомилась із відповідачем та зустрічалась із ним. Проте, на той час це не були сімейні стосунки, а лише зустрічі. Відповідач мешкав та працював за кордоном. У липні 2020 року вони з чоловіком вирішили придбати доньці житло на що позичили їй 12000 доларів США. Гроші мали від попереднього продажу житла та власні заощадження, яких вистачило як на придбання собі будинку, так і на позику доньці. Вона особисто допомагала доньці із підбором квартири та була у нотаріуса в час укладення угоди купівлі-продажу. Позику посвідчили відповідною розпискою. Ремонт у квартирі робили власними силами, без участі відповідача. Також на клопотання сторони відповідача було допитано ряд свідків які надали наступні покази. Так, допитана як свідок [PERSON] показала, що працює державним виконавцем у Охтирському відділенні ДВС. Близько року з нею працювала також і позивач [PERSON] . Вони працювали у одному кабінеті і позивачка розповідала їй про свої стосунки з відповідачем. Розповідала про те, що він працює водієм за кордоном. Помічала, що вони часто спілкувались по телефону. Відповідач зустрічав [PERSON] з роботи разом із її донькою від попереднього шлюбу. Їй відомо, що вони мешкали разом спочатку у батьків [PERSON] , згодом у батьків позивачки. Фактично вони мешкали разом. [PERSON] був присутній як чоловік [PERSON] коли вони колективом після роботи відмічали свято. Вона чула телефонну розмову між [PERSON] та [PERSON] у ході якої вони обговорювали придбання квартири. Згодом [PERSON] повідомила про те, що вони придбали її, а її батько допомагав проводити у ній ремонт. Їй відомо, що вони планували разом жити, [PERSON] допомагав доньці [PERSON] вирішувати домашні завдання. Згодом вони одружились офіційно. Їй відомо, що вони разом їздили на відпочинок за кордон. Потім [PERSON] звільнилась з роботи. Допитаний як свідок державний виконавець [PERSON] повідомив, що на той час він працював на посаді начальника відділу. Близько 1 року у них на посаді державного виконавця працювала також і позивачка. Він неодноразово спілкувався з нею. Йому відомо про стосунки між сторонами як між сімейною парою. [PERSON] періодично привозив [PERSON] на роботу та забирав її. Він був присутній на святі колективу як її чоловік. Йому відомо, що вони придбали квартиру і, як повідомляла [PERSON] , [PERSON] за кордоном заробляв кошти на ремонт. Обставини придбання житла йому не відомі. Допитана як свідок державний виконавець [PERSON] також повідомила, що працювала з позивачкою. Остання із відповідачем перебували у цивільних відносинах, а згодом одружились. [PERSON] перебував на святкуванні, де і познайомився з колективом. Із розповіді [PERSON] дізналась що [PERSON] збирався за кордон на заробітки, та надав їй довіреність на своє авто, яке вона продала, а гроші витратила на квартиру для їх спільного проживання. Розповідала про те, що ремонт у квартирі робив її батько. Допитана як свідок державний виконавець [PERSON] , також повідомила, що познайомилась із позивачкою на роботі. Їй відомо про стосунки останньої із відповідачем. Вони згодом уклали шлюб і жили разом з дитиною позивачки. Пояснила про те, що [PERSON] їй говорила про те, що [PERSON] на заробітках, він заробить грошей і вони придбають квартиру. Допитана як свідок [PERSON] повідомила, що працювала в «Укрсиббанку» та займалась кредитуванням. Її робоче місце перебувало у магазині « Комфі ». Позивачку вона знала і їй було відомо про те, що сторони зустрічались. Одного разу вони з`явились до магазину та вибирали мобільний телефон. Вирішили придбати його у кредит. На [PERSON] кредит оформити не вдалось так як на запит про погодження прийшла відмова. Тому кредит оформили на позивачку. Сприймала їх як пару, бо бачила у місті та в кафе як разом, так і з донькою [PERSON] . Знає, що вони разом їздили на відпочинок. Допитаний як свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] йому раніше знайомий, колись працювали разом. Останній телефонував йому та повідомив, що перебуває на заробітках за кордоном і попросив допомогти [PERSON] із ремонтом у квартирі. Однак він відмовив йому. Відмовив через негативне відношення до позивачки, бо йому знайомий її колишній чоловік, який скаржився на те, що вона забрала його майно. Попередньо бачив сторін разом у місті ще до нового року 3 роки тому. [PERSON] повідомляв, що [PERSON] є його дівчиною. Допитана як свідок бабуся відповідача [PERSON] повідомила, що у червні 2020 р. [PERSON] приводив [PERSON] та її дитину на знайомство як свою майбутню дружину. Помітила, що вони обидва були задоволені. Їй відомо, що вони мешкали разом спочатку у матері [PERSON] , згодом у її батьків. [PERSON] дуже добре відносився до доньки позивачки, постійно гуляв з нею, водив до садка та до школи, допомагав у навчанні. Згодом відвідували її ще два рази у 2021 р. Повідомили, що придбали квартиру. Допитаний як свідок брат відповідача [PERSON] повідомив, що йому відомо про те, що [PERSON] через сайт знайомств у квітні 2020 року познайомився та почав підтримувати стосунки із позивачкою. Одного разу брат попросив його повезти [PERSON] по роботі в м. Суми. У ході розмови від неї дізнався про те, що вона неодноразово була у шлюбі, один із яких був фіктивний. Також вона мала де-які кошти, які отримала як компенсацію внаслідок ДТП. В нього склалось негативне ставлення до неї про що він говорив брату, але той його не слухав. [PERSON] із [PERSON] та її донькою мешкали спочатку у їхньої матері, потім у її батьків. Одного разу брат повідомив, що має заощадження та має намір придбати власне житло. Він відмовляв його, але той не послухав. Придбали квартиру у мікрорайоні Дачний на 5 поверсі. Він знає про те, що автомобіль брат продав, а гроші витратили на ремонт у квартирі. У січні 2021 р. вони зустрічались сім`ями у цій квартирі. Згодом із братом зустрічався у Польщі на заробітках та бачив, що той став засмучений. Особисто бачив як брат знімав у банкоматах валюту. Згодом дружина побачила у місті [PERSON] з донькою та іншим чоловіком. Свідок [PERSON] (вітчим відповідача) пояснив, що він спів мешкає із матір`ю відповідача. Позивачку [PERSON] знає як колишню невістку. У 2020 році (кінець весни, або початок літа) [PERSON] познайомив її з ними. Представляв її як майбутню дружину. Також він познайомив їх із донькою позивачки. Вони дозволили їм мешкати у своїй квартирі на [ADDRESS] , проте з часом між братами виник конфлікт і вони переїхали жити до її батьків. З часом придбали власне житло. Після розлучення він допомагав забирати речі з житла батьків [PERSON] . Ще йому відомо, що [PERSON] залишив власне авто [PERSON] для продажу з метою отримання коштів на ремонт придбаної ними квартири, а ще купував матеріали для ремонту, зокрема замовляв вікна. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном. Судом встановлено, що позивачка є власником житлової квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу від 09.07.2020 року. Ціна договору становить 129000 грн. Проте, у матеріалах мається копія розписки згідно якої продавець отримала від [PERSON] за продану квартиру [ADDRESS] гроші в сумі 258400 грн., що в еквіваленті становить 9500 доларів США. Шлюб між сторонами був укладений 26.01.2021 року, що підтверджується копією свідоцтва [NUMBER] від 26.01.2021 виданим Охтирським міськрайонним відділом ДРАЦС Півнчно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 08.12.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 22.06.2022 позивачка вчергове уклала шлюб та змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » згідно свідоцтва про шлюб від 22.06.2022 року виданого Охтирським міськрайонним відділом ДРАЦС Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. З довідок про реєстрацію місця проживання осіб вбачається, що позивачка [PERSON] починаючи із 14.07.2020 р., відповідач [PERSON] починаючи із 16.10.2020 р. зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно актів перевірки проживання в квартирі [ADDRESS] , в квартирі зареєстровані власник [PERSON] , її донька [PERSON] , відповідач [PERSON] , який зареєстрований, але не проживає за вказаною адресою з 03.03.2021 року. Відповідачем була надана довідка про його заробіток на посаді водія у транспортній фірмі АМІТ LOGISTICS який у 2018 р. становив 22271,50 PLN; у 2019 - 31841,27 PLN та 10242,01 EUR.; у 2020 році - 21645,77 PLN та 10192,50 EUR. Наявність вказаної суми у євро на рахунку відповідача також підтверджується роздруківкою руху коштів по його рахунку у закордонному банку за 2020 рік. Також відповідач надав роздруківку по його картці/рахунку у АТ КБ «ПриватБанк» за період з 01.01.2020 по 01.01.2021 та платіжні доручення на переказ коштів. Даною роздруківкою та платіжними дорученнями підтверджується поповнення мобільного телефону [PERSON] за номером [NUMBER] на 100,00 грн.; переказ коштів на картку 2500,00 грн.; переказ коштів на картку 3000,00 грн.; переказ коштів на картку 1000,00 грн.; переказ коштів на картку 3000,00 грн.; переказ коштів на картку 500,00 грн.. Довідко наданою АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» підтверджується перерахування вищезазначених коштів на рахунок, що належить позивачу [PERSON] . У судовому засіданні також як у друкованому вигляді, так і безпосередньо із сторінки відповідача за допомогою мобільного телефону останнього були досліджені скріншоти з перепискою та сама переписка між сторонами у соціальній мережі Viber із змісту яких підтверджується, що домашні завдання від вчителів [PERSON] пересилала на застосунок «Вайбер» [PERSON] Також скрін-шотами переписки та безпосередньо дослідженою перепискою між сторонами за 25-26.05.2020 підтверджується, що сторони почали разом підшукувати житло. Факт спільного проводження часу між сторонами разом із донькою позивачки підтверджується копіями світлин наданими відповідачем. Зокрема прогулянка у міському парку за 29.05.2020. На обґрунтування доводів відповідача про спільне проживання сторін у будинку батьків [PERSON] у [ADDRESS] , судом було досліджено фотознімок за 24.05.2020. Також були досліджені дані геолокації на мобільному телефоні відповідача, якою також опосередковано підтверджується дана обставина. На обґрунтування доводів відповідача про те, що він разом із [PERSON] їздили до м. Суми з приводу навчання останньої з метою отримання дозволу та шифрувального ключа для роботи у державній виконавчій службі, судом був досліджений фотознімок за 27.05.2020. На обґрунтування доводів відповідача про проведення часу сторонами на пікніку на озері після рибної ловлі із батьком позивачки та його товаришем, судом були досліджені фотознімки, на яких зафіксовані як окремо позивачка із донькою, так і разом сторони по справі. На обґрунтування доводів відповідача про перебування сторін разом із донькою позивачки 13.06.2020 в гостях у бабусі відповідача судом були досліджено фотознімки на одному з яких зображені сторони на фоні фонтану, на іншому дівчинка на фоні напису. Факт придбання відповідачем 13 травня 2020 року в магазині «COMFY» мобільного телефону Readme Note 8Т та оформлення кредиту на його придбання в «Укрсиббанку» на ім`я позивача [PERSON] . окрім показів свідка [PERSON] підтверджуються також оглянутим в судовому засіданні самим мобільним телефоном, його пакуванням, вище оглянутими світлинами, на яких зафіксована інформація про марку та модель мобільного телефону, а також інформацією наданою АТ «Укрсиббанк». 02 червня 2020 року були посвідчені довіреності у приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук С.П. відповідно до яких відповідач [PERSON]. уповноважив позивача [PERSON] представляти його інтереси пов`язані з експлуатацією, використанням та розпорядженням належним йому на праві власності автомобілем Volkswagen Golf д.н. [NUMBER] та купити квартиру за ціною і на умовах, їй відомих у м. Охтирка та зареєструвати її на його ім`я. Скрін-шотами переписки та перепискою між сторонами підтверджується, що вони періодично обговорювали варіанти придбання житла, необхідність запозичення суми якої не вистачає у розмірі 2000 доларів США, яку можливо буде віддати за де-кілька місяців, бо відповідач зможе заробити та віддавати по 1000 доларів на місяць. 09 липня 2020 року [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вона повідомила, що право власності зареєстрували на неї. Відповідач не заперечив. Також вона повідомила, що квартира коштувала 10000 (десять тисяч) доларів США. У переписці від 01.07.2020 відповідач зазначав про позивачку як його жінку та дружину. Також сторони обговорювали обставини продажу легкового авто. У переписці від 25.07.2020 [PERSON] зазначає про те, шо квартира є спільною. Згідно наданого відповідачем звіту про оцінку майна станом на 09.07.2020, вартість вказаної квартири могла становити 248943 грн. На підтвердження спільного святкування дня народження відповідача ним було надано світлину із зображенням святкового торту, який як стверджує, замовила позивачка. На підтвердження спільного святкування дня Незалежності України відповідачем також було надано 2 світлини. На підтвердження власної матеріальної участі в ремонті квартири відповідачем була надана копія товарного чека від 25.07.2020 згідно якого ним у салоні [INFO] (ФОП [PERSON] ) були замовлені вікна на загальну суму 24900 грн. Скрін-шотами переписки та перепискою між сторонами підтверджується що вони продовжували підтримувати зв`язок за допомогою телефонних дзвінків та повідомлень у месенджерах, у яких зафіксований факт обговорення ходу виконання ремонтних робіт та придбання речей у квартиру. На підтвердження спільного проведення часу та поїздки на відпочинок відповідачем були надані світлини із зображенням позивачки з донькою в парку, відповідача з донькою позивачки на фоні авто, із зображенням позивачки та її доньки як дорогою, так і безпосередньо на відпочинку. Позивач [PERSON] в обґрунтування придбання квартири за особисті кошти надала копію розписки від 01.07.2020 за якою її матір [PERSON] надала у позику позивачці 12000 доларів США на придбання квартири за вказаною адресою. На підтвердження наявності у матері на той час вказаної суми надала копію договору купівлі - продажу частини будинку за яким [PERSON] 30.12.2019 збула належну їй нерухомість третій особі за ціною 139762 грн. На підтвердження пояснень про пошкодження відповідачем квартири позивач надала світлини від 25.09.2021 на яких зображені порізи на натяжній стелі у кімнатах. У підтвердження витрат на придбання обладнання та матеріалів на ремонт та облаштування квартири позивачкою були надані товарні чеки та квитанції. У свою чергу, представником відповідача була надана інформація із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно яким підтверджується та обставина, що матір позивачки згідно договору купівлі-продажу від 10.11.2019 придбала житловий будинок із господарськими спорудами по [ADDRESS] , що, як стверджує, свідчить про те, що сума коштів отримана нею за подальший продаж частини будинку була витрачена не на позику доньці, а на подальший ремонт і утримання вказаної нерухомості. Представником відповідача була надана копія ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 19.06.2020 р. по справі №583/1470/20, провадження 1-кп/583/238/20, за якою потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди по даному кримінальному провадженню [PERSON] обвинуваченим у добровільному порядку було відшкодовано 5500 грн. та 2000 доларів США, що як стверджує представник, спростовує її доводи про наявність у неї на момент придбання квартири більшої суми у розмірі 4000 доларів США отриманих внаслідок проведеної компенсації за ДТП. З наданої представником відповідача довідки виданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України прослідковуються періоди перебування відповідача [PERSON] за межами України. Із витребуваних судом копій декларацій позивачки про майно, доходи і витрати за 2019-2021 роки встановлено, що останньою були задекларовані як доходи її заробітна плата за місцем роботи, аліменти на дитину. Відомості про будь-які інші доходи у деклараціях не зазначені. Стаття 3 СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. За статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Таким чином, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15 (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), і підсумувала, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Отже, під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, суд має установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок їхньої спільної праці. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенні. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлю недомовленістю між ними. Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: partial