Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 30 серпня 2024 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання дітей. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем по справі [PERSON] уклали шлюб 26 травня 2008 року, який зареєстрований Суразькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис під № 8. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: донька - [PERSON] - [INFO] , та донька - [PERSON] - [INFO] . Позивач зазначає, що напазі вона з дітьми проживає окремо від чоловіка. [PERSON] не виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання неповнолітніх дітей. Не допомагає у їх догляді, не надає матеріальної допомоги. Ціни на продукти харчування, одяг значно зросли. Діти навчаються в школі, постійно потрібні кошти на придбання одягу, взуття, шкільного приладдя, харчування. Оскільки відповідач не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не надає належної матеріальної допомоги на їх забезпечення позивач вимушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує, матеріальну допомогу на утримання дітей надавати може, оскільки є здоровим та працездатним. Таким чином, позивач просить стягувати із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] [INFO] та доньки - [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і проводити до досягнення дітьми повноліття, починаючи із дня подання заяви до суду 30 серпня 2024 року. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 03 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 07 жовтня 2024 року, у зв`язку із перебуванням головуючого судді по справі у відпустці судовий розгляд справи відкладено на 21 жовтня 2024 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2024 року у зв`язку із неявкою відповідача судове засідання по справі відкладено на 18 листопада 2024 року. 5. В судове засідання сторони не з`явилися, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 26 травня 2008 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 травня 2008 року Суразькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 8. 8. Від спільного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: донька - [PERSON] - [INFO] , та донька - [PERSON] - [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 04 серпня 2009 року Суразькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 12 та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02 листопада 2012 року Білориницькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 35. 9. Згідно довідки № 206 виданої 21 серпня 2024 року Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що в житловому будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] , 1990 р.н., [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 2012 р.н. ІV. Оцінка Суду. 10. Згідно частини 1 статті 1\~Сімейного кодексу\~України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. 11. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років (частини 1 та 2 статті 7 Сімейного кодексу України). 12. Статтею 141 Сімейного кодексу України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 13. Законодавцем у статті 155\~Сімейного кодексу\~України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 14. Частиною другою статті 150\~СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 15. Згідно вимог частин першої, другої статті 155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 16. Відповідно до статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 17. Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 18. Частиною 1 статті 141\~Сімейного кодексу\~України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. 19. Стаття 182\~СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. 20. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 21. Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 22. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 23. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). 24. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). Судом встановлено, що відповідач не бере участі в утриманні неповнолітніх дітей; будь-яких доказів, що за станом здоров`я чи матеріальним становищем він не може виконувати своїх обов`язків не здобуто. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, необхідність забезпечення прав неповнолітніх дітей сторін справи на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, беручи до уваги те, що обов`язок щодо утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків та те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 25. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). З пункту 3 частини 1 статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, яка має в собі вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору в розмірі 1211,20 грн. з відповідача в дохід держави. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved