Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулося до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. Даний позов мотивований тим, що 07.06.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 5679098 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту складає 11000 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів - кожні 30 днів. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 11000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Договір було укладено в електронній формі та підписано відповідачем за допомогою електронного підпису. Умовами кредитного договору було передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами: стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту. Знижена процентна ставка 0,995 % в день застосовується за певних умов, визначених договором. 07.07.2022 року відповідач не здійснила оплату процентів згідно графіку платежу та не повернула тіло кредиту. В період з 06 вересня 2022 року по 04 листопада 2022 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» процентів по кредиту не нараховувало, а тому позивач у вказаний період, в рамках погодженого сторонами строку договору та відповідно до умов договору, нарахував проценти за 60 календарних днів в сумі 13134 грн. 25.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Станом на час звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом становить 43835,00 грн, яка складається із: 11000 грн - суми кредиту; 19701,00 грн - суми процентів за користування кредитом; 13134 грн - нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів, яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 10000 грн. - витрати на правову допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак позовна заява містить клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом надсилання судової повістки №0690256555430 та публікацією оголошення на веб-порталі Судової влади України. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача також не надходило. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.06.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено електронний договір № 5679098 про надання споживчого кредиту, шляхом підписання останньою аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора [NUMBER], сума кредиту складала 11000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] (а.с. 14-19). Кредитний Договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом №19-ОД від 05.01.2022 року, розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents (а.с. 54-62). За умови п. 1.2 кредитного договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Відповідно до п.1.3, 1.4 Договору сума кредиту складає 11000 грн, строк кредиту 360 дні. Відповідно до п.1.5.1 Договору процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного п п.1.4 цього Договору. Відповідно до п. 1.5.2 Кредитного договору знижена процентна ставка становить 0,995% в день та застосовується, якщо споживач до 07.07.2022 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за Договором № 5679098 від 07.06.2022 року, виконало належним чином, перерахувавши на банківську картку [PERSON] , через ТОВ «УПР», кредитні кошти в сумі 11000 грн, що підтверджується листом ТОВ «УПР» від 28.09.2023, за № 2640 (а.с. 73). Видача кредиту [PERSON] в сумі 11000 грн та нарахування відповідних процентів також підтверджується Карткою обліку договору (розрахунок заборгованості), станом на 24.09.2023 (а.с. 23-35). Згідно вказаного розрахунку, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» станом на 24.09.2023 становила 30701,00 грн, яка складається з: 11000 грн - суми кредиту, 19701 грн - суми процентів за користування кредитом. 25.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 25.09/23-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив право грошової вимоги до відповідача за Договором № 5679098 від 07.06.2022 року (а.с. 40-48). Про відступлення права грошової вимоги за Договором № 5679098 від 07.06.2022 року ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" направило повідомлення, шляхом відправлення на електронну пошту відповідача 25.09.2023 (а.с. 22). Отже, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 року перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 5679098 від 07.06.2022 року у розмірі 30701,00 грн, яка складається з: 11000 грн - суми кредиту, 19701 грн - суми процентів за користування кредитом. Крім того, позивачем було нараховано відсотки за 60 календарних днів (06.09.2022-04.11.2022) в межах строку договору, які складають 13134 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно Закону України «Про електронну комерцію», на правовідносини стосовно Договору № 5679098 від 07.06.2022 року поширюється дія цього закону. Частина 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно вимог ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що свої зобов`язання перед [PERSON] ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало у повному обсязі, надавши їй кредитні кошти за Договором № 5679098 від 07.06.2022 року. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у справі не виконала, заборгованість не погасила. При цьому, перехід права вимоги за Договором № 5679098 від 07.06.2022 року від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»до боржника [PERSON] за Договором факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 року підтверджені належними доказами. За наведених обставин, позов в частині стягнення заборгованості станом на 24 вересня 2023 року, у розмірі 30701,00 грн, яка складається з: 11000 грн - суми кредиту, 19701 грн - суми процентів за користування кредитом, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Водночас, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь також 13134 грн, як нараховані відсотки за 60 календарних днів (06.09.2022 року по 04.11.2022 року) з огляду на таке. На момент укладення договору факторингу, 25.09.2023 року, кредитор ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» нарахувало заборгованість за договором кредиту в сумі 30701,00 грн, яка складається з: 11000 грн - суми кредиту, 19701 грн - суми процентів за користування кредитом, про що було зроблено відповідний розрахунок заборгованості. Тому нарахування позивачем додатково відсотків за період з 06.09.2022 року по 04.11.2022 року, тобто до дати укладення договору факторингу і переходу прав кредитора до позивача, суд вважає безпідставним. А тому в цій частині позову слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною третьою ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач надав суду докази сплати ним судового збору в сумі 2422,40 грн (платіжна інструкція № 2511 від 11.09.2024 року). Оскільки позов задоволено частково, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до заявлених позовних вимог, а саме в сумі 1 696,59 грн з розрахунку: 30701 грн х 2422,40 грн / 43835 грн = 1696,59грн. Оскільки позов задоволено частково, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу підлягають стягненню пропорційно до заявлених позовних вимог, а саме в сумі в сумі 1 696,59 грн з розрахунку: 30701 грн х 10000 грн / 43835 грн = 7003,76грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: partial