Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Представник позивача - адвокат Стефурак Є.С., звернулася до суду з відповідною заявою у якій зазначила, що у провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебувала на розгляді цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до колгоспу «Прометей» про розірвання договору оренди земельної ділянки. В позовній заяві позивач зазначав, що у зв`язку з розглядом справи очікував понести судові витрати, які складатимуться з судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу, докази на підтвердження яких зобов`язався надати до закінчення судових дебатів. Оскільки судові дебати відбулися в день розгляду справи по суті, позивач не встиг надати докази понесення витрат на правову допомогу, які склали 14200 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просила суд стягнути з колгоспу «Прометей» 14200 грн. витрат на правничу допомогу. Позивач та його представники адвокати Стефурак Є.С. та Кудаткіна О.І. в судове засідання не з`явились, до суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги про ухвалення додаткового рішення підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідач та його представник адвокат Приземний С.С. в судове засідання не з`явились, про дату, часі і місце судового засідання повідомлялись у встановленому ЦПК України порядку. Вивчивши матеріали\~справи та\~наявні у\~ній докази\~суд доходить\~наступного. З матеріалів справи убачається, що 08 листопада 2024 року рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області було задоволено позовну заяву [PERSON] , визнано припиненим право колгоспу «Прометей» користування земельною ділянкою кадастровий номер 4821180400:02:000:0094, власником якої є позивач, зобов`язано колгосп «Прометей» повернути [PERSON] належну йому земельну ділянку кадастровий номер 4821180400:02:000:0094 та стягнуто з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору. При ухваленні рішення питання про стягнення судових витрат вирішено не було. В судовому засіданні 08 листопада 2024 року представник позивача [PERSON] , до закінчення судових дебатів, заявила про надання доказів щодо понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи після ухвалення рішення у справі. 12 листопада 2024 року відповідна заява надійшла до суду від представника позивача адвоката Стефурак Є.С. через систему "Електронний суд"( а.с.222-230). Згідно з частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З матеріалів справи убачається, що 19 березня 2024 року між адвокатом Стефурак Є.С. та позивачем було укладено Договір №19/03/24 про надання правової допомоги. Згідно з Актом № 1 наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №19/03/24 від 19.03.2024 року позивач отримав від адвоката Стефурак Є.С. правову допомогу (правові послуги), а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень правових питань; складання та направлення адвокатського запиту (включаючи витрати на поштову кореспонденцію); складання відповіді на відзив на позовну заяву, витрати на прибуття до суду та представництво інтересів в суді (участь в судових засіданнях). Загальна вартість вказаних послуг склала 14200 грн. В акті № 1 наданих послуг, зазначено про оплату клієнтом наданих послуг у повному обсязі (а.с.230). Пунктом 4 частини 1\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до\~статті 59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, справа №1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень\~статті 59 Конституції України\~(справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі\~статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, суд, визначаючи суми відшкодування, має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. За правилами частини 4\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~і адвокатську\~діяльність» (правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 по справі № 922/1163/18). Суд доходить висновку, що дії представника позивача вчиненні з метою представництва інтересів позивача та зазначені в акті № 1 наданих послуг відповідають умовам договору про надання правової допомоги, вартість наданих послуг є обґрунтованою, а загальний розмір витрат на правову допомогу є співмірним зі складністю справи, та не становитиме надмірного тягара для відповідача, а тому доходить висновку про задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 14200 грн.

Outcome: approved