Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 вересня 2024 року звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 1,50 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території села Нова Кам`янка колишньої Новокам`янської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] мав на підставі дубліката сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], виданого 31 липня 2013 року Новокам`янською сільською радою та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 52. Вважає, що її право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 19 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 19.11.2024. Витребувано з Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію спадкової справи № 325/2024, яка заведена 23 липня 2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить такі задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Не заперечили проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Представник третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що заперечень проти позовних вимог не має. Крім того на виконання вимог ухвали суду із Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 325/2024, яка заведена 23 липня 2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] , народилася [INFO] у місті Рава-Руська, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 16 листопада 2000 року. З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Новокам`янською сільською радою Львівської області 20 жовтня 1990 року, вбачається, що позивач, [PERSON] уклала шлюб 20 жовтня 1990 року із [PERSON] у Новокам`янській сільській раді Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 20 жовтня 1990 року було зроблено запис за № 3. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . З дубліката сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], який виданий 31 липня 2013 року Новокам`янською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 52, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Новокам`янської сільської ради від 17 жовтня 1993 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,50 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території села Нова Кам`янка Новокам`янської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Чоловік позивача, [PERSON] , помер [INFO] , про що 12 січня 2009 року в Книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис за № 3, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Новокам`янською сільською радою Жовківського району Львівської області 12 січня 2009 року. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому після смерті чоловіка позивача, [PERSON] , відкрилася спадщина, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Викладеним у довідці № 459, яка видана 19 серпня 2024 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що в Новокам`янській сільській раді Жовківського району Львівської області заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] і нотаріусом. Частиною 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач, [PERSON] , як дружина [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Викладеним у довідці № 456, яка видана 19 серпня 2024 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що [PERSON] , 1971 року народження, до дня смерті, [INFO] , проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 457, яка видана 19 серпня 2024 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] , дружина померлого [PERSON] , проживала разом із ним і була зареєстрована в будинку [ADDRESS] до дня його смерті, [INFO] , та вели спільне господарство. Тобто позивач, [PERSON] , прийняла спадщину як спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] , оскільки була зареєстрована та проживала з чоловіком на день його смерті, не відмовилася протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Позивач, [PERSON] , 23 липня 2024 року звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , а саме на право на земельну частку (пай). Внаслідок звернення позивача у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області 23 липня 2024 року було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] № 325/2024, номер у Спадковому реєстрі 72738120, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77736352 від 23 липня 2024 року. Батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується викладеним у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , яке повторно видане 04 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області. Батько [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , про що 18 березня 1993 року в Книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис № 08, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке повторно видане 04 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області. Мати [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис за № 3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Новокам`янською сільською радою Жовківського району Львівської області 05 лютого 2007 року. Інших спадкоємців першої черги за законом немає, як і нема осіб, які б мали право на обов`язкову частку, прийняли таку внаслідок спільного проживання із [PERSON] чи внаслідок звернення до нотаріуса із заявою про прийняття такої в шестимісячний строк після його смерті, батьки [PERSON] померли ще до його смерті. Однак Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом № 985/01-16 від 23 липня 2024 року відмовила позивачеві, [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну частку (пай), площею 1,50 га, що розташований на території Новокам`янської сільської ради Львівського району Львівської області, так як позивачем не було подано в нотаріальну контору оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищезгаданий земельний пай із відповідною реєстрацією та роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування. Сертифікат нового зразка на земельну частку (пай) у позивача відсутній. З довідки № 458, яка видана 19 серпня 2024 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що відомості про те, що земельна частка (пай), площею 1,5000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території села Нова Кам`янка, Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, яка належить [PERSON] на підставі сертифіката серії [NUMBER], який виданий 31 липня 2013 року, перебуває в арешті, під забороною та в заставі відсутні. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Чоловікові позивача, [PERSON] , ще за життя необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801, однак він цього не зробив з невідомих для позивача причин. Згідно із ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на середню земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, позивач, [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки була зареєстрована та проживала з ним на день його смерті, не відмовилася протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,50 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] , померлому [INFO] , згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка, вона не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого, оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті, а також за життя не оформив право власності на землю. Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що право позивача на вказану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved