Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

16.09.2024 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» звернувся до суду з вказаною заявою і просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № L1777772 від 09.11.2018 у розмірі 30954 грн 76 коп.; судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 09.11.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» уклало договір кредитної лінії № L1777772 з [PERSON] . Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок Відповідача безготівковим шляхом кошти, в свою чергу позичальник, не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів в наслідок чого виникла заборгованість. Згідно з детальним розрахунком заборгованості загальний розмір заборгованості становив 20282,40 грн, яка складалася з тіла кредиту в розмірі 9999,00 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1950,00 грн, а також іншими заборгованостями (в тому числі комісією та пенями) в розмірі 8333,40 грн. Відповідно до. п. 6.5, п. 6.5.1 загальних положень договору кредитної лінії, позичальник з цим погоджується, що кредитодавець має право на уступку прав, претензій та/або зобов`язань, що виникають з цього договору, будь-яким третім особам (надалі іменуються як «Правонаступники») у тому числі з моменту стягнення боргів. 06.11.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 06112018-DG, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, зокрема, за договором кредитної лінії № L1777772, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора щодо Відповідача. Станом на дату укладення договору №06112018-DG від 06.11.2018 відступлення права вимоги, сума заборгованості Відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором становила 20282,40 грн. 25.07.2024 відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Всупереч умов кредитного договору та вимог закону відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС». Представник позивача подав клопотання, в якому просив задовольнити позовні вимоги, розгляд справи здійснювати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи в судові засідання 04.10.2024, 24.10.2024 та 13.11.2024 не прибув, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Повідомлявся шляхом направлення повістки за зареєстрованим його місцем проживання, яка повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що відповідно до п. 4 ч. 8 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України суд вважає належним повідомленням відповідача про час та дату розгляду справи. Ухвалою від 17.09.2024 суд прийняв справу до розгляду та відкрив провадження у цивільній справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, призначеному на 10 год 00 хв 04.10.2024, з повідомленням (викликом) сторін. 04.10.2024, 24.10.2024 через неявку відповідача розгляд справи був відкладений. 13.11.2024 суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такі обставини. 09.11.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» уклало договір кредитної лінії № AG1969583 з [PERSON] (а.с. 15, 11). Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти, в свою чергу позичальник, не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів унаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з детальним розрахунком заборгованості загальний розмір заборгованості становив 20282,40 грн, яка складалась з тіла кредиту в розмірі 9999 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 1950 грн, а також іншими заборгованостями (зокрема комісією та пенями) в розмірі 8333 грн 40 коп. (а.с. 12-13) Відповідно до. п. 6.5, п. 6.5.1 загальних положень договору кредитної лінії позичальник з цим погоджується, що кредитодавець має право на уступку прав, претензій та/або зобов`язань, що виникають з цього договору, будь-яким третім особам (надалі іменуються як «Правонаступники»), зокрема, з моменту стягнення боргів. 06.11.2018 ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» уклало з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» договір відступлення права вимоги №06112018-DG, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, серед іншого, за договором кредитної лінії № AG1969583, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора щодо відповідача (а.с. 9-10). Станом на дату укладення договору №06112018-DG від 06.11.2018 відступлення права вимоги, сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором становила 20282 грн 40 коп. 25.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС». За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно з цією статтею договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді врегульовано Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач довів факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором № AG1969583 від 09.11.2018 у розмірі 20282,40 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Заборгованість відповідача за кредитним договором № AG1969583 від 09.11.2018 - 20282,40 грн. Сума збитків з урахуванням 3% річних - 1 824,29 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 8 848,07 грн. Разом заборгованість становить - 30 954,76 грн. Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № AG1969583 від 09.11.2018 у розмірі 30954 грн 76 коп. Крім того, разом з позовною заявою позивачем було подано акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), відповідно до якого сторони підтвердили, що адвокатське бюро надало клієнт приняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 5000 грн. Так, у зв`язку з розглядом цієї справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу, яку надавав йому адвокат відповідно до договору про надання правової допомоги від 25.04.2024 №36, що був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської». На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу наданий Договір про надання правової допомоги від 25.04.2024, Додаткову угоду до Договору від 25.04.2024, детальний опис робіт (наданих послуг) та Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) на 5000 грн. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України та, з урахуванням обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), значення справи для сторін, врахувавши, що справа є нескладною, не вимагає значних затрат часу на підготовку до розгляду, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved