Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно з якою просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи тим, що при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтво на право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 29.08.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. 03.10.2024\~ухвалою Охтирського\~міськрайонного суду\~Сумської області закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням учасників процесу. 24.10.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання представниці позивачки, замінено відповідача з Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області на належного [PERSON] . Позивачка та її представниця у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що спадкове майно вони із сестрою [PERSON] вже поділили між собою та вона не заперечує, щоб житловий будинок належав позивачці. Представниця Першої\~охтирської державної\~нотаріальної контори\~усудове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні справи послалася на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, врахувавши думку учасників справи, дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , що сторонами не спростовується підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 13.06.1966 Хухрянським С/РАГС, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 10.08.1985 Хухрянською с/радою Охтирського району Сумської області (а.с. 9). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видаваним виконкомом Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, [INFO] помер батько сторін [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки Хухрянського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 22.08.2024 № 450, [PERSON] на момент смерті проживав та був пов`язаний спільним побутом разом зі своєю дружиною [PERSON] в домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] , власником якого згідно з погосподарською книгою № 7 був [PERSON] (а.с. 16). З наведеного вбачається, що мати позивачки [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , яка складалася зі спадкового майна у вигляді домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] , однак у встановленому законом порядку не оформила свої спадкові права. [INFO] у с. Хухра Охтирського району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.08.2022 Виконавчим комітетом Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області (зворотний бік а.с. 10). З досліджених у судовому засіданні матеріалів спадкової справи № 14/2023 вбачається, що 24.01.2023 [PERSON] звернулася до Першої охтирської державної нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини за законом після смерті її матері, яка померла [INFO] , що на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). 31.01.2023 до нотаріальної контори звернулася сестра позивачки [PERSON] із заявою, якою вона відмовилася від прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 02.02.2011 секретарем Хухрянської сільської ради Селегей Г.В., зареєстрованим в реєстрі за № 26, яким її мати [PERSON] заповіла донці земельні ділянки розміром 0,73 га та 3,4232 га, належні спадкодавці на підставі державного акту серії ІІІ-СМ № 010059 від 24.08.2002 та державного акту серії СМ № 111933 від 01.20.203, відповідно. Разом з тим, [PERSON] у заяві зазначила про прийняття спадщини за законом (зворотний бік а.с. 33, а.с. 34) Згідно з договором про поділ спадщини від 13.01.2024, зареєстрованим в реєстрі за № 28, [PERSON] та [PERSON] поділили між собою спадщину, частки якої є рівними для заявниць та складає кожному, в рамках спадкової справи № 14/2023, відкритої Першою охтирською державною нотаріальною конторою після смерті їх матері [PERSON] , померлої [INFO] , що на час смерті остання проживала за адресою: [ADDRESS] . Після укладення цього договору у спадщину до [PERSON] перейшли земельні ділянки з кадастровими номерами 5920388700:02:002:2124 та 5920388700:02:002:2126, розташовані за адресою: [ADDRESS] ; недоотримана пенсія в розмірі 3577,56 грн., а до [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами 5920388700:01:001:5094 та 5920388700:01:001:0076, розташовані на території Чернеччинської територіальної громади Охтирського району Сумської області (зворотний бік а.с. 34, а.с. 35). На підставі вказаного договору про поділ спадщини [PERSON] 13.01.2024 державним нотаріусом Першої охтирської державної нотаріальної контори Богдан К.М. було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 29, № 30, № 31, а [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 32, № 33, на спадкове майно згідно проведеного сторонами розподілу (а.с. 65-74). Доля спадкового майна у виді домоволодіння по [ADDRESS] спадкоємицями не визначалася, натомість ними подані заяви до нотаріуса у межах встановлених чинним законодавством строк про прийняття спадщини за законом. Згідно з постановою про відмову у вчиненні виконавчих дій від 13.01.2024 № 28/02-31, державним нотаріусом Першої охтирської державної нотаріальної контори Богдан К.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.15). За положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За приписами ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Нормами ст. 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже,\~вказана правова норма\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до ч. 1 ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено\~ст. 16 ЦК України. За приписами\~ст.\~1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.\~1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається зі змісту ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Також положеннями ст. 1274 ЦК України передбачено право спадкоємця за заповітом або за законом відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом або за законом незалежно від черги. Та відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом, як зазначено у ч.5 ст.1275 ЦК України. Статтею 1267 ЦК України\~визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Отже, вказана правова норма встановлює презумпцію рівності часток у спадщині спадкоємців за законом. Принцип рівності часток спадкоємців може бути змінений за усним договором між ними, якщо його предметом є рухоме майно, або за письмовим,\~нотаріально посвідченим договором, якщо його предметом є нерухоме майно або транспортні засоби. З огляду на викладене, можна дійти висновку, що [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за законом, належним чином прийняли спадщину після смерті матері у виді житлового будинку по [ADDRESS] , отже позивачка має право на успадкування після смерті матері частки належної останній домоволодіння. Суд звертає увагу на те, що положеннями ч. 3\~ст. 1267 ЦК України\~передбачено право спадкоємців на зміну розміру часток у спадковому нерухомому майні, проте укладання такої письмової угоди можливо лише в нотаріальному порядку, тоді як\~суд не може підміняти собою нотаріуса, який за законом уповноважений посвідчувати таку угоду, оскільки визнання права власності на спадкове майно можливо тільки у разі наявності спору та неможливості іншим (позасудовим) шляхом захистити свої права. Щодо визнання позову відповідачкою суд зазначає наступне. Так, відповідно до ч. 1, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Однак, на переконання суду визнання позову відповідачкою [PERSON] суперечить положенням ст. 1267 ЦК України, а тому не має правового значення. В п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з вимогами ст.ст. 76,\~77\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. За приписами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволенні позовних вимог.

Outcome: partial