Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У червні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Брайт-К" до [PERSON] , третя особа: Акціонерне товариство "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 15.06.2021 року між [PERSON] та АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" був укладений кредитний договір №1/4135049, відповідно до якого Банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти в сумі 90 000,00 грн. строком на 72 місяців, зі строком повернення до 14.06.2027. АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" виконало свої обов`язки за кредитним договором №1/4135049 від 15.06.2021 належним чином, що підтверджується випискою за позичковим рахунком відповідача. Відповідач наразі порушує умови кредитного договору та не здійснює повернення кредиту згідно Графіку платежів по кредиту. Крім того, 05.08.2021 між АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "БРАЙТ-К" укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021. Згідно Додатку 1 від 14.02.2022 до Договору про відступлення прав вимоги від 05.08.2021 відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором №1/4135049 від 15.06.2021, що був укладений між [PERSON] та АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК". Відповідно до Договору відступлення ТОВ "Фінансова компанія "БРАЙТ-К" набуло прав кредитора до [PERSON] за кредитним договором №1/4135049 від 15.06.2021. Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором №1/4135049 від 15.06.2021 відповідно до розрахунків заборгованості становить 192 929,74 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 87 599,90 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 34 534,84 грн. та заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 69 795,00 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23.07.2024 було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судові засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Третя особа у судове засідання свого представника не направила, повідомлена належним чином про розгляд вказаної справи. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.06.2021 року між [PERSON] та АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" був укладений кредитний договір №1/4135049, відповідно до якого Банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти в сумі 90 000,00 грн. строком на 72 місяців, зі строком повернення до 14.06.2027. АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" виконало свої обов`язки за кредитним договором №1/4135049 від 15.06.2021 належним чином, що підтверджується випискою за позичковим рахунком відповідача. Відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Крім того, 05.08.2021 між АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та ТОВ "Фінансова компанія "БРАЙТ-К" укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021. Згідно Додатку 1 від 14.02.2022 до Договору про відступлення прав вимоги від 05.08.2021 відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором №1/4135049 від 15.06.2021, що був укладений між [PERSON] та АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК". Відповідно до Договору відступлення ТОВ "Фінансова компанія "БРАЙТ-К" набуло прав кредитора до [PERSON] за кредитним договором №1/4135049 від 15.06.2021. Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором №1/4135049 від 15.06.2021 відповідно до розрахунків заборгованості становить 192 929,74 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 87 599,90 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 34 534,84 грн. та заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 69 795,00 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). За змістом ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За таких обставин, відповідно до положень ст. 55 ЦПК України, ТОВ "Фінансова компанія "БРАЙТ-К"стало правонаступником АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» у зобов`язаннях за кредитним договором №1/4135049 від 15.06.2021. Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. В статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Отже, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №1/4135049 від 15.06.2021та суд доходить висновків, що передана за правом вимоги до нового кредитора ТОВ "Фінансова компанія "БРАЙТ-К"заборгованість в розмірі 122 134,74 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 87 599,90 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом - 34 534,84 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 69 795,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемним. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Частиною 4 ст. 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (у редакції, чинній на момент укладення спірного кредитного договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Згідно ч.3 ст.13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ст.3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. Такі висновки викладені Верховним Судом в постанові від 07.06.2023 у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22). Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну винагороду за користування кредитом, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить до висновку про те, що положення п. 1.4 кредитного договору №1/4135049 від 15.06.2021є нікчемними. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 69 795,00грн. необхідно відмовити з підстав їх необґрунтованості, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (122 134,75 грн.), а саме у розмірі 63,30% (122 134,74 х 100 : 192 929,74). А тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі - 1533,38 грн. слід покласти на відповідача (2422,40:100 х 63,30%). Таким чином, з відповідача слід стягнути судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1533,38 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial