Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з цивільним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів", Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп», третіх осіб: Корабельного відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 03.05.2024 року йому випадково стало відомо про відкриття 20.09.2017 року виконавчого провадження № 54753155 державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Корнієнко Веронікою Андріївною, щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Дата Майнінг Груп» боргу у розмірі 91 282,95 грн., та як виявилося згодом стягувана було замінено на ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». З матеріалів виконавчого провадження позивачу стало відомо, що нібито 03.03.2016 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис на користь стягувача, ТОВ «Дата Майнінг Груп», при тому, що до виконавчого напису не було надано ніякого підтвердження відступлення ПАТ «Альфа-Банк» на користь стягувача право вимоги на підставі договору факторингу від 30.09.2014 року. В матеріалах виконавчого провадження лише наявний сам кредитний договір № 500408517 нібито між ним та ПАТ «Альфа-банк» від 03.09.2013 року, цей договір не був нотаріально посвідчений. Зі змісту виконавчого напису позивач довідався, що виконавчий напис вчинено на користь ТОВ «Дата Майнінг Груп», як правонаступника ПАТ «Альфа-Банк», щодо стягнення заборгованості за період з 04.11.2013 року по 04.02.2016 року, сума заборгованості за складається з: заборгованості по кредиту: 54078,44 грн.; заборгованості по відсоткам 16 045,28 грн. та заборгованості по комісії 21 159,23, загальна сума заборгованості 91 282,95 грн. З реєстру судових рішень йому стало відомо, що Окружним адміністративним судом м.Києва від 18.10.2017 року, по справі №826/12928/17, було замінено сторону виконавчого провадження - стягувача на ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». Враховуючи викладене, вважав, що виконавчий напис нотаруса№ 3496 від 03.03.2016 р. вчинений з порушенням вимог, встановлених законодавством, а тому є таким, що не підлягає виконанню. 13.05.2024\~р.\~ухвалою Корабельного\~ районного\~суду м.\~Миколаєва було\~задоволено заяву [PERSON] про\~забезпечення позову\~у даній\~справі шляхом\~зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 54753155 відкритого на підставі виконавчого напису № 3496, вчиненого 03.03.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", правонаступника ТОВ Дата Майнінг Груп заборгованості в розмірі 91 282,95 грн., який оскаржується боржником у судовому порядку - до розгляду цивільної справи по суті та набранням рішення суду законної сили. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.05.2024 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Проте, представником відповідача був наданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у ньому. Представники третіх осіб клопотань або заперечень щодо заявлених позовних вимог суду не надали. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 03.03.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем виданий виконавчий напис № 3496 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Дата\~Майнінг Груп заборгованості, що виникла по Кредитному договору 500408517 від 03.09.2013 року, право вимоги за яким було відступлено Публічним акціонерним товариством "АЛЬФА-БАНК", на користь стягувача на підставі Договору факторингу від 30.09.2014 р. З виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 04 листопада 2013 року по 04 лютого 2016 року. Загальна сума заборгованості становить 91 282,95 грн, з яких 54 078,44 грн. - борг за кредитом; 16 045,28 грн. - борг за відсотками за користування кредитом; 21 159,23 грн. - борг по комісії. На виконання зазначеного виконавчого напису, 20.09.2017 р. старшим державним виконавцем Корабельного відділу ДВС міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Корнієнко Веронікою Андріївною була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 54753155. Здійснення виконавчого напису нотаріусом (на час виникнення спірних правовідносин) регулюється Главою 14 Закону України Про нотаріат від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Отже, статтею 87 Закону України Про нотаріат визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 цього Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За змістом п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з п. 2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Пунктом 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 та п. 3.5 вказаного Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому вказаною постановою. Пунктом 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №2 роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), відтак у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми комісії та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року в справі №6-158цс15 дійшов висновку, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. А тому, суд позбавлений можливості достеменно пересвідчитись в тому, що право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, існувало на момент звернення, а також в існуванні безспірної заборгованості боржника перед стягувачем на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Згідно з ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з врахуванням вимог статті 1050 ЦК України. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен впевнитися у розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Згідно п. 2.3 Глави 16 вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. На підставі викладеного, суд вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, відсотків, комісії, порядку нарахування відсотків та відсотків за користування кредитом, не було з`ясовано даного питання з боржником, нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника [PERSON] про суму заборгованості, у зв`язку з чим останній був позбавлений об`єктивної можливості вказати свої заперечення щодо суми нарахованого боргу, яку він не визнає. Крім того, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно з ст.ст. 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved