Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

До Калинівського районного суду Вінницької області 03.10.2024 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача щомісячно на період навчання позивача у Вінницькому національному технічному університеті з дня подачі заяви до 30.06.2027. Цю заяву згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2024 було передано на розгляд судді Карнауху Н.П. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що його батьки, [PERSON] та [PERSON] з 22.02.2004 перебували в зареєстрованому шлюбі. Їх шлюб розірвано згідно із актовим записом № 56, вчиненого відділом РАЦС Калинівського районного управління юстиції Вінницької області14.05.2009, про що їм видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Від сумісного проживання у них [INFO] народився син (позивач) [PERSON] . Відповідно до виконавчого листа №2-1244, виданого 23.11.2006 Калинівським районним судом з відповідача на користь його матері, [PERSON] , стягувалися аліменти на його, [PERSON] , утримання як не неповнолітнього сина, в розмірі 1/4 заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. З досягненням [PERSON] повноліття, відповідач припинив виплачувати аліменти, хоча, вони йому дуже потрібні, так як він навчається у Вінницькому національному технічному університеті на 2 курсі СО «Бакалавр», спеціальність 075 «Маркетинг», денної форми навчання, на факультеті менеджменту та інформаційної безпеки. Навчання платне за кошти фізичних осіб. Термін навчання по 30.06.2027, що підтверджується довідкою Вінницького національного технічного університету №14 від 03.09.2024, яка додається. На даний час [PERSON] утримує мати, [PERSON] , яка працює медичною сестрою в травматологічному відділенні Калинівської ЦРЛ, та отримує невелику заробітну плату. Інших джерел для існування та додаткових доходів вона не має. Довідка про скал сім`ї додається. Заробітної плати його матері недостатньо для його утримання та навчання. Навчання [PERSON] у Вінницькому національному технічному університеті є платним, що підтверджується договором про надання платної освітньої послуги від 10.08.2023 №К-1201-2023 та додатковими угодами до цього договору від 22.08.2024 і 29.08.2024, копії яких додаються. Загальна вартість платної освітньої послуги станом на 01.09.2023 за весь термін навчання становить 102000 грн. Оплата за перший навчальний рік складає 25500 грн. Вартість освітньої послуги за 2 навчальний рік, 2024-2025, становить 26800 грн. Матір`ю [PERSON] проведена оплата посеместрово, за перший рік навчання 3-ма платежами: 28.09.2023 в сумі 12250 грн., 04.10.2023 в сумі 500 грн. та від 15.01.2024 в сумі 12750 грн. Також матір`ю [PERSON] проведена оплата за перший семестр 2 курсу навчання 31.08.2024 в сумі 13400 грн. Копії дублікатів чеків про оплату додаються. На наступний семестр цього навчального року та наступні роки теж необхідно буде провести оплату згідно укладених договору та додаткових угод. У зв`язку із навчанням [PERSON] необхідні кошти для щомісячної оплати послуг інтернету /по 100 грн./, мобільного телефону, а також для придбання підручників, зошитів, методичних посібників, папок, файлів, для роздруковування ксерокопій, курсових робіт, для придбання необхідного одягу, взуття, предметів особистої гігієни, продуктів харчування. Також для навчання його матір`ю придбаний ноутбук, холодильник в кімнату гуртожитку, були оплачені послуги по підключенню до мережі Інтернет кімнати в гуртожитку, де він проживає. Оскільки [PERSON] проживає в кімнаті гуртожитку університету, яку йому надали на період навчання, то в середньому один раз на тиждень на вихідні він їздить додому з м. Вінниці до м. Калинівки. На одну поїздку туди і назад на тиждень [PERSON] витрачає 120 грн. Крім цього, [PERSON] обідає в м. Вінниці в кафе, вартість його студентського обіду щодня складає в середньому 120-150 грн, а на місяць приблизно 3000 грн. Кожного тижня мати дає йому кошти на кишенькові витрати, так як сніданок і вечерю він готує в гуртожитку сам, то з дому він привозить необхідні продукти, які також купує в супермаркетах. Також [PERSON] постійно купує воду з автоматів, вартість однієї пляшки складає 20 грн. Крім цього [PERSON] додатково вивчає індивідуально англійську мову, заняття проходять 1 раз в тиждень, вартість уроку складає 200 грн., а на місць 800 грн., тому, йому потрібні кошти для оплати цього навчання. Також [PERSON] проходить навчання в ТОВ «Подільський автодім» в м. Калинівці за типовою навчальною програмою підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В», навчання платне, його вартість 12000 грн. Договір від 19.07.2024 та квитанція про оплату від 19.07.2024 додаються. Крім утримання від своєї матері [PERSON] інших джерел для існування не має. Його навчання потребує значних матеріальних витрат. Відповідач матеріально\~забезпечений.\~Він зареєстрований\~за адресою:[ADDRESS] . Цей будинок належить йому на праві власності. Також у власності відповідача є автомобіль Фолькваген. Відповідач працює у військовій частині [NUMBER] Західного ОТО Національної гвардії України на посаді начальника стрільбища господарчого взводу роти матеріального забезпечення батальйону забезпечення. Стягнення по виконавчих листах з відповідача не проводиться, інших утриманців він не має. Суми сплачених відповідачем щомісячно аліментів на корись [PERSON] до досягнення ним повноліття, свідчать про те, що він має стабільне немале джерело доходу, здатний надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 08.10.2024 у цій справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання на 30 жовтня 2024 року на 13 год. 00 хв., відповідачу наданий строк до 30.10.2024 для подання відзиву. У підготовче засідання, призначене на 30.10.2024, з`явився позивач [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 22.10.2024 подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, без технічної фіксації судового процесу. У цій заяві [PERSON] також зазначив, що відзиву-заперечень подавати він не буде. Водночас у заяві [PERSON] вказав, що з позовними вимогами його сина в розмірі 1/4\~ частки його заробітку повністю не може погодитися, так як витрати на його навчання протягом 2023 року та другого семестру 2024 року він покривав в середньому розмірі, по 7300 грн. щомісячно за рахунок стягуваних з нього аліментів. Зазначення в позові про те, що мати, яка також має брати участь в утриманні сина згідно ст. 182 СК України, отримує невелику заробітну плату, не обґрунтовується доказами. Крім того, йому відомо, що вона отримує ще і пенсію. У доданих до позову документах відсутні підтвердження проживання та оплату за гуртожиток, у платіжних інструкціях за послуги інтернету позивач не є платником, витрати на навчанню водінню не є витратами, пов`язаними з навчанням. Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В підготовчому судовому засіданні позивачем [PERSON] надано довідку Вінницького національного технічного університету від 25.10.2024 про те, що він проживає в кімнаті 313/2 гуртожитку №4 цього університету, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 30.10.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 13 листопада 2024 року о 13 год. 00 хв. Сторони, які були повідомлені належним чином про день і час розгляду справи шляхом направлення судових повісток, в судове засідання, призначене на 13.11.2024 не з`явилися, позивач [PERSON] 13.11.2024 також подав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов підтримав і просив задоволити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі з таких підстав. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина врегульовано главою 16 Сімейного кодексу України (далі СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, шляхом сплати аліментів (статті 199-201 СК України). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Зазначена правова позиція висловлена також у постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У Сімейному кодексі України закріплено принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак із системного аналізу вказаних норм випливає, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню такі обставини як потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одночасно, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача аліментів на його утримання є правомірною. Разом з тим, на підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить із положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Згідно з п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд враховує, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). Будь-яких доказів протилежного суду не надано. За результатами дослідження доданих позивачем до позовної заяви доказів щодо витрат на навчання суд дійшов висновку, що розмір аліментів в 1/4 частини доходів відповідача, які позивач просить стягувати з відповідача на його утримання, є обґрунтованим. Враховуючи те, що позивач продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, натомість відповідач в добровільному порядку не приймає участі в його утриманні, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, що буде достатнім для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, та відповідатиме його інтересам. З урахуванням викладеного, інші доводи сторін, які надані у позовній заяві, у заявах по суті спору та у судовому засіданні, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. З огляду на викладене, враховуючи, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), а також те, що розмір призначених аліментів має бути обґрунтованим, справедливим, необхідним та достатнім для розумного задоволення потреб повнолітнього сина, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовільнити. При цьому, згідно із ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, враховуючи, що позивач звернувся до суду 03.10.2024, то аліменти мають бути присуджені з дня його звернення до суду з позовом, тобто з 03.10.2024. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорцій но до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на це, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved