Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

13.06.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, у якій позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з 1 500 грн на 1/4 частину всіх доходів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син [PERSON] . Рішення суду з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача у розмірі 1 500 грн щомісяця, починаючи з 04.04.2018 та до досягнення дитиною повноліття. Проте, вказаного розміру аліментів недостатньо в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину. Відповідач працює з 2021 року в Державній службі України з надзвичайних ситуацій, його матеріальний стан змінився. Ухвалою від 05.07.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач подав до суду відзив, у якому просив задовольнити позовні вимоги частково у розмірі 1/6 частин його доходу, обґрунтовуючи свою позицію тим, що він постійно купує сину одяг та взуття, надає йому кошти на кишенькові витрати, загалом окрім аліментів додатково витрачає ще 2 000-2 500 грн на місяць на задоволення матеріальних потреб дитини. Наразі відповідач перебуває у шлюбі, його дружина вагітна та потребує витрати на аналізи, обстеження, зміну одягу, додаткове харчування. Иакож відповідач звертає увагу на те, що позивач не працює, не надала відомостей про свої доходи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі обставини. Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2018 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на день звернення до суду прізвище позивача змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. [PERSON] 28.09.2024 зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка знаходиться на обліку у зв`язку із вагітністю, станом на 02.10.2024 строк вагітності - 14 тижнів. За змістом ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Одержувач аліментів має право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень (статті 12, 81 ЦПК України), проте жодних доказів на підтвердження неспроможності сплачувати аліменти у заявленому розмірі відповідач не надав. Посилання відповідача на те, що позивач не працює оскільки не надала відомостей про свої доходи не заслуговують на увагу, оскільки працевлаштування позивача не є предметом позову, а свої позовні вимоги нею не обґрунтовуються тим, що її доходу недостатньо для матеріального забезпечення дитини. Також відомості про те, що дружина відповідача вагітна, жодним чином не впливають та не звільняють його від обов`язку матеріального забезпечення свого старшого сина. Водночас, відповідачем також не надано відомостей про свої доходи та/або витрати, що позбавляють суд можливості встановити можливість чи неможливість відповідача сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, враховуючи, що такий розмір відповідає вимогам закону. Отже, за результатами оцінки наведених у позовній заяві аргументів і наданих позивачем доказів суд визнає доведеними обставини, які є підставою для перегляду способу стягнення присуджених аліментів та їх розміру, вважаючи обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходів платника аліментів. Положення ст. 191 СК України щодо часу присудження аліментів на дані правовідносини не поширюються, а тому відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі відповідно до зміненого способу їх стягнення від дня набрання цим рішенням законної сили. Також відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, оскільки при зверненні до суду з вимогою про зміну способу стягнення аліментів позивач була звільнена від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі статтей 7, 180-184, 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved