Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

В червні 2024 року заявниця звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу квартири від 17.07.1997 року по [ADDRESS] , який посвідчено приватним нотаріусом Дербіною Р.Є. та зареєстрований у реєстрі за №955, в якому вказано дошлюбне прізвище заявниці « [PERSON] ». В обґрунтування своєї заяви вказала на те, що її дівоче прізвище « [PERSON] », [INFO] , Україна, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, громадянство України. Після реєстрації шлюбу, 22.06.2019 року, заявниця змінила прізвище на « [PERSON] ». Станом на [INFO] , її батько [PERSON] купив квартиру за номером [ADDRESS] , житловою площею 32,0 кв.м. [PERSON] купував квартиру для себе та для своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Ці обставини підтверджує договір купівлі-продажу квартири від 17.07.1997 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є., зареєстрованого в реєстрі за №955. Разом з тим, при видачі договору купівлі-продажу квартири, в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатись своєю власністю на власний розсуд. Так, в договорі купівлі-продажу квартири, її прізвище, ім`я та по- батькові записано як « [PERSON] », що не збігається із записом мого ім`я в паспорті громадянина України, що був виданий Баглійським РВ м. Дніпродзержинська МУ УМВС України у Дніпропетровській області, де вказано її прізвище, ім`я та по-батькові на українській мові як « [PERSON] ». Вважаю, що причина неправильного написання мого ім`я в одну літеру « [PERSON] » - « [PERSON] » виникла внаслідок помилкового заповнення офіційного документа договору купівлі-продажу квартири. При отриманні нового паспорту, який діє до 22.07.2029 р., заявницю записано як « [PERSON] ». Враховуючи викладені обставини, заявниця вимушена звертатись до суду про встановлення юридичного факту належності на моє ім`я правовстановлюючого документа. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, раніше надала заяву відповідно до якої просила розгляд справи здійснити без її участі. Приватний нотаріус Дербіна Регіна Євгенівна в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягають задоволенню по наступним підставам. 17 липня 1997 року [PERSON] , діючий за себе та неповнолітніх дітей [PERSON] , 1983 року народження, [PERSON] , 1988 року народження та [PERSON] , діюча за дорученням від імені [PERSON] уклали договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться, за адресою [ADDRESS] (а.с. 5). З договору вбачається, що прізвище ім`я по батькові неповнолітньої дитини вказано « [PERSON] ». З паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 2004 року вбачається, що паспорт виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область. Зі свідоцтва про народження вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (а.с. 10). 22 червня 2019 року заявниця уклала шлюб та змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Згідно ст. 317, 319, 321 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Описані розбіжності в написанні імені заявниці перешкоджає їй вільно розпоряджатись майном. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved