Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. Позивачка [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Комарницька М.В. (ордер на надання правничої допомоги серія ВС № 1311854 від 23.09.2024 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 001889 від 24.07.2020 року у належно засвідчених копіях приєднані до матеріалів позовної заяви), сформувавши документ у системі «Електронний суд», 23.09.2024 року, подала у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, в якій просить ухвалити рішення про визнання за нею у порядку спадкування за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] у с. Лавочне Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, право власності на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 70,8 кв. м., з котрої житлова площа - 43,0 кв. м., з верандою «а», прибудовою «а1», терасою «а2», господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою Б), навісу (позначений у технічній документації літерою В), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Г) з підвалом «г», гаражу (позначений у технічній документації літерою Д) та господарських споруд - огорожі № 1, воріт № 2, вимощення № 3, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідача Славської селищної ради Стрийського району Львівської області судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 7 480 грн. 00 коп., позивачка [PERSON] не порушує. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] ус. Лавочне Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області у віці 47 років помер батько позивачки [PERSON] та третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] - [PERSON] .. Заповіту щодо розпорядження усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті спадкодавець [PERSON] за життя не складав. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належне йому право на спірне домоволодіння. На даний час позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавця [PERSON] , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому вона прийняла спадщину та не відмовилася від неї, так як на час відкриття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживала з ним у спірному домоволодінні, де також має задеклароване місце реєстрації, а інші спадкоємиці першої черги за законом таких прав та обов`язків спадкодавця [PERSON] , - ще одна його дочка, а сестра позивачки [PERSON] - третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , а також її законна представниця [PERSON] , відмовилися від прийняття такої спадщини у встановленому порядку, наміру вживати заходів щодо її оформлення не мають, має місце відмова [PERSON] від спадщини на користь позивачки [PERSON] .. Проте оформити відповідне право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння позивачка [PERSON] не може у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього в силу того, що спадкодавець [PERSON] за життя відповідне своє право власності на спірне домоволодіння не зареєстрував/ не оформив. З огляду на вказане, отримавши 02.07.2024 року відмову Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння, позивачка [PERSON] змушена була звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Відповідач Славська селищна рада Стрийського району Львівської області у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] до неї, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом, не подала, свою позицію у справі із обґрунтуванням її відповідними доказами суду не навела. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - неповнолітня [PERSON] та її законна представниця - [PERSON] , у запропоновані судом строк та порядку скористались своїм правом на подачу письмових пояснень на позовну заяву [PERSON] до Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, з її участю як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом, зокрема подалі такі пояснення 08.11.2024 року через канцелярію у Сколівський районний суд Львівської області, що були зареєстровані в діловодстві за вх. № 7613, в яких обоє висловили позицію про те, що не заперечують проти задоволення зазначених позовних вимог, так як викладених у пред`явленому позові обставин не оспорюють, а розгляд справи по суті просять проводити за їх відсутності. Заяви та клопотання сторін та інших учасників справи. Позивачка [PERSON] у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Комарницька М.В., 18.11.2024 року через канцелярію подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 7829, в якому просила проводити розгляд цієї справи по суті за їх відсутності та, одночасно, висловила позицію на підтримання позовних вимог з тих підстав, котрі викладені у пред`явленому позові. Інших заяв та/чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 24.09.2024 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 08.10.2024 року, 11:00 год.. Витребувано за ініціативою судді від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно засвідчену копію спадкової справи № 75/2024, заведеної 12.03.2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Лавочне Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 08.10.2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу підготовчого засідання, підготовче засідання відкладено на підставі ч. 2 ст. 198, пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, на 14.10.2024 року о 11:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область. Від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10.10.2024 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшла належно засвідчена копія спадкової справи № 75/2024, заведеної 12.03.2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Лавочне Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, разом із супровідним листом, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № 6900, з якоївбачалася та обставина, що розгляд цієї справи та ухвалене у ній рішення у майбутньому міг вплинути на права та/чи інтереси неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка приходиться позивачці [PERSON] рідною сестрою. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 14.10.2024 року у цій справі залучено неповнолітню [PERSON] , [INFO] , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 18.11.2024 року о 11:00 год.. Сторони та інші учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте ніхто з них у таке не з`явився та/чи не забезпечив явки уповноважених представників. Судом також було задоволено клопотання представниці позивачки [PERSON] - адвокатки Комарницької М.В. та клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - неповнолітньої [PERSON] й її законної представниці [PERSON] , про розгляд цієї справи по суті за їх відсутності та, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд цієї справи по суті за їх відсутності, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачки [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких її прав відповідача Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом під час розгляду даної справи встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що стверджується її паспортом громадянки України, виданим органом 4635 29.08.2017 року (копія міститься у справі, а. с. 7). Задеклароване місце реєстрації позивачки [PERSON] з 09.07.1999 року по [ADDRESS] , стверджується Витягом з реєстру територіальної громади № 2024/002361896, сформованим 07.03.2024 року адміністратором ЦНАП Славської селищної ради Стрийського району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 11). Згідно свідоцтва про народження на бланку серії [NUMBER] , виданого Лавочненською сільською радою Сколівського району Львівської області 09.07.1999 року (копія міститься у справі, а. с. 9), з урахуванням свідоцтва про шлюб на бланку серія [NUMBER] , виданого Лавочненською сільською радою Сколівського району Львівської області 01.08.2017 року (копія міститься у справі, а. с. 10), позивачка [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю - українці, громадяни України. Після заміжжя позивачка [PERSON] змінила своє прізвище на прізвище чоловіка. Своє чергою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - неповнолітня [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що стверджується її паспортом громадянки України, виданим органом 4635 12.07.2021 року (копія міститься у справі, а. с. 94), її задекларованим місцем реєстрації з народження є: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження на бланку серії [NUMBER] , виданого Лавочненською сільською радою Сколівського району Львівської області 04.06.2007 року (копія міститься у справі, а. с. 93), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , обоє громадяни України. Судом також встановлено, що батько позивачки [PERSON] та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] - неповнолітньої [PERSON] помер [INFO] у віці 47 років у с. Лавочне Сколівського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим Лавочненською сільською радою Сколівського району Львівської області 18.10.2016 року (копія міститься у справі, а. с. 13). За життя спадкодавець [PERSON] заповіту щодо розпорядження належними йому правами та обов`язками на випадок своєї смерті не складав, що стверджується довідкою, виданою старостою сіл Лавочне, Опорець, Хітар, Кальне, Тернавка Славської селищної ради Стрийського району Львівської області 16.06.2022 року за вих. № 908 (копія міститься у справі, а. с. 61). Судом встановлено й те, що позивачка [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - неповнолітня [PERSON] , а також їх матір - [PERSON] до дня смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживали разом із ним та були зареєстрованими у житловому будинку по [ADDRESS] , що стверджується довідкою, виданою старостою сіл Лавочне, Опорець, Хітар, Кальне, Тернавка Славської селищної ради Стрийського району Львівської області 07.03.2024 року за вих. № 183 (копія міститься у справі, а. с. 71). Отож, позивачка [PERSON] , яка бажає оформити спадщину після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, так як на час відкриття спадщини після його смерті проживала разом з ним в одному житловому будинку по [ADDRESS] , де мала також задеклароване місце реєстрації, крім того вона у встановленому законом порядку та строки не відмовилася від спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] .. Своєю чергою, дружина спадкодавця [PERSON] , а матір позивачки [PERSON] та третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] - неповнолітньої [PERSON] , яка одночасно є законною представницею останньої, у визначені законом строки та порядку відмовилася від спадщини на користь позивачки [PERSON] , про що 12.03.2024 року подала у Сколівську державну нотаріальну контору Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відповідну заяву (копія міститься у справі, а. с. 72). Відтак, саме позивачка [PERSON] за законом першої черги вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини після його смерті і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 70,8 кв. м., з котрої житлова площа - 43,0 кв. м., з верандою «а», прибудовою «а1», терасою «а2», господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою Б), навісу (позначений у технічній документації літерою В), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Г) з підвалом «г», гаражу (позначений у технічній документації літерою Д) та господарських споруд - огорожі № 1, воріт № 2, вимощення № 3, воно збудоване у 1950 році з добудовою у 1960 році, не є самочинним об`єктом будівництва. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 20.03.2024 року суб`єктом господарювання - КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивачки [PERSON] (копія міститься у справі, а. с. 17-22), а також Витягом з погосподарської книги № 1 с. Лавочне за 2015-2020 роки, сформованим старостою сіл Лавочне, Опорець, Хітар, Кальне, Тернавка Славської селищної ради Стрийського району Львівської області 03.07.2024 року за вих. № 488 (копія міститься у справі, а. с. 15), суспільна група господарства станом - «робітничий двір». Таке домоволодіння спадкодавець [PERSON] свого часу успадкував за заповітом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] у с. Лавочне Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області, проте за життя не встиг зареєструвати своє право на таке домоволодіння у визначеному законом порядку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину у встановленому порядку після смерті батька [PERSON] , 12.03.2024 року із відповідною заявою зверталася до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 02.07.2024 року одержала відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за спадкодавцем [PERSON] , що стверджується матеріалами спадкової справи № 75/2024, заведеної 12.03.2024 року (копія міститься у справі, а. с. 58-81). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, які прийняли спадщину, та той з подружжя, який пережив іншого. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів сторін та інших учасників цієї справи, виходячи з наявності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу робітничого, а також враховуючи ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавцем [PERSON] права на спірне домоволодіння не встановлена судом і такий факт не оспорюється сторонами та іншими учасниками цієї справи, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавцем [PERSON] правомірно, зокрема у порядку спадкування після і його батька [PERSON] , смерть якого настала [INFO] . При цьому, оскільки судом було також встановлено, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння відсутні в силу того, що спадкодавець [PERSON] не зареєстрував за життя своє право на спірне домоволодіння, котре успадкував від свого батька, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування позивачкою [PERSON] прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у нотаріуса, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав позивачки [PERSON] як єдиної спадкоємиці першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] та не відмовилася від такої спадщини, у спосіб визнання за нею відповідного права у порядку спадкування. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. Зокрема, слід визнати за позивачкою [PERSON] право власності на домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 70,8 кв. м., з котрої житлова площа - 43,0 кв. м., з верандою «а», прибудовою «а1», терасою «а2», господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою Б), навісу (позначений у технічній документації літерою В), літньої кухні (позначена у технічній документації літерою Г) з підвалом «г», гаражу (позначений у технічній документації літерою Д) та господарських споруд - огорожі № 1, воріт № 2, вимощення № 3, розташоване за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] у с. Лавочне Сколівського (тепер - Стрийського) району Львівської області. Щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом, у загальному розмірі 7 480 грн. 10 коп. і підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки одного з відділень АТ КБ «ПриватБанк» від 19.09.2024 року, з урахуванням наведених вище роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», слід покласти на позивачку [PERSON] як єдину спадкоємицю першої черги за законом спірного майна. Доказів понесення сторонами та іншими учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, відповідні матеріали не містять.

Outcome: approved