Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У вересні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Свої вимоги\~мотивує тим, що 05.03.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна»\~ (далі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту\~№ 3774077,\~відповідно до умов якого\~\~кредитор надав позичальнику кредит у гривні в сумі 12000 гривень строком на 30 днів шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки,\~реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання\~кредиту, відсоткова ставка 0,95% щоденно.\~Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого\~утворилася заборгованість. 24.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»\~ та товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~ (далі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») було укладено договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (первісний кредитор) відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 3774077 від 05.03.2021, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] 10.01.2023 між ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~та ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 3774077 від 05.03.2021, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Відповідач зобов`язання\~належним чином\~не виконує,\~станом на\~10.01.2023 заборгованість за договором становить 18683,27 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5663,96 гривень; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 12914,26 гривень; нараховані 3% річних - 14,43 гривень; інфляційні збитки - 90,62 гривень. Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 18683,27 гривень та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень та на правничу допомогу у розмірі 9000 гривень. Ухвалою суду від 09.09.2024 відкрито провадження по цивільній справі. Представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у судове засідання не з`явився, у позові просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що сплатила по кредиту. Окрім цього, в окремій заяві просила суд застосувати позовну давність до позовних вимог та відмовити у позові. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.03.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту\~№ 3774077. За умовами договору про надання споживчого кредиту № 3774077, укладеного позичальником 05.03.2021 товариство «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало позичальнику кредитні кошти в сумі 12000 гривнень строком кредиту 30 днів. Згідно п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами на платіжну картку або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Зарахування коштів в сумі 12000 гривень відбулося на платіжну картку відповідачки, що не заперечується останньою. Згідно Паспорту споживчого кредиту сума кредитного ліміту до 12000 гривень строком кредитування 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору; метою кредиту є споживчі (особисті) потреби; способом надання кредиту є перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки зазначеної споживачем не пізніше трьох календарних днів від дати підписання договору, без забезпечення у вигляді застави; стандартна процентна ставка, відсотків річних: (застосовується протягом строку кредиту, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки, в період пролонгації та авто пролонгації) - 693,50% річних (1,90% в день); знижена процентна ставка, відсотків річних: (застосовується протягом початкового строку кредиту, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки на стандартну процентну ставку, зокрема протягом строку кредиту (+3дні) здійснено повне погашення заборгованості або пролонгацію строку кредиту) - 346,75% річних (0,95 в день); тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою - 6840,00 грн.; загальні витрати за кредитом за зниженою процентною ставкою - 3420,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 18840,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за зниженою ставкою за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі)\~15420,00 грн.; реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою, відсотків річних\~693,50%; реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою, відсотків річних - 346,75%; наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: штрафи - 576,00 гривень на 4 (четвертий) день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом та 132,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом. 24.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»\~ та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 3774077 від 05.03.2021, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] 10.01.2023 між ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~та ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 3774077 від 05.03.2021, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~статтею 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1\~ст. 1048 цього ж Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно абзацу 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. При цьому, згідно з частиною 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514\~ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя\~статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина 2\~статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, а тому згідно розрахунку заборгованості, станом на 10.01.2023 заборгованість за договором становить 18683,27 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5663,960 гривень; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 12914,26 гривень; нараховані 3% річних за період з 24.01.2022 по 23.02.2022 - 14,43 гривень; інфляційні збитки за період з 24.01.2022 по 23.02.2022 - 90,62 гривень. Так, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладеність вищевказаного договору позики між відповідачем та відповідною фінансовою установою, повного виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та відсутність у нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним договором на підставі договору про відступлення прав вимоги. Як вбачається з договору, він підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону. В той же час суд вважає, що позивачем неправильно здійснено нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договором позики з огляду на наступне. Згідно п. 1.4 Кредитного договору від 05.03.2021 передбачено, що строк кредитування складає 30 днів. Згідно Паспорту споживчого кредиту знижена процентна ставка становить 0,95% в день та застосовується протягом початкового строку кредиту, а у випадках пролонгації - до дати пролонгації. Згідно розрахунку заьоргованості, відповідачу нараховано знижену процентну ставку протягом 30 днів строку кредиту, 114 гривень в день. Пунктом 4.2.1 кредитного договору передбачено, що споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень може ініціювати\~продовження строку користування кредитом, відповідно до пп. 4.2.2 Договору. Згідно п. 4.2.2 Договору, Пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 години з моменту вчинення вказаної дії споживачем. Якщо Споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування користування кредитом,споживач зобов`язаний повідомити про це товариство у спосіб визначений договором. Пунктом 4.2.3 кредитного договору встановлено, що кредитодавець має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в Договорі. Згідно п. 4.3.1 Договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один календарний день, що слідує за закінченням такого строку, але не більше ніж 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до п.п. 4.2.2 - 4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. У даній справі строк кредитування скінчився 04.04.2021. 04.04.2021 відповідачем було здійснено платіж по погашенню заборгованості у розмірі 9000,00 гривень. 06.04.2021 відповідачем було здійснено платіж по погашенню заборгованості у розмірі 1000,00 гривень. 06.05.2021 відповідачем було здійснено платіж по погашенню заборгованості у розмірі 3013,23 гривень. 07.06.2021 відповідачем було здійснено платіж по погашенню заборгованості у розмірі 3551,32 гривень. Загалом відповідач сплатила 16564,32 гривень, у той час, коли нарахування за кредитом за час строку кредитування (30 днів) становлять 15420 гривень, з яких: 12000 гривень - сума тіла кредиту; 3420 гривень - відсотки за користування кредитом (30 днів Х 0,95% або ж 114 гривень в день). Відповідно до частини 7 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на час укладення договору), зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до позиції позивача, пролонгація дії кредитного договору відбувалась автоматично спочатку на 30 днів, в подальшому знову на 30 днів, а потім на підставі п. 4.3.1 Договору на 90 календарних днів поспіль. Пунктом 4.2.3 Договору чітко передбачено порядок продовження строку користування кредитом (на 30 днів), зокрема, необхідності акцептування пропозиції (оферти) Споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку користування кредитом. При цьому, жодних повідомлень про погодження нового строку кредиту відповідачу не надходило. Позивач даний факт не спростував. Отже позивач не акцептував продовження строку кредитування на 30 днів. На підставі вищевикладеного, у вказаному випадку не відбулося пролонгації на 30 днів двічі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга\~статті 1050 ЦК України). Саме за це благоможливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часупозичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України»(п.п 81-85, 91). Окрім того, відповідно до\~ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру (п. 9 ч. 3\~ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів»). З\~урахуванням викладеного, встановивши, що позичальником включені до умов кредитного договору несправедливі умови, які полягають у тому, що фінансова установа в незалежності від того, чи споживач здійснить погашення заборгованості за кредитним договором, може в односторонньому порядку, без повідомлення споживача продовжити дію такого договору для подальшого нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором, що вносить істотний дисбаланс до договірних правовідносин та ставить споживача в несправедливе становище по відношенню до кредитної установи. За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми відсотків, які нараховані позивачем на період часу після закінчення строку дії кредитування є необґрунтованими. Отже, відповідач станом на 07.06.2021 сплатила основну суму кредиту у розмірі 12000 гривеь та 3420 гривень відсотків за користування кредитними коштами. З урахування\~встановлених\~судом\~обставин, у відповідача не виникло перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» зобов`язання повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту №3774077 від 05.03.2021, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, що є підставою для відмови у позові. Підстави для застосування позовної давності відсутні, оскільки наявні підстави для відмови у позові у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог. На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в позові, судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3028 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 9000 гривень залишаються за ним.

Outcome: dismissed