Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якому вказав, що 08 листопада 2018 року він зареєстрував шлюб із відповідачем у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3049. З часу укладення шлюбу фактично спільне життя тривало близько 2,5 років. Позивач займався волонтерською діяльністю та працював таксистом, не приділяючи належної уваги сім`ї, що не влаштовувало відповідача. Вона прагнула створити справжню сім`ю та мріяла про народження і виховання дітей. Однак, через небажання позивача приділяти увагу сімейному життю, стосунки між сторонами погіршились, і вони припинили спільне проживання. Позивач переїхав до м. Львова, де співмешкає з іншою жінкою, є військовослужбовцем. Станом на сьогодні, шлюб між сторонами існує лише формально, почуття любові та взаєморозуміння втрачені, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства і не мають наміру зберігати сім`ю. Спільних чи усиновлених дітей, а також дітей-інвалідів у подружжя немає, спір щодо розподілу майна відсутній. З огляду на зазначене, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву суду не надала. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 08 листопада 2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було зареєстровано шлюб між позивачем і відповідачем, актовий запис № 3049 (а.с. 30). Спільне життя у сторін не склалось, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує лише формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік, за змістом ст. 55 СК України, зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе та недоцільне, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору позивач звільнений як військовослужбовець в/ч [NUMBER] (а.с.15-16), тому судом питання про розподіл судових витрат не вирішується. На підставі викладеного та

Outcome: approved