Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернувся до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач), в якому вказав, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із [PERSON] на день смерті проживав її син [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт 23.01.2003 року, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своєму синові [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина щодо спадкового майна на земельну ділянку належна на праві приватної власності відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №016460 виданого на підставі рішення виконкому Пашківської сільської ради народних депутатів від 03 липня 1998 року № 3. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] , загальна площа земельної ділянки - 0,420 га, з якої: - земельна ділянка 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва, обслуговування житлових будівель та господарських споруд, кадастровий номер: 3222786501:01:007:0066; - земельна ділянка 0,1610 га, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер: 3222786501:01:004:0023; - земельна ділянка 0,0090 га, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер: 3222786501:01:007:0067. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №111 від 12 грудня 1998 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , спадщину фактично прийняв, до пів року після її смерті вступив в управління спадковим майном. Відповідно до рішення Макарівського районного суду Київської області № 2-1304 2011 рік від 04.10.2011 року за [PERSON] , визнано право власності на спадкове майно за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Витяг про державну реєстрацію прав № 32000968 від 10.11.2011, реєстраційний номер: 35123085 від 10.11.2011 року. Проте позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки, у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Про втрату вказаного оригіналу державного акту на право приватної власності на землю розміщено оголошення в газеті «Макарівські вісті» № 20 від 15.05.2024 року. На підставі викладеного, позивач просив суд: визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , на земельну ділянку відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-КВ №016460, виданого на підставі рішення виконкому Пашківської сільської ради народних депутатів від 03 липня 1998 року № 3, загальна площа земельної ділянки - 0,420 га, цільове призначення, якої: - земельна ділянка 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва, обслуговування житлових будівель та господарських споруд, кадастровий номер: 3222786501:01:007:0066; - земельна ділянка 0,1610 га, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер: 3222786501:01:004:0023; - земельна ділянка 0,0090 га, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер: 3222786501:01:007:0067. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №111 від 12 грудня 1998 року. Ухвалою суду від 10.07.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 15.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 14.11.2024 року. У судове засідання 14.11.2024 року учасники справи не прибули. Представник позивача адвокат Богданчук О.В., подала суду письмове клопотання про розгляд справи за її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідно до поданого клопотання представника відповідача, останній просив розглядати справу за його відсутності, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2003 року (а.с.8), та яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із [PERSON] на день смерті проживав її син [PERSON] , що підтверджується довідкою Макарівської селищної ради №118 від 19.04.2024 року (а.с.9). За життя 23.01.2003 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своєму синові [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку належна на праві приватної власності відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №016460 виданого на підставі рішення виконкому Пашківської сільської ради народних депутатів від 03 липня 1998 року № 3. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] , загальна площа земельної ділянки - 0,420 га. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №111 (а.с.14). Відповідно до вимог ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] ), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] , спадщину фактично прийняв, до пів року після її смерті вступив в управління спадковим майном, оскільки проживав з нею за однією адресою. Факт того, що позивач є сином померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.7). Відповідно до рішення Макарівського районного суду Київської області № 2-1304/11 від 04.10.2011 року (а.с.12-13) за [PERSON] , визнано право власності на спадкове майно за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Витяг про державну реєстрацію прав № 32000968 від 10.11.2011, реєстраційний номер: 35123085 від 10.11.2011 року (а.с.11). Як вбачається з довідки Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області Головного управління Держкозему у Київській області від 27.08.2010 року №01-10/622, земельній ділянці площею 0,2500 га, яка знаходиться у власності гр. [PERSON] і розташована за адресою: [ADDRESS] , присвоєно кадастровий номер: 3222786501:01:007:0066 згідно державного акту серії ІІ-КВ №016460 (а.с.15). Згідно довідки Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області Головного управління Держкозему у Київській області від 27.08.2010 року №01-10/621, вбачається, що земельній ділянці площею 0,1610 га, яка знаходиться у власності гр. [PERSON] і розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до державного акту серії ІІ-КВ №016460, присвоєно кадастровий номер: 3222786501:01:004:0023 (а.с.16). Довідкою Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області Головного управління Держкозему у Київській області від 27.08.2010 року №01-10/620, підтверджується, що земельній ділянці площею 0,0090 га, яка знаходиться у власності гр. [PERSON] і розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до державного акту серії ІІ-КВ №016460, присвоєно кадастровий номер: 3222786501:01:007:0067 (а.с.17). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено, що слідує з Витягів зі Спадкового реєстру (а.с.28-29). Постановою приватного нотаріуса №205/01-16 від 20.05.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки, у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю (а.с.30). Факт втрати оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №016460 від 12.12.1998 року підтверджується оголошенням в газеті «Макарівські вісті» № 20 від 15.05.2024 року (а.с.18). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року (далі - ЦК УРСР, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] ), та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно положень ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 Кодексу). Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524 ЦК УРСР). Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ст. 548 ЦК УРСР). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Згідно ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України (чинного на час розгляду справи), спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину прийняв, фактично вступивши в управління спадковим майном, до складу спадщини увійшли земельні ділянки, щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача.

Outcome: approved