Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

В червні 2024 року представник позивача звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 197\~461,25 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування вказаних вимог зазначив, що 29.06.2022 року АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] уклали Комплексний договір № 7/1603508-1, згідно умов якого товариство надає відповідачу кредит в сумі 174204,59 грн., а відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту. Вказав, що відповідач порушив умови Кредитного договору, не повертає кредит у строк, передбачений графіком та не сплачує проценти за користування кредитом, а тому з підстав стягнення наявної заборгованості позивач змушений звернутися до суду. 20.08.2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву до суду не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 29.06.2022 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено Комплексний договір № 7/1603508-1. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Банк надав Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 174204,59 грн. на строк з 29.06.2022 року по 28.06.2028 року. Згідно п. 1.3.1 Кредитного договору за користування кредитом відповідач сплачує щомісячно процентну винагороду в розмірі 12,00% річних та комісійну винагороду з обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,5% від суми кредиту, що передбачено п. 1.3.2. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору надання кредиту Позичальнику здійснюється шляхом зарахування Банком кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника. Також умови кредитування, процентна ставка, порядок повернення кредиту зазначено в Паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем. Так, п.1.2 кредит надається Позичальнику для погашення заборгованості за Кредитним договором № 7/1603508, укладеним між Банком та Позичальником 27.10.2021 року, відповідно якого Позичальнику було видано кредит в сумі 150 000 грн. Як вбачається з матеріалів справи АТ «Креді Агріколь Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що підтверджується виписками по рахунку відповідача, однак відповідач допустив неналежне виконання зобов`язань, внаслідок чого станом на 15.04.2024 року має заборгованість у розмірі 197\~461,25 грн., що включає: 12\~129,60 грн. рахунок простроченої заборгованості; 138\~359,82 грн. рахунок строкової заборгованості; 22500 грн. - рахунок простроченої комісії; 7500 грн. загальна сума реструктуризації по простроченій комісії; 3840,02 грн. загальна сума реструктуризації по простроченим відсоткам; 9030,67 грн. рахунок прострочених відсотків; 3750 грн. рахунок комісії; 351,14 грн. рахунок нарахованих відсотків. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до частин першої та другої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зіст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 598ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання позивач перед відповідачем виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами статті 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено положеннями статті 629 ЦК України. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості відповідно до наданого позивачем розрахунку, оскільки не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань порушує права, свободи та інтереси позивача, тим самим задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 3028 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved