Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді вищевказаної однокімнатної квартири. Він є єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом, складеного 25.02.1993 року, інших спадкоємців за заповітом чи законом немає. Як зазначає позивач, 22.05.2024 року він звернувся до приватного нотаріуса КМНО Зоріної С.М. із заявою про прийняття спадщини, однак йому приватним нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви та повідомлено, що він пропустив термін для прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори у зв`язку з тривалим лікуванням в домашніх умовах після перенесеного нападу подагричного артриту у лютому 2024 року. Особливості цього захворювання полягають у раптових нападах больових симптомів у суглобах, що в свою чергу обмежує або виключає пересування на відстань. У лютому та квітні 2024 року в зв`язку з перенесеним нападом подагричного артриту він звертався до профільних спеціалістів клініки «Медіком». Згідно з заключенням лікаря терапевта від 28.02.2024 року та висновком терапевта від 16.04.2024 року у нього було діагностовано вищезазначене захворювання та рекомендовано обмежити пересування або здійснювати пересування з опорою виключно в межах квартири. Фактично протягом лікування в домашніх умовах з 28.02.2024 року і по день звернення до приватного нотаріуса поблизу місця проживання 22.05.2024 року, коли його стан покращився, він був позбавлений фізичної можливості пересуватись за межі квартири. Посилаючись на викладені обставини, позивач вважає, що вказаний строк ним було пропущено через поважні причини, а тому просить задовольнити його вимоги та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 29.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 24.05.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. 10.09.2024 року до суду надійшов відзив представника відповідача Городок Б.В. на позову заяву, який залишається судом без розгляду, оскільки він не підписаний представником відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін за наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечувала позивач у своїй заяві. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] , що належала померлій на підставі реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації від 19.11.1992 року. За життя [PERSON] 25.02.1993 року склала заповіт, яким заповідала все своє належне майно позивачу. Як зазначає позивач, 22.05.2024 року він звернувся до приватного нотаріуса КМНО Зоріної С.М. із заявою про прийняття спадщини, однак йому приватним нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви та повідомлено, що він пропустив термін для прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №6-496цс17 та підтриманий Верховним Судом у постановах від 10.01.2019 року у справі № 263/1221/17, від 17.03.2021 року у справі № 308/4272/19 та від 22.02.2021 року у справі № 644/7785/19. В обґрунтування поважності причин, які слугували підставою пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері, позивач посилається на тривалу хворобу, внаслідок якої він був позбавлений можливості пересуватись. З урахуванням дати смерті [PERSON] , строк для подання заяви про прийняття спадщини сплив 15.05.2024 року. Згідно позову, 22.05.2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО Зоріної С.М. із заявою про прийняття спадщини, однак йому приватним нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви. Із даним позовом позивач звернувся до суду 28.05.2024 року. Таким чином, пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини складає 1-2 тижні. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приймає до уваги пояснення позивача, викладені у позовній заяві, про те, що через хворобу він не зміг своєчасно використати своє право на звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Ці пояснення узгоджуються зі змістом доказів, які надані позивачем, зокрема, копією медичної документації від 28.02.2024 року, 16.04.2024 року. Вказані докази узгоджуються з іншими матеріалами справи, не суперечать їм, не заперечуються і не спростовуються іншими учасниками справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Що стосується тривалості додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачу заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved