Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявників та представниць заінтересованих осіб: заявники [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із заявою, в якій просять: - визнати їх усиновлювачами дитини [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни в актовий запис про народження дитини, змінивши: прізвище, по батькові, місце народження, та зазначити їх у графі «батьки». В обґрунтування поданої заяви посилаються на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час проживання в шлюбі в них народилось двоє дітей, які є здоровими. Вони спільно вирішили усиновити дитину [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьків, оскільки батько дитини був записаний зі слів матері, а матір була позбавленою батьківських прав. Зазначають, що дитина проживає у них з вересня 2024 року. Вони є здоровими, до кримінальної відповідальності не притягувались, працевлаштованими, мають стабільно високий дохід і мають у власності житловий будинок. Вважають, що зможуть дати все необхідне щоб забезпечити дитину та створити всі умови для її нормального розвитку. Жодних перешкод для усиновлення в них немає. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Вовк В.В., заявник [PERSON] подану заяву підтримали, просили її задовольнити. Представниці заінтересованих осіб: органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Покровської міської ради - Браташ І.О., органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Маріупольської міської ради - Самойленко Р.М., у судовому засіданні зазначили, що усиновлення заявниками дитини [PERSON] підтримують, вважають, що це буде відповідати інтересам дитини. У судовому засіданні представниця заінтересованої особи - органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Долинської міської ради - Яремій Н.Б. підтримала висновок про доцільність усиновлення заявниками дитини [PERSON] , [INFO] . Додатково зазначила, у жовтні 2024 року працівниками служби у справах дітей було проведено бесіду із дитиною [PERSON] , який надав згоду на його усиновлення заявниками. ІІ. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі: 21 жовтня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Від представниць заінтересованих осіб: органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Покровської міської ради - Браташ І.О., органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Маріупольської міської ради - Самойленко Р.М., надійшли заяви про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, які ухвалою суду від 21.11.2024 задоволено. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом: відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.04.2017 (а.с. 50), [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно із копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00028349133 (а.с. 55), відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до копії рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.11.2021, яке набрало законної сили 15.12.2021, справа №264/2582/21 (а.с. 59-60), [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Заявники [PERSON] та [PERSON] з 10.08.2013 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 17). Згідно із висновками про стан здоров`я від 22.02.2024 (а.с. 42, 43), заявники [PERSON] та [PERSON] , є здоровими. Відповідно до довідок про доходи (а.с. 44, 76, 47), заявники працевлаштовані та мають стабільний дохід. Заявнику [PERSON] на праві приватної власності (частка 1/1) належить житловий будинок, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 46). Згідно із актами обстеження матеріально - побутових умов (а.с. 45, 74), стосунки у сім`ї є доброзичливими та заснованими на довірі і любові. Умови для проживання, навчання та виховання є належними. Для кожної дитини облаштовано окрему кімнату. Заявники [PERSON] та [PERSON] , до кримінальної відповідальності (станом на 12.04.2024) не притягувались, незнятої чи непогашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають, що підтверджується витягами з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (а.с. 40, 41). Згідно із висновком №1115/05-18/35в від 15.10.2024 (а.с. 80-83), орган опіки та піклування Долинської міської ради вважає доцільним усиновлення [PERSON] та [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] . ІV. Оцінка суду: суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони заінтересованих осіб та рішення про доцільність усиновлення, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Пунктом 4 частини 2 статті 293 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Стаття 1 Сімейного кодексу України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно із ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно ч. 3 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. У відповідності до ст. 3, 4, 5, 7 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Як передбачено ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 6 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної вище Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Як передбачено ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно із ст. 211 СК України, усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків (ч. 1 ст. 217 СК України). Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ч. 2-6 ст. 217 СК України). Водночас ст. 219 СК України передбачено умови коли усиновлення дитини здійснюється без згоди батьків, зокрема, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється або запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 СК України. Статтею 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2017 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24.04.1967 в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності до ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Частиною 1 статті 229 СК України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Європейською конвенцією про усиновлення дітей, яку ратифіковано Україною 15.02.2011 передбачено, що компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Так, в судовому засіданні встановлено, що заявниками [PERSON] та [PERSON] надано докази із дотриманням всіх, передбачених Сімейним кодексом України умов, необхідних для усиновлення дитини. Судом також встановлено, що усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , не суперечить його інтересам. Також судом встановлено, що заявники проявляють до дитини батьківську турботу, є фізично здоровими та здатними створити для дитини належний матеріально - побутовий рівень життя, бажають усиновити дитину, тобто спроможні забезпечити йому належне виховання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя і можуть бути усиновлювачами. Про доцільність усиновлення заявниками дитини зазначили і представниці органів опіки та піклування. Дитина [PERSON] , [INFO] , у судовому засіданні з огляду на його вік не допитувався, однак у висновку органу опіки та піклування зазначено, що дитина під час розмови із представниками служби у справах дітей, підтвердив свою згоду на його усиновлення заявниками, про що власноручно написав заяву, яка долучена до матеріалів справи (а.с. 94). Як визначено ч. 1 ст. 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. Враховуючи викладене вище, на переконання суду є всі законні підстави для усиновлення заявниками [PERSON] , [PERSON] , малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. 2 ст. 314 ЦПК України, за клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Також, як визначено ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Отже, запис заявників батьками усиновленої дитини, а також зміна прізвища, по батькові, місця народження дитини відповідає інтересам дитини, що усиновлюється. Таким чином, дана заява підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат: судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. На підставі викладеного, ст. 1, 3, 4, 5, 7, 207, 211, 217, 218, 220, 223, 225, 229, 231, 232, 234 СК України, п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2017 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 310- 314 ЦПК України та

Outcome: approved