Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позові зазначив, що від шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . З 2018 року сторони стали окремо проживати, син [PERSON] проживає з батьком, перебуває на його утриманні. За весь час проживання сина із позивачем, відповідач жодного разу не навідалася до сина, не телефонувала, ніяким чином не проявляла свого бажання виконувати батьківські обов`язки. Відповідач, не виходить на зв`язок, уникає спілкування з сином, встановити її місцеперебування для позивача виявилося неможливим, неодноразові заходи позитивного результату не дали. Позивач [PERSON] просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно\~її малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] .\~ \~ Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Чубар О.В. надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просила справу розглянути без їх участі, про що подала до суду відповідну заяву. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглядати без його участі, про що зазначила в письмовій заяві до суду. Представник Служби у справах дітей Барської міської ради Вінницької області Ліля Предиткевич у судове засідання надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , просила справу розглянути без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного. [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження Серії [NUMBER] . Батьком дитини є [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 21.06.2023 р. визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] з батьком [PERSON] . З 2018 року дитина проживає з батьком та перебуває на його утриманні та вихованні. У червні 2022 року позивача мобілізовано до Збройних Сил України, малолітній син залишився проживати із батьками позивача. Відповідач [PERSON] не виконувала та не виконує своїх батьківських обов`язків по догляду та вихованню сина. Згідно даних Довідки від 22.07.2024 р. № 442 виданої Балківським старостинським округом Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] проживає разом із дружиною [PERSON] , [INFO] та онуком [PERSON] , [INFO] у [ADDRESS] . Згідно даних довідки №06-08/94 від 23.07.2024 р. виданої директором Барського ліцею №2, [PERSON] , навчається у 4 класі Барського ліцею №2 Барської міської ради. Орган опіки та піклування Барської міської ради розглянув матеріали про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] в інтересах її малолітнього сина. Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Барської міської ради № 1 від 26.09.2024 року в інтересах малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є доцільним позбавити його матір [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 по справі «Савіни проти України» зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Оцінивши докази у їх сукупності, судом беззаперечно встановлені обставини, які свідчать про самоусунення відповідачем від виконання батьківських обов`язків та відсутність інтересу до життя та майбутнього малолітньої дитини. Таким чином, провівши ретельний аналіз обставин справи, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення її батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що відповідатиме інтересам дітей та узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п. 48 рішення від 18.12.2008 № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п. 65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини». За викладеного,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги про\~позбавлення батьківських\~прав є\~законними,\~обґрунтованими,\~підтвердженими матеріалами\~справи,\~у зв`язку\~з чим,\~з метою\~захисту прав\~та інтересів\~малолітньої дитини,\~суд приходить\~до висновку\~про доцільність\~позбавлення батьківських\~прав відповідача [PERSON] стосовно\~її сина [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного і

Outcome: approved