Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що 01 вересня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/3157/82/892503, відповідно до якого кредитодавець відкрив картковий рахунок клієнту і встановив поточний ліміт, з розміром на дату початку кредитування 50\~000 грн. та максимальним лімітом 500\~000 грн. 06 жовтня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку і надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-64180573, відповідно до якого банк відкриває поточний рахунок «для виплат» у гривні на ім`я клієнта, здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до правил і тарифів банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб, де поточний рахунок призначений для зарахування коштів кредиту згідно вказаної заяви-договору, а також внесення клієнтом готівкових і безготівкових коштів на поточний рахунок виключно з метою погашення кредиту, який було підписано за допомогою електронного підпису клієнта. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитними договорами надавши йому кредит у сумі та на умовах, передбачених кредитними договорами, а відповідач всупереч умовам кредитних договорів припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості і сплачувати проценти за користування кредитом. Вказує, що 20 грудня 2022 року АТ «Райффайзен Банк» за договором про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F відступило позивачу, а позивач набув право вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами, де сума заборгованості: за кредитним договором № 010/3157/82/892503 від 01 вересня 2020 року становить 50\~239,84 грн., з яких: 48\~742,82 грн. сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 1\~497,02 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 014-RO-82-64180573 від 06 жовтня 2020 року становить 21\~797,45 грн., з яких: 17\~917,66 грн. сума заборгованості за кредитом, 3\~879,79 грн. сума заборгованості за процентами. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідачем не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, представник позивача звернувся з цією позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитними договорами № 010/3157/82/892503 від 01 вересня 2020 року в розмірі 50 239,84 грн. та № 014-RO-82-64180573 від 06 жовтня 2020 року в розмірі 21 797,45 грн., а також судові витрати у виді судового збору в розмірі 3 028 грн. і витрат на правову допомогу в розмірі 2 800 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2024 року було прийнято до свого провадження цивільну справу та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача сформував у системі «Електронний суд» заяву в якій просив розглянути справу за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти прийняття заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст.ст.128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, також виклик відповідача здійснювався шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 12 листопада 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що 01 вересня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна Картка» №010/3157/82/892503, відповідно до умов якої банк відкрив картковий рахунок і надав споживчий кредит з максимальним лімітом кредиту 500\~000 грн., в межах якого встановлюється поточний ліміт кредиту, розмір якого на дату початку кредитування становив 50 000 грн.; строк кредиту 48 місяців; проценти (за користування кредитом), в тому числі за користування недозволеним кредитом процента ставка фіксована, 45% річних, процента ставка за користування сумою кредиту «Оплата частинами» становить 0,0001% річних (а. с. 8). В матеріалах справи також наявний паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» від 01 вересня 2020 року, який було підписано [PERSON] та представником банку (а. с. 9-10). Факт отримання [PERSON] кредитної картки та надання йому банком кредитних грошових коштів відповідно до умов кредитного договору № 010/3157/82/892503 від 01 вересня 2020 року підтверджується наявними в матеріалах справи копіями розписки про отримання платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] , а також виписки по рахунку за період з 01 вересня 2020 року по 11 березня 2024 року, що підтверджує користування кредитом (а. с.11-25). Матеріалами справи підтверджено, що 06 жовтня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і [PERSON] було укладено заяву-договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-64180573, яка була підписана [PERSON] електронним підписом, де відповідно до умов банк відкрив поточний рахунок «для виплат» в гривні на ім`я клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до правил та тарифів банку на ведення і обслуговування поточних рахунків фізичних осіб; сума кредиту 20 000 грн.; страховий платіж 2\~182,79 грн. на користь ПрАТ «СК «УНІКА Життя»; строк кредиту 48 місяців з 06 жовтня 2020 року (дата надання кредиту) по 06 жовтня 2024 року (дата повного погашення кредиту); дата сплати щомісячних ануїтетних платежів - 06 числа кожного календарного місяця згідно графіка; процентна ставка фіксована, становить на період з 06 жовтня 2020 року по 06 жовтня 2020 року 47,90% річних, в подальшому - 47,90% річних (а. с. 28-31). Крім того, 06 жовтня 2020 року [PERSON] електронним підписом було підписано також графік платежів, розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної вартості процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг); паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» і заяву № 014-RO-82-64180573 до договору добровільного страхування життя № РБ1704-г від 12 червня 2020 року (а. с. 32-39). Факт надання [PERSON] банком кредитних грошових коштів відповідно до умов кредитного договору №014-RO-82-64180573 від 06 жовтня 2020 року та часткове погашення заборгованості відповідачем підтверджується наявною в матеріалах справи копією виписки по рахунку (а. с. 40-51). Також судом встановлено, що 20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, у відповідності до умов якого AT «Райффайзен Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» за плату належні AT «Райффайзен Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а. с. 56-70). Відповідно до реєстру боржників від 20 квітня 2023 року до договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20 грудня 2022 року, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги, в тому числі до відповідача [PERSON] за кредитними договорами: №010/3157/82/892503 від 01 вересня 2020 року в сумі 50\~239,84 грн., з яких: 48\~742,82 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1\~497,02 грн. сума заборгованості за відсотками; №014-RO-82-64180573 від 06 жовтня 2020 року в сумі 21 797,45 грн., з яких: 17 917,66 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 879,79 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.68-68в). Більш того, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» зобов`язання за договором відступлення права вимоги в частині оплати було виконано та відповідно перераховано суму на користь AT «Райффайзен Банк» в рахунок «оплати загальної вартості портфеля заборгованості зг. п. 3.4 договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20 грудня 2022 року» в розмірі 2\~380 909,48 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №512 від 18 квітня 2023 року (а. с. 67). З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості по картковому кредиту за кредитним договором № 010/3157/82/892503 від 01 вересня 2020 року вбачається, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 50 239,84 грн., яка складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом 48\~742,82 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом 0,00 грн., заборгованості за відсотками 1\~497,02 грн. (а. с. 27). Крім того, з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014-RO-82-64180573 від 06 жовтня 2020 року вбачається, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором також не виконує, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 21 797,45 грн., яка складається із заборгованості кредитом 17\~917,66 грн., в тому числі простроченої заборгованості за кредитом 2\~079,11 грн.; заборгованості за процентами 3\~879,79 грн., в тому числі простроченої заборгованості за відсотками 3\~550,60 грн. (а. с. 52-53). Матеріалами справи також підтверджено, що 12 березня 2024 року на адресу [PERSON] позивачем було надіслано досудові вимоги № 1-102477, № 1-102478 від 07 березня 2024 року, в яких зазначено, що 20 грудня 2022 року права вимоги АТ «Райффайзен Банк» за кредитними договорами № 010/3157/82/892503 від 01 вересня 2020 року та № 014-RO-82-64180573 від 06 жовтня 2020 року були відступлені ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», а також містяться вимоги про сплату заборгованості за вказаними договорами (а. с. 71-76). За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Отже, існування заборгованості відповідача за кредитними договорами №010/3157/82/892503 від 01 вересня 2020 року в загальному розмірі 50 239,84 грн., № 014-RO-82-64180573 від 06 жовтня 2020 року в загальному розмірі 21 797,45 грн., підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідачем не було надано будь-яких доказів або власного розрахунку з метою спростування обґрунтованості заявлених позовних вимог. Враховуючи те, що судом встановлено факти укладення між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і відповідачем [PERSON] кредитних договорів № 010/3157/82/892503 від 01 вересня 2020 року та №014-RO-82-64180573 від 06 жовтня 2020 року, а також отримання відповідачем коштів за умовами вказаних договорів, беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за вказаними кредитними договорами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості. Крім того, розрахунки суми заборгованості відповідають умовам кредитних договорів, а докази які б їх спростовували або власні контррозрахунки відповідача в матеріалах справи відсутні. При цьому суд також приймає до уваги ту обставину, що АТ «Райффайзен Банк» відступило право вимоги щодо заборгованості відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 513 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі На підстві ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3 028 грн. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 2 800 грн., що підтверджуються: договором №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року; ордером на надання правничої допомоги Серії АІ № 1662484 від 22 липня 2024 року; свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю Серії ЗР № 21/2971, виданим [PERSON] на підставі рішення Ради адвокатів Закарпатської області № 39 від 18 лютого 2022 року; додатком № 1 до договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року; замовленнями №522 і № 523 від 25 квітня 2024 року до вказаного договору; актами виконаних робіт до замовлень №522 і № 523 від 25 квітня 2024 року до вищезазначеного договору від 25 квітня 2024 року на загальну вартість робіт у розмірі 1 400 грн. за кожним замовленням; платіжними інструкціями № 1047 і № 1048 від 29 квітня 2024 року із зазначенням призначення платежу «оплата за послуги з правничої допомоги за замовленнями №522 і № 523 до договору № 14/06/2023 від 14.06.2023 року» на суму 1 400 грн. за кожне замовлення, що на загальну вартість в розмірі 2\~800 грн. (а. с. 80-91). Проаналізувавши матеріали справи і вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, обсяг наданої правової допомоги, також враховує, що співмірність цих витрат відповідачем не спростовано, а тому вважає обґрунтованим стягнення витрат на надання правничої допомоги, які поніс позивач, у зв`язку з чим, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявленого до стягнення розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 2 800 грн.

Outcome: approved