Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини (половини) від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. При цьому позивачка посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2006р., який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.04.2024. Під час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони відносин не підтримують. Позивачка зазначила, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач достатньої допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає, домовленості між сторонами з приводу розміру аліментів в досудовому порядку досягти не вдалося, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В. від 23 вересня 2024 року було відкрито провадження по зазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання позивачка не з`явилась, повідомлялась, представник позивачки - адвокат Кокарєв А.П. надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2006р.. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.04.2024 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (цивільна справа №947/5512/24). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №1725 Київського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 14 жовтня 2008р.), [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №1341 Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 09 серпня 2011р.) та [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №1527 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 18 лютого 2013р.). На теперішній час сторони відносини не підтримують, проживають окремо, діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач достатньої допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає. \~ \~ \~ \~У відповідності до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1-3\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обв`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.ч.1,2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на\~дитину, визначається\~судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~ Крім того, відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків. \~ \~ \~ \~ Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~ При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Частиною 1\~статті 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи наведене вище, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Outcome: approved