Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

У червні 2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява [PERSON] , в якій заявниця просила суд встановити факт належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), [INFO] Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №027269, виданого 12.10.2001 на підставі рішення сесії Львівської сільської ради від 06.07.2001 №109/5 на земельну ділянку площею 0,247 га, розташовану на території Львівської сільської ради. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник посилалась на те, що їй на підставі рішення сесії Львівської сільської Ради народних депутатів №109/5 від 06.07.2001 було передано у власність земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва площею 0,247 га в межах згідно з планом розташовану на території Львівської сільської ради. З огляду на те, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №027269 виданому на виконання вказаного рішення сесії Львівської сільської ради, прізвище та ім`я власника земельної ділянки зазначено як [PERSON] , замість вірного [PERSON] , заявник, вважала за необхідне, звернутися до суду з даною заявою, оскільки вказані розбіжності унеможливлюють реалізацію останньою всього кола прав притаманних власнику. Заінтересованою особою, письмових пояснень не надано. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцевола В.В. від 18.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.09.2024. залучено до участі у справі, як правонаступника заінтересованої особи Львівської сільської ради, Тягинську сільську раду. У судове засідання, заявник не з`явилась, просила провести розгляд справи за її відсутності. Інші учасники справи, у судове засідання не з`явилися, про причину не явки суд не повідомили. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання технічними засобами, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №027269, виданого 12.10.2001 на підставі рішення сесії Львівської сільської ради від 06.07.2001 №109/5 на земельну ділянку площею 0,247 га, розташовану на території Львівської сільської ради, прізвище ім`я та по-батькові, особи якій його видано [PERSON] . Згідно плану меж земельної ділянки, вона розташована по [ADDRESS] . Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав №375979687, житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1273, виданого 01.11.1997 Бериславською державною нотаріальною конторою. Вказане також вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 1997 року та копії відповіді техніка Великоолександрівської філії КП «ХБТІ» ХОР [PERSON] від 20.02.2024 за №25/3. Відповідно до копії паспорта громадянина України № [NUMBER] та копії картки фізичної особи платника податків (РНОКПП [NUMBER] ), їх видано на ім`я [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зі змісту доказів наявних у справі підтверджується те, що [PERSON] , [INFO] ,\~належить Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №027269, виданий 12.10.2001 на підставі рішення сесії Львівської сільської ради від 06.07.2001 №109/5 на земельну ділянку площею 0,247 га, розташовану на території Львівської сільської ради, а з огляду на те, що встановлення даного факту у позасудовому порядку є неможливим,\~що в\~свою чергу\~перешкоджає реалізації\~заявником всього кола прав притаманних власнику, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved