Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

1.\~Стислий виклад\~позицій сторін В обґрунтування позову прокурор зазначив, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-18455/15-19-СГ від 11.10.2019 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано із земель державної власності у власність [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,6018 га з кадастровим номером 0520282000:01:002:0299, що розташована на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства. На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-18455/15-19-СГ від 11.10.2019 державним реєстратором Шаргородської міської ради Вінницької області 06.11.2019 зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку. Водночас, за відповідачем до прийняття наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-18455/15-19-СГ від 11.10.2019 про надання земельної ділянки у власність, вже було зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області площею 1,9000 га (кадастровий номер 0520282000:01:005:0117). Підставою для реєстрації права власності був наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-11068/15-18-сг від 21.08.2018. Отже, [PERSON] на час отримання у власність спірної земельної ділянки, використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Таким чином, всупереч вимогам Земельного кодексу України, [PERSON] , при зверненні до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою від 27.09.2019, зазначаючи при цьому, що не скористався правом безоплатної приватизації земельної ділянки за даним видом використання, надав недостовірну інформацію, оскільки раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Спірна земельна ділянка вибула із державної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (на час видання наказу). Зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, приймаючи оспорюваний наказ, не перевірило факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності. Визнання незаконним наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-18455/15-19-СГ від 11.10.2019 не є ефективним способом захисту, оскільки задоволення такої вимоги не призведе до відновлення володіння земельною ділянкою. Водночас, посилання у позові на незаконність в частині такого наказу є необхідним для того, щоб суд надав правову оцінку наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та виклав її у мотивувальній частині судового рішення у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. З огляду на зазначені обставини, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] на користь держави. Підставою представництва прокурором інтересів держави у цих спірних правовідносинах у позовній заяві вказана бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах Копайгородської селищної ради Вінницької області. Прокурор у судовому засіданні 15.11.2024 позовну заяву підтримав з викладених у ній підстав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він дійсно двічі отримав земельні ділянки в порядку безоплатної приватизації, однак він законів не знав, думав, що так можна. Представник Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання неодноразово повідомлений належним. Подав до суду заяву з проханням розглянути справу без представників. Позов визнають. Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі Управління) у судове засідання не з`явився. Про час і місце судового засідання Управління повідомлено належним чином. Представник подав заяву про розгляд справи без участі. Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області подала пояснення на позовну заяву, в яких зазначила, що вважає її обґрунтованою, виходячи з такого. 15.05.2019 на адресу Головного управління надійшло клопотання [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,61 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області. До вищевказаного клопотання [PERSON] було додано усі документи та графічні матеріали, які передбачені положеннями Земельного кодексу України. У клопотанні [PERSON] зазначив, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виді цільового призначення не скористався. За результатами розгляду клопотання [PERSON] у зв`язку з відсутністю підстав для відмови у наданні відповідного дозволу, Головним управлінням було прийнято наказ № 2-9418/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 10.06.2019. Після чого, 01.10.2019 на адресу Головного управління надійшло клопотання [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,6018 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області. У діях [PERSON] мало місце зловживання правом, яке полягало у створенні останнім видимість юридичної правильності своїх дій, використовуючи насправді свої права у цілях для незаконного набуття земельної ділянки у приватну власність, що є недопустимим. В даному випадку має місце факт подвійного набуття [PERSON] земельних ділянок у приватну власність із цільовим призначенням 01.03 - для ведення особистого селянського господарства, що у свою чергу є порушенням ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України. 2. Рух справи у суді, клопотання учасників, процесуальні дії 23.10.2023 відкрито провадження у справі і постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 16.01.2024 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду щодо суті. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, і зміст спірних правовідносин Клопотанням від 07.2018 [PERSON] просив затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,9000 га, кадастровий номер 0520282000:01:005:0117 на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області. Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-11068/15-18-СГ від 21.08.2018, затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області, площею 1,9000 га, із кадастровим номером 0520282000:01:005:0117 - для ведення особистого селянського господарства. Державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку проведено 14.09.2018 державним реєстратором відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Грудецьким Я. В. (індексний номер 43050892 від 18.09.2018) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-11068/15-18-СГ від 21.08.2018, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.04.2023 № 328271796. За даними відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0520282000:01:005:0117, державна реєстрація земельної ділянки здійснена на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 18.06.2018, ТОВ «Віатерра». На підставі клопотання [PERSON] від 26.04.2019, наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-9418/15-19-СГ від 10.06.2019, йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,61 га на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області, що підтверджується копією вказаного наказу. 27.09.2019 [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки площею 0,6018 га на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області, що підтверджується копією клопотання [PERSON] . Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-18455/15-19-СГ від 11.10.2019 затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 0520282000:01:002:0299 площею 0,6018 га, що розташована на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області, що підтверджується копією вказаного наказу. Державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку проведено 06.11.2019 державним реєстратором Шаргородської міської ради Вінницької області Бернацькою Л. В. (індексний номер 49551622 від 06.11.2019) на підставі наказу № 2-18455/15-19-СГ, виданого 11.10.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.04.2023 № 328270950. 16.02.2023 на вказану земельну ділянку накладено арешт державним реєстратором Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Петришиним В. М. (індексний номер 66571957 від 27.02.2023) на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2023, справа № 463/452/23 (провадження № 1-кс/463/528/23, що підтверджується довідкою про актуальну інформацію про державну реєстрацію обтяжень від 16.02.2023, номер запису про обтяження 49378287. За даними інформаційної довідки з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 29.09.2023, земельна ділянка з кадастровим номером 0520282000:01:002:0299 площею 0,6018 га на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області оцінюється у 8147,85 грн. Відповідно до витягу № НВ-9928351692023 із технічної документації грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 0520282000:01:002:0299 становить 8147,85 гривень. [PERSON] 17.09.2018 передав земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 0520282000:01:005:0117 площею 1,9000 га, що розташована на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області в оренду ПА «Вікторія» строком на 10 років, уклавши з господарством договір оренди землі у письмовій формі, що підтверджується копією договору оренди землі. Право оренди ПА «Вікторія» було зареєстровано у державному реєстрі 14.09.2018 що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру. Керівник Жмеринської окружної прокуратури надіслав Копайгородській селищній голові Жмеринського району Вінницької області Людмилі Кушнір лист від 20.09.2023 №52/1-1243вих-23, у якому просив повідомити чи не використовувався процесуальний порядок витребування земельної ділянки площею 0,6018 га з кадастровим номером 0520282000:01:002:0299 у комунальну власність, чи не планується подача позовної заяви до суду з даного приводу. За даними відповіді селищної голови Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області від 22.09.2023 №02/11-439 на лист від 20.09.2023 №52/1-1243вих-23, в бюджеті Копайгородської селищної ради відсутні кошти для вчинення процесуальних дій щодо витребування даної земельної ділянки в комунальну власність, селищна рада звертається з проханням представляти інтереси Копайгородської селищної ради в суді від їх імені. Керівник Жмеринської окружної прокуратури надіслав Копайгородській селищній голові Жмеринського району Вінницької області Людмилі Кушнір лист від 27.09.2023 №52/1-1266вих-23, яким повідомив про намір звернутися до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Копайгородської селищної ради про витребування земельної ділянки. 4. Оцінка суду і норми права, застосовані судом 4.1. Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави Частиною 3, 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. Відповідно до частини 4, 5 статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) зазначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів; інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин; в основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо; інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій; із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. (Пункти 3, 4 мотивувальної частини цього Рішення). Конституція України (статті 13, 14) визначає, що земля, водні ресурси є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються правовий режим власності. У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України). Правові висновки про те, що в питаннях законності набуття права власності і недопущення свавільного привласнення земельних ділянок в обхід визначеної законом процедури порушуються інтереси держави висловлював і Верховний Суд, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 469/1044/17. Таким чином, прокурором доведено необхідність звернення до суду за захистом інтересів держави у справі, що розглядається. Згідно з частиною 4 статті 145 Земельного кодексу України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Таким органом є Копайгородська селищна рада Жмеринського району Вінницької області. Копайгородська селищна рада Жмеринського району Вінницької області не зверталася до суду за відновленням інтересів держави в розумний строк після повідомлення прокурором про порушення інтересів держави. Не залежно від тих причин, що перешкоджали зверненню Копайгородської селищної ради, сам факт незвернення Копайгородської селищної ради Жмеринського району Вінницької області до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та, відповідно, надавав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави, та звернення до суду з таким позовом. Подібні правові висновки (щодо причин не звернення до суду) викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) (пункти 6.41.-6.43). Саме наведені правові висновки повинні враховуватися для вирішення цієї справи, з огляду на роль Великої Палати у забезпеченні єдності судової практики. Прокурор повідомив Копайгородську селищну раду Жмеринського району Вінницької області про намір звернутися до суду із цим позовом, однак Копайгородська селищна рада підстав для представництва не оскаржила і самостійно до суду не звернулася. Отже, прокурором доведено підстави для представництва інтересів держави у цій справі і дотримано встановлену процедуру звернення до суду. 4.2. Щодо доведеності позовних вимог Згідно з частиною 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з частиною 4 статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Згідно з\~частиною 6\~статті 118\~Земельного кодексу\~України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Згідно з\~частиною 1\~статті 121\~Земельного кодексу\~України громадяни України\~мають право\~на безоплатну\~передачу їм\~у власність\~земельних ділянок\~із земель\~державної або\~комунальної власності\~в таких\~розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Згідно з частиною 1 статті 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У постанові від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16 Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17, від 15.10.2019 у справі № 911/3749/17, від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18, від 01.02.2020 у справі № 922/614/19. Тому під час розгляду справи, в якій на вирішення спору може вплинути оцінка рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування як законного або протиправного (наприклад, у спорі за віндикаційним позовом), не допускається відмова у позові з тих мотивів, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування не визнане судом недійсним, або що таке рішення не оскаржене, відповідна позовна вимога не пред`явлена. Під час розгляду такого спору слід виходити з принципу jura novit curia «суд знає закони» (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц та інші). Тому суд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення. Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва. Пільг щодо отримання учасниками бойових дій земельних ділянок понад норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у власність, які визначені статтею 121 Земельного кодексу України, Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не містить. Таким чином, отримавши у 2018 році у власність земельну ділянку з кадастровим номером 0520282000:01:005:0117 площею 1,9000 га для ведення особистого селянського господарства на території Каришківської (нині Копайгородської) сільської ради Барського району Вінницької області [PERSON] використав своє право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства в межах норм, визначених\~статтею 121 Земельного кодексу України. Отже, наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-18455/15-19-СГ від 11.10.2019, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 0520282000:01:002:0299 площею 0,6018 га, що розташована на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області, є незаконним, оскільки [PERSON] повторно використав право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки з одним і тим же цільовим призначенням, тоді як положенням земельного законодавства, зокрема частини 4 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни мають право на набуття права власності на земельну ділянку із земель державної або комунальної власності шляхом їх безоплатної передачі лише один раз по кожному виду використання. Подібні правові висновки щодо застосування частини 4 статті 116 Земельного кодексу України викладені у постанові Верховного Суду від 09.02.2023 у справі №483/2263/19. Відповідно до\~пункту 3\~частини 1\~статті 388\~Цивільного кодексу\~України якщо\~майно за\~відплатним договором\~придбане в\~особи,\~яка не\~мала права\~його відчужувати,\~про що\~набувач не\~знав і\~не міг\~знати (добросовісний\~набувач),\~власник має\~право витребувати\~це майно\~від набувача\~лише у\~разі,\~якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Оскільки спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - територіальної громади, не з її волі, на підставі положень\~статі 388 Цивільного кодексу України слід витребувати її у [PERSON] , оскільки саме такий спосіб захисту забезпечить відновлення порушених\~\~прав\~\~держави. З наведених мотивів позов належить задовольнити повністю. 5. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури слід стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 2684 гривень.

Outcome: approved