Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У серпні\~2024\~року до\~Малиновського районного\~суду міста\~Одеси надійшла\~позовна заява [PERSON] до Департамента надання адміністративних послуг Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України, Державне багатопрофільне підприємство "Урожай" у якій позивач просить суд: визнати протиправними дії Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо формування та внесення даних про зняття [PERSON] , ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , що було здійснено Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 22.09.2023 року; скасувати зняття [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , що було здійснено Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 22.09.2023 року; зобов`язати Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради поновити реєстрацію місця проживання [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] .; вирішити питання про розподіл судових витрат у справі. Зокрема, звертаючись до суду із вказаним вище позовом, позивач зазначив, що 29.02.2024 року йому стало відомо, що він був знятий із зареєстрованого місця проживання 22.09.2023 року за зверненням ДБП «Урожай», про що останнього жодним чином повідомлено не було. Позивач, посилаючись на те, що він разом зі своїми сусідами тривалий час намагаються реалізувати своє право на приватизацію житла у відповідному гуртожитку згідно із положеннями ч.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року та ч.l ст.4 Закону України «Про забезпечення реалізації прав мешканців гуртожитків» від 04.08.2019 року як громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, що мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону, що підтверджується рішеннями у справі № 420/6019/19, де [PERSON] є одним із позивачів, вказав, що факт законності його проживання за адресою: [ADDRESS] також був встановлений постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 року у вказаній вище справі №420/6019/19. Проте, на переконання позивача, останній не погоджується з висновками відповідача щодо зняття позивача із зареєстрованого місця проживання за зверненням ДБП "Урожай" через нібито припинення підстав на право користування квартирою [ADDRESS] , оскільки ДБП "Урожай" не є власником будинку, де розміщена квартира в якій позивач проживає з дитинства і не є належним заявником щодо зняття позивача із зареєстрованого місця проживання, також і з урахуванням того, що право на користування таким житлом було встановлено судами в рішеннях, що були надані відповідачу для ознайомлення із заявою від 09.07.2024 року: у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 року у справі №420/6019/19, Постанові КАС ВС від 18.05.2021 року у справі №420/6019/19. Зазначаючи про протиправність дій відповідача щодо зняття з зареєстрованого місця проживання позивача від 22.09.2023 року, [PERSON] , посилаючись на стале нормативне обґрунтування права особи на житло, наголосив, що відповідачем було порушено процедуру щодо зняття з зареєстрованого місця проживання позивача, з огляду на що такі дії є незаконними, так як вони були вчинені безпідставно та всупереч ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", п. 50 постанови 265, зокрема, зважаючи на те, що ДБП "Урожай" є неналежним заявником, оскільки не є власником квартири, де проживає [PERSON] , а належним власником є Фонд державного майна України. Щодо відсутності правових підстав для зняття із зареєстрованого місця проживання [PERSON] позивач також наголосив, що вельми зухвалою є поведінка ДБП "Урожай", яке не є власником майна, але яке було залучено третьою особою до справи №420/6019/19 і знаючи, що позивач разом із сусідами чекають передачі будинку до комунальної власності для подальшої приватизації останнє звернулося до відповідача із заявою про зняття [PERSON] із зареєстрованого місця проживання. Проте, як вважає позивач, враховуючи, що він та треті особи були учасниками справи № 420/6019/19, факт законності проживання [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] не підлягає окремому доказуванню. Відтак, позивач вважає, що оскільки він має право володіння та користування квартирою [ADDRESS] , а також одночасно має гарантоване законом право на безоплатну приватизацію, то він також має законні очікування, що державними органами будуть вжиті заходи на виконання рішень суду, які дозволять реалізувати конституційне право на житло, що були порушені шляхом зняття його з зареєстрованого місця проживання. Щодо відсутності рішення відповідача про зняття позивача із зареєстрованого місця проживання, позивач зауважив, що таке рішення, що є частиною заяви власника житла про зняття особи із задекларованого місця проживання має бути витребувано судом, про що позивач подає також клопотання, адже відповідач у своїх відповідях відмовився надавати і заперечує наявність будь-якого рішення. Такий документ, хоч і не є окремим рішенням, проте відповідне рішення міститься в Заяві власника житла (яким ДБП "Урожай" не є) і без такого рішення відомості в реєстр не будуть внесені. При цьому, як вказано позивачем, зазначення відповідачем у відповіді №546ел/01-09 від 11.04.2024 року на адвокатський запит ВИХ.№08042023-1 від 08.04.2024 року, що ніби-то рішення про зняття [PERSON] з зареєстрованого місця проживання відсутнє - не відповідає дійсності і спростовується нормами чинного законодавства. Відповідач, у свою чергу, протиправно не надав тричі на адвокатські запити представника позивача безпосередньо рішення про зняття [PERSON] із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , що відбулося 22.09.2023 року. Таким чином, позивач вважає, що наявні підстави для зобов`язання відповідача скасувати зняття [PERSON] із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , що було вчинено 22.09.2023 року. Щодо вимоги про поновлення зареєстрованого місця проживання 3 [PERSON] , позивач вказав, що позовні вимоги щодо скасування зняття із зареєстрованого місця проживання і поновлення за зареєстрованим місцем проживання є похідними від вимоги визнання протиправними дій Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради для ефективного захисту прав позивача і поновлення його порушених прав. Підсумовуючи наведене позивач наголосив, що першочергово у даній справі ставиться питання про протиправні дії і ухвалення протиправного рішення посадовою особою Департамента надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зняття [PERSON] із зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] за зверненням ДБП "Урожай", що не є власником спірного майна; відсутність підстав втрати користування майном і фактичне проживання позивача у зазначеному житлі десятки років і наявність законних очікувань на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 року, постанови КАС ВС від 18.05.2021 року у справі №420/6019/19 для подальшої приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] , з огляду на що мають бути поновлені права позивача шляхом ефективного захисту його прав, а саме: задоволення позовних вимог. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 14.08.2024 року у справі №521/12777/24 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого судового засідання. 03.09.2024 року через канцелярію до Малиновського районного суду міста Одеси від Департамента надання адміністративних послуг Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (вх. №48349), у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Департамента надання адміністративних послуг Одеської міської ради, треті особи: Фонд державного майна України, ДБП «Урожай» про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії в повному обсязі. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи. Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами відзиву відповідач вказав, що зазначені позивачем позовні вимоги до Департамента є похідними від вимог, які стосуються права користування позивачем житла, зокрема, наявності підстав у ДБП «Урожай» вимагати зняття його із зареєстрованого місця проживання, при цьому, вирішення вказаних вимог вплине на позасудове вирішення питання законності реєстраційної дії Департамента. Так, відповідач зауважив, що 21.09.2023 року ДБП «Урожай» звернулося до Департаменту з метою зняття позивача із зареєстрованого місця проживання та надало Департаменту документи про право господарського відання на приміщення по [ADDRESS] , про те, що наразі відсутні трудові відносини з позивачем, договір найму вказаного вище приміщення втратив чинність, на підставі вказаних документів Департамент вніс зміни до реєстру територіальної громади шляхом зняття із зареєстрованого місця проживання позивача відповідно до норм діючого законодавства. Окрім наведеного відповідач наголосив, що з позовної заяви позивача вбачається наявність спору між позивачем та ДБП «Урожай» з приводу підстав звернення останнього до Департамента, а саме, припинення у позивача права користування житлом за вказаною вище адресою, а тому у даній справі наявний спір щодо майнових прав позивача на житло, до яких Департамент не має стосунку. На думку відповідача, у позивача до нього відсутні спірні правовідносини в межах вирішення майнових прав на житло, оскільки у випадку врегулювання питання наявності у позивача права користування відповідним житлом, питання законності реєстраційної дії Департамента щодо зняття з місця реєстрації позивача не поставатиме. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що у даній справі він є неналежним відповідачем, а належним є саме ДБП «Урожай», за заявою якого і було здійснено відповідні реєстраційні дії. 13.09.2024 року через підсистему «Електронний суд» до Малиновського районного суду міста Одеси від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №50814), у якій позивач, не погоджуючись з думкою відповідача, зазначеною у відзиві на позовну заяву, просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] , викладені у позовній заяві від 10.08.2024 року у справі № 521/12777/24, у повному обсязі. Відповідь на відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами відповіді на відзив, позивач, посилаючись на помилковість доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву та на доводи, вказані ним у позовній заяві, вказав, що зазначення відповідачем ніби - то про припинення права користування позивачем через ніби - то припинення трудових відносин не відповідає дійсності, є незаконним, з порушенням висновків, зроблених судами в судових рішеннях, де ДБП Урожай виступав учасником справ і знав про те, які насправді закони підлягають правозастосуванню до даних правовідносин, адже судами вже визначено це в рішеннях, які є обов`язковими до застосування і ДБП Урожай, і відповідачем. За твердженнями позивача, ДБП "Урожай" просив зняти з зареєстрованого місця проживання зокрема позивача, та зазначив про "визнання таким, що втратив силу ордер і договір найму житлового приміщення" (Наказ № 02/7-Ос "Про визнання ордеру та договору найму житла недійсними" від 26.04.2023 року, проте, позивач не укладав відповідних документів з ДБП "Урожай", а тому незрозуміло, що саме він визнав недійсним і на якій підставі, адже недійсним правочин має визнаватися судом з урахуванням приписів ст. 215 ЦК України. До того ж, [PERSON] не мав трудових відносин з ДБП "Урожай", а тому вони не могли бути припиненими, з огляду на що, відповідач вчинив протиправні дії, зняв позивача протиправно із зареєстрованого місця проживання без належних доказів припинення права користування позивачем житлом, що має бути відновлено судом. Окрім зазначеного, на думку позивача, у даному разі існує дві процедури: зняття із зареєстрованого місця проживання на підставі заяви власника (ФДМУ в даній справі) згідно п. 50 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265 "Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування)"; внесення зміни до Реєстру територіальної громади згідно п. 7 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", де форма заяви не затверджена. Проте, відповідач намагається виправдати свої незаконні дії розповідями, що ніби-то їм не треба було звернення саме власника, і достатньо було взагалі заяви балансоутримувача без жодних належних доказів, і посилається, що знімали позивача із зареєстрованого місця проживання на зовсім іншій підставі п. 7 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні". Разом з тим, як вважає позивач, до відповідача не зверталися з вимогою внесення змін до Реєстру територіальної громади на підставі, що він зазначає у відзиві, і відповідач з незрозумілих причин самочинно і протиправно визначив підставу для такого зняття із зареєстрованого місця проживання шляхом внесення змін до Реєстру територіальної громади за межами прохальної частини звернення заявника (ДБП Урожай"). Отже, як зазначено позивачем, твердження відповідача, що він вніс зміни до Реєстру територіальної громади на іншій підставі, що передбачена п. 7 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" (через припинення договору найму), не корелюється і суперечить прохальній частині звернення ДБП "Урожай", що виключає законні підстави у відповідача до внесення таких змін на інших підставах, ніж визначено в Листі ДБП "Урожай" № 81/09/23 від 21.09.2023 року. Крім того, позивач наголошує, що ДБП "Урожай" не було подано жодного доказу припинення права користування, а саме самого договору найму із закінчення строку дії, як це визначає п. 7 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" на який посилається відповідач. Наявний самочинний Наказ про визнання ордеру та договору найму житла недійсними від 26.04.2023 року № 02/7-ОС не є доказом припинення права користування житлом [PERSON] , адже між ним та ДБП "Урожай" відповідний договір ніколи і не укладався, ордер йому не видавався, у трудових відносинах позивач із ДБП "Урожай" ніколи не перебував. Таким чином, неможливо визнати недійсним те, чого не існує і відповідні безпідставні фальшиві документи ДБП "Урожай" стали підставою для протиправної дії відповідача безпідставного зняття [PERSON] із його зареєстрованого місця проживання. Також позивач вказав, що посилання відповідача на п. 7 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" на підставі якого відповідач вніс зміни до Реєстру територіальної громади на відміну від п. 50 Постанови № 265 від 07.02.2022 року та таке не передбачає вимоги звернення саме власником майна, а тому ДБП "Урожай" було нібито уповноважене на таке звернення, є помилковим, оскільки за п. 50 Постанови №265 заява про зняття із зареєстрованого місця проживання має бути подана саме власником житла, а з наданих даних у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власником будинку є Фонд державного майна України, який не звертався з вимогою зняти із зареєстрованого місця проживання [PERSON] і перебуває у стані виконання судових рішень щодо передачі будинку до територіальної громади і подальшої приватизації такого житла, зокрема, позивачем. При цьому, як вказано позивачем, аналізуючи підстави для зняття із зареєстрованого місця проживання законодавець визначив заборону зняття із зареєстрованого місця проживання, коли спірне житло підлягає приватизації, що відбувається у даному разі, що підтверджується постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 року у справі № 420/6019/19, Наказом ФДМУ № 2073 від 17.11.2021 року про передачу з державної власності зі сфери управління Фонду державного майна України з балансу ДБП "Урожай" у власність територіальної громади міста Одеса об`єкта державного житлового фонду, а саме: гуртожитку (житлового будинку) за адресою: [ADDRESS] разом із об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей будинок; рішенням Одеської міської ради № 1321-VIІI від 19.07.2023 року "Про надання згоди на безоплатну передачу з державної у комунальну власність територіальної громади м. Одеси житлового будинку (гуртожитку), розташованого за адресою: [ADDRESS] , що передається зі сфери управління Фонду державного майна України з балансу Державного багатопрофільного підприємства «Урожай». Позивач зазначив, що вказане відповідає приписам п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні": "Реєстрація місця проживання особи у житлі, що підлягає приватизації, а також у службовому житлі підтверджує право на проживання особи в цьому житлі." 18.09.2024 року через підсистему «Електронний суд» до Малиновського районного суду міста Одеси від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив (вх. №18.09.2024 року), у якому Департамент просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України, Державне багатопрофільне підприємство Урожай про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, в повному обсязі. Заперечення судом долучено до матеріалів цивільної справи. Зокрема, за доводами заперечення на відповідь на відзив, Департамент наголосив, що твердження позивача про те, що право користування його житлом за адресою: [ADDRESS] встановлено судовими рішеннями першої апеляційної та касаційної інстанції по справі № 522/6818/17 та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 року у справі № 420/6019/19, а також постановою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 18.05.2021 року по вищевказаній справі не відповідають дійсності, оскільки зазначені справи стосувались безпосередньо передачі гуртожитку (житлового будинку) за вказаною адресою у комунальну власність територіальної громади м. Одеси, а не визнавали право користування позивачем житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , а отже не можуть бути підставою для визнання права користування цим житлом позивача та жодного відношення до спірних правовідносин між позивачем та Департаментом не мають. Відповідач зазначає, що позивач, посилаючись на вказані вище рішення судів, розглядає зазначене житло, як гуртожиток та зазначає, що до правовідносин стосовно проживання у ньому позивача мають застосовуватись положення Закону України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків. Натомість, зокрема, Приморським районним судом міста Одеси відповідний будинок розглядався і як службове житло. Так, при прийнятті рішення від 13.11.2020 року по справі№ 522/21821/19, в якій Департамент виступав стороною та у зв`язку з закриттям провадження в частині позовних вимог до Департаменту припинив участь, Приморський районний суд міста Одеси, розглядаючи питання стосовно проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] , керувався нормами, що стосуються проживання в службовому житлі, та встановив, що квартира [ADDRESS] є службовою та була надана відповідачу та членам його родини для проживання як співробітнику Державного багатопрофільного підприємства Урожай, підтвердив, що всі квартири в зазначеному гуртожитку були службовими, і власник будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] - Фонд державного майна України, який у своїх поясненнях третьої особи щодо позовної заяви по аналогічній справі, що розглядається Приморським районним судом м. Одеси за участю ДБП Урожай та Департаменту, як сторін. На думку відповідача, вищевикладене підтверджує, що квартири за вказаною адресою є службовими та надавались працівникам підприємства та членам їх сімей для проживання на час виконання такими працівниками трудових обов`язків. Відповідач зазначив, що внесення змін до реєстру територіальної громади щодо реєстрації місця проживання позивача було здійснене саме у зв`язку з тим, що квартира є службовою, а трудові відносини у позивача та ДБП Урожай відсутні, при цьому, вказана інформація щодо договору не була основною підставою для внесення відповідних змін для реєстрації. Щодо аргументів позивача про те, що …до відповідача не зверталися із вимогою внесення змін до Реєстру територіальної громади на підставі, що він зазначає у відзиві, і відповідач з незрозумілих причин самочинно і протиправно визначив підставу для такого зняття із зареєстрованого місця проживання шляхом внесення змін до Реєстру територіальної громади за межами прохальної частини звернення заявника (ДБП Урожай) відповідач зауважив, що ДБП Урожай при зверненні до Департаменту у листі від 21.09.2023 року № 81/09/23 з метою зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , зокрема позивача дійсно посилався на п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року № 265. Однак, як було вказано Департаментом у відзиві, механізм внесення змін до реєстру територіальної громади не встановлює вимог чи окремої форми заяви для здійснення такої реєстраційної дії, у зв`язку з чим посилання в заяві на п. 50 Порядку за умови наявності підстав для внесення змін до реєстру територіальної громади, не може слугувати підставою для відмови органом реєстрації у такому внесенні, а тому, враховуючи волевиявлення заявника щодо зняття з реєстрації місця проживання позивача та подані ним документи Департамент правомірно вніс зміни до Реєстру територіальної громади м. Одеси на підставі п. 7 ч. 1 ст. 24 Закону України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні. Окрім наведеного, відповідач вказав, що питання волевиявлення власника житла (уповноваженою особою власника житла) щодо ініціювання внесення змін до Реєстру територіальної громади щодо реєстрації місця проживання позивача, лежить поза межами повноважень Департаменту та повинні вирішуватись лише між позивачем та ДБП Урожай. В свою чергу, безпідставна відмова у виконанні дій, направлених на реалізацію майнового права уповноваженої особи власника майна, може бути розцінена як умисне перешкоджання власнику вільно користуватись відповідним майном, що суперечить ч. 1 ст. 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 23.09.2024 року у справі №521/12777/24 підготовче провадження\~по цивільній\~справі за\~позовною заявою [PERSON] до Департамента надання адміністративних послуг Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне багатопрофільне підприємство "Урожай"\~про визнання\~протиправними дії\~суб`єкта владних\~повноважень та\~зобов`язання вчинити\~певні дії закрите, справу призначено до судового розгляду по суті на 14.10.2024 року о 13\~годині 00\~хвили в залі судових засідань № 219 у приміщенні Малиновського районного суду міста Одеси (вул. Василя Стуса, 1-а). 02.10.2024 року на адресу суду поштовим повідомленням надійшли письмові пояснення Фонду державного майна України у справі №521/12777/24, у яких Третя особа, яка не заявляє позовних вимог щодо предмету спору просила суд визнати поважними причини пропуску строку на подання пояснень у справі №521/12777/24 та поновити його; відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] у повному обсязі; здійснювати розгляд справи без участі представника Фонду державного майна України за наявними у справі матеріалами. Зокрема, за доводами пояснень Фонд вказав, що відповідно до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 року №1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» підготовку до продажу та продаж єдиного майнового комплексу державного багатопрофільного підприємства «Урожай» здійснювало Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях. Фонд зауважує, що в інформаційному повідомленні РВ Фонду по Одеській та Миколаївській областях про продаж об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу ДБП «Урожай» було зазначено, що на балансі підприємства перебувають об`єкти, що не підлягають приватизації, зокрема, житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1484, 3 кв. м. Під час припинення юридичної особи державного підприємства відповідно до положень Цивільного кодексу України та договору купівлі-продажу об`єкта приватизації, об`єкти, що не підлягають приватизації, зокрема, об`єкти житлового фонду, які перебувають на балансі державного підприємства, передаються до комунальної власності, або іншому балансоутримувачу. Фонд повідомив суду, що на момент подання позовної заяви, ним не приймалося рішення щодо припинення юридичної особи ДБП «Урожай» та передачі житлового будинку з державної у комунальну власність, а тому, квартира [ADDRESS] є власністю Фонду державного майна України та на праві господарського відання належить ДБП «Урожай». Також Фонд зазначив, що будь-які трудові відносини між ДБП «Урожай» та [PERSON] відсутні, всі квартири у будинку за вказаною вище адресою є службовими, які надаються особі тимчасово, допоки з роботодавцем, яким надано це житло, таку особу пов`язують трудові відносини. Після їх припинення службове житло має бути повернене роботодавцю для того, щоб у ньому мали можливість проживати інші працівники, з огляду на що, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними. Щодо клопотання про поновлення процесуального строку на подання відповідних письмових пояснень, Фонд вказав, що такий строк ним є пропущений з поважних причин, оскільки: копію позовної заяви Фонд отримав лише 11.09.2024 року засобами поштового зв`язку, у складі Юридичного департамента Фонду значна частина працівників мобілізована у зв`язку із повномасштабною агресією. Розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на подання Фондом письмових пояснень та долучення до матеріалів цивільної справи вказаних вище письмових пояснень, суд протокольною ухвалою таке клопотання задовольнив, ухвалив долучити письмові пояснення Фонду до матеріалів справи. 04.11.2024 року через підсистему «Електронний суд» до Малиновського районного суду міста Одеси від представника позивача надійшли письмові пояснення (вх. №64416) у яких адвокат Дробінова І.В. наголосила, що Фонд державного майна України протиправно зазначає, що житловий будинок за вказаною вище адресою не підлягає подальшій приватизації, ігноруючи висновки постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 року і постанови КАС ВС від 27.10.2020 року у справі №420/6019/19. Також за доводами заперечення, позивач наголошує, що Фонд протиправно зазначає, що не він не приймав рішення про передачу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що спростовується матеріалами справи, і що такому рішенню має передувати рішення про припинення ДБП «Урожай», оскільки на виконання постанови суду від 27.10.2020 року у справі №420/6019/19 Фондом прийнято Наказ від 17.11.2021 року №2073 про передачу із державної власності зі сфери управління Фонду державного майна України з балансу ДБП «Урожай» у власність територіальної громади міста Одеси об`єкта державного житлового фонду, а саме: гуртожитку (житлового будинку) за адресою: [ADDRESS] разом із об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей будинок. Окрім наведеного, позивач звертає увагу суду на ту обставину, що Фонд безпідставно зазначає, що всі квартири у будинку є службовими і надавалися у тимчасове користування на підставі ордерів ДБП «Урожай», що не відповідає дійсності, оскільки у позивача ніколи не було трудових відносин з Підприємством, ордеру та договору найму житлового приміщення також ніколи не існувало. При цьому, позивач вказав, що найменше три покоління його родини мешкали у цьому приміщенні. Також, як зазначив позивач, твердження Фонду про припинення права користування позивачем через припинення трудових відносин не відповідає дійсності, є незаконним, з порушенням висновків, зроблених судами у судових рішеннях, де Фонд виступав учасником справи і знав про те, які насправді Закони потребують застосуванню до даних правовідносин. Враховуючи наведене, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі, відмовити у задоволенні пояснень Фонду, відмовити у задоволенні клопотання Фонду про розгляд справи без участі його представника, визнати явку його представника обов`язковою. Також, ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 15.11.2024 року у справі №521/12777/24 клопотання представника Департамента надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 23.09.2024 року (вх. №53571) про закриття провадження у справі №521/12777/24 за позовом [PERSON] до Департамента надання адміністративних послуг Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України, Державне багатопрофільне підприємство "Урожай" про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, а також клопотання представника позивача про визнання явки представника Фонду державного майна України обов`язковою - залишено без задоволення. В судовому засіданні, яке відкладалося, представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив на позовну заяву, письмових поясненнях, просив суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечувала проти вимог позовної заяви, з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченні на відповідь на відзив на позовну заяву, просила суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Представники інших учасників справи до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення на їх офіційні адреси поштових повідомлень. Разом з тим, у письмових поясненнях Фонд державного майна України заявив суду клопотання про розгляд справи без його участі, яке судом розглянуте та задоволене. ДБП «Урожай» будь-яких заяв або клопотань суду не надав, про причини неявки суду не повідомив, що не є перешкодою розгляду даної справи без його участі, оскільки явка такого учасника обов`язковою судом не визнавалася. Заслухавши учасників справи, які з`явилися в судове засідання, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи позиції викладені в постановах Верховного Суду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до Департамента надання адміністративних послуг Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України, Державне багатопрофільне підприємство "Урожай" про визнання протиправними дій Департамента та зобов`язання вчинити певні дії не потребують задоволення, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи, які не заперечуються її учасниками. З Витягу з Реєстру територіальної громади від 29.02.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] задекларував своє місце проживання/реєстрації за адресою: [ADDRESS] 20.03.2000 року; дата зняття (скасування) 22.09.2023 року. На запит адвоката від 20.03.2024 року №20032023-1 Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради 22.03.2024 року надав відповідь №437ел/01-09, у якій вказав, що [PERSON] , [INFO] було знято із зареєстрованого місця проживання за вказаною вище адресою за зверненням до Департамента ДБП «Урожай» у зв`язку із припиненням підстав на право користування останнім вказаним житлом. На підтвердження зазначеного, Департамент надав адвокату копії наступних документів: заяву ДБП «Урожай» від 21.09.2023 року, адресовану Департаменту, у якій Підприємством зазначено, що у нього на праві господарського відання (на балансі) перебуває будинок за адресою: [ADDRESS] , право власності на який зареєстровано за Державою в особі Фонду державного майна України. Всі квартири у цьому будинку є службовими та надавалися Підприємством у тимчасове користування його працівникам на підставі ордерів та договорів найму житла, які втратили чинність, у зв`язку із припиненням трудових відносин з підприємством. Враховуючи наведене Підприємство просило Департамент зняти за вказаною вище адресою із зареєстрованого місця проживання, в тому числі, [PERSON] . Повідомленням від 26.04.2023 року №49/04/23 Підприємство повідомило [PERSON] про те, що у зв`язку з тим, що між ДБП «Урожай» та [PERSON] відсутні будь-які трудові відносини, договір найму житлового приміщення за вказаною вище адресою припиняється. Підприємство просило [PERSON] звільнити квартиру [ADDRESS] . Також у матеріалах справи наявний Наказ ДБП «Урожай» Фонду державного майна України від 26.04.2023 року №02/7-ОС про визнання ордеру та договору найму житла недійсними, у зв`язку із тим, що у [PERSON] відсутні будь-які трудові відносини з ДБП «Урожай», до якого додано довідку щодо відсутності трудових відносин, де під номером 6 зазначене прізвище [PERSON] , [INFO] . Також,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що 27.10.2020\~року постановою\~П`ятого апеляційного\~адміністративного суду\~у справі\~420/6019/19,\~яка залишена\~постановою Верховного\~Суду від\~18.05.2021\~року без\~змін,\~зокрема,\~позов [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] -\~задоволено частково;\~визнано протиправною\~бездіяльність Міністерства\~розвитку економіки,\~торгівлі та\~сільського господарства\~України щодо\~неприйняття рішення\~про передачу\~спірного будинку\~в [ADDRESS] ;\~зобов`язано\~Фонд державного\~майна України\~прийняти рішення\~про безоплатну\~передачу до\~комунальної власності\~територіальної громади\~міста Одеси\~об`єкт\~державного житлового\~фонду,\~а саме:\~гуртожиток (житловий\~будинок)\~у [ADDRESS] , разом із об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей будинок; зобов`язано Одеську міську раду та виконавчий комітет Одеської міської ради вжити заходи, передбачені приписами п. 51 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст. 4-1, 6, 7 Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998 року № 147/98-ВР" направлених на виконання вимог чинного законодавства щодо прийняття у комунальну власність житлового будинку (гуртожитку) за адресою: по [ADDRESS] . 05.04.2024 року на запит адвоката від 02.04.2024 року №02042023-1 Департаментом надано відповідь №520ел/01-09, у якій Департамент вказав, що ДБП «Урожай» під час звернення до Департаменту не надавалися ані копії ордеру та договору найму житлового приміщення або інших наявних даних про такі ордер та договір найму. Також, у матеріалах справи наявна відповідь Департамента на заяву адвоката від 09.07.2024 року, від 29.07.2024 року №3-258/01-34, у якій Департамент вказав, що належною підставою для проведення органом реєстрації місця проживання скасування зняття з реєстрації місця проживання є встановлення обставин проведення такого зняття з порушенням норм чинного законодавства. Проте, як вказано у відповіді, зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , здійснено за зверненням до Департаменту ДБП «Урожай» у зв`язку із припиненням підстав на право користування останнім вказаним житлом, з огляду на що, відсутні підстави перевірки у зв`язку із наведеним. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на трьох поверховий житловий будинок з підвалом (об`єкт житлової нерухомості)13.12.2018 року зареєстровано за Фондом державного майна України, 02.12.2016 року на вказаний будинок зареєстровано право господарського відання за ДБП «Урожай», власник: держава в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України. Окрім наведеного, у матеріалах справи наявний наказ Фонду державного майна України від 17.11.2021 року № 2073, яким було наказано передати з державної власності зі сфери управління Фонду державного майна України з балансу ДБП «Урожай» у власність територіальної громади міста Одеси об`єкт державного житлового фонду, а саме: гуртожиток (житловий будинок) за адресою: [ADDRESS] , разом з об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей будинок; Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях взяти участь у створеній Одеською міською радою комісії з питань передачі майна, зазначеного вище; затверджений акт приймання передачі надати Фонду державного майна України. Рішенням \~Одеської міської\~ради №\~1321-VIІI\~від 19.07.2023\~року «Про\~надання згоди\~на безоплатну\~передачу з\~державної у\~комунальну власність\~територіальної громади\~м.\~Одеси житлового\~будинку (гуртожитку),\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що передається\~зі сфери\~управління Фонду\~державного майна\~України з\~балансу Державного\~багатопрофільного підприємства\~«Урожай» надано згоду на безоплатну передачу з державної у комунальну власність територіальної громади м. Одеси житлового будинку (гуртожитку), розташованого за адресою: [ADDRESS] , що передається зі сфери управління Фонду державного майна України з балансу Державного багатопрофільного підприємства «Урожай»; доручено постійно діючій комісії з питань прийняття об`єктів житлово-комунального призначення, насосних та трансформаторних станцій, теплових пунктів, інженерних мереж тепло-, водо-, електропостачання та інших об`єктів з державної власності та підприємств інших форм власності у комунальну власність територіальної громади м. Одеси вжити заходів щодо прийняття з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси житлового будинку (гуртожитку), розташованого за адресою: [ADDRESS] . Окрім наведеного, у матеріалах справи наявна копія пояснень третьої особи щодо позовної заяви по справі № 522/2973/24, яка перебуває на розгляді Приморського районного суду міста Одеси, копія наказу Фонду державного майна України від 30.06.2022 року №681 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 року №1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році»; скріншот з веб-сайту Фонду державного майна України щодо ухвалення рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях від 22.07.2022 року №515 «Про приватизацію Єдиного майнового комплексу Державного багатопрофільного підприємства «Урожай»; копія домової книги, копія свідоцтва про народження позивача, копії свідоцтв про шлюб позивача та його бабусі, копія архівної довідки від 31.08.1989 року №2056. Інших належних та допустимих письмових доказів стосовно спірних правовідносин матеріали справи не містять. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для визнання протиправними дій Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо формування та внесення даних про зняття [PERSON] , із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; скасування зняття [PERSON] із зареєстрованого місця проживання за вказаною вище адресою; зобов`язання Департамента надання адміністративних послуг Одеської міської ради поновити реєстрацію місця проживання [PERSON] за вказаною вище адресою. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права під час вирішення справи по суті позовних вимог. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України). Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (така позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 року в справі № 361/2965/15-а, від 09.11.2021 у справі № 542/1403/17). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України). Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (ст. 51 ЦПК України). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.02.2023 року в справі № 489/3691/20 вказано, що «спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу. Органи реєстрації, що забезпечують формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи, або його посадові особі, не можуть виступати належними відповідачами у такому спорі. Такий орган лише зобов`язаний виконати відповідне рішення суду незалежно від того, чи був цей орган залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2023 року у справі № 756/7614/21 (провадження № 61-10654св22) вказано, що: «суди не звернули увагу, що спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою. Належним відповідачем у такому спорі є особа,\~за заявою\~якого позивача\~було знято\~з реєстрації\~місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу; суди не врахували що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову; у позивача з Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією будь-який цивільно-правовий спір відсутній, а тому вона є неналежним відповідачем; позивач пред`явила позов тільки до Оболонської районної в місті Києві державна адміністрації, позовних вимог до [PERSON] (як власника спірної квартири) не пред`явила, клопотань про залучення до участі у справі як відповідача чи співвідповідача не заявляла. Тому відсутні підстави для задоволення позову внаслідок пред`явлення позову до неналежного відповідача. Як наслідок, судові рішення належить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року в справі № 523/9076/16-ц вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). У справі, що наразі розглядається Малиновським районним судом міста Одеси [PERSON] звернувся з позовом до Департамента надання адміністративних послуг Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України, Державне багатопрофільне підприємство "Урожай" про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, за доводами позивача, який підтвердив їх під час судового розгляду, відповідачем в порушення вимог Закону було здійснено відповідні дії щодо зняття позивача із зареєстрованого місця проживання за заявою ДБП «Урожай», яке на праві господарського відання володіє, розпоряджається та користується гуртожитком, та обізнане про численні судові спори щодо цього майна. Відтак, суд виснує, що вказаний спір у даному разі має розглядатися судом як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою, тобто власником такого майна Державою, в особі Фонду державного майна України, або особою, у якої таке майна перебуває на праві господарського відання ДБП «Урожай». При цьому, ст. 136 ГК України визначено, що право повного господарського відання - це право юридичної особи володіти, користуватися, розпоряджатися майном, яке надано їй власником для здійснення підприємницької діяльності. Згідно зі ст.37 Закону "Про власність" майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання, на основі якого підприємство володіє, користується і розпоряджається вказаним майном, вчиняючи щодо нього будь-які дії, що не суперечать закону і цілям діяльності підприємства. До права повного господарського відання застосовуються правила про право власності, якщо інше не встановлено законодавчими актами України. Враховуючи наведену вище практику суду касаційної інстанції у подібних спорах, суд зазначає, що належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу. Водночас, органи реєстрації, що забезпечують формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи, або його посадові особі, не можуть виступати належними відповідачами у такому спорі. Такий орган лише зобов`язаний виконати відповідне рішення суду незалежно від того, чи був цей орган залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Вказану позицію було також підтримано Верховним Судом у постановах КЦС ВС від 22.08.2024 року у справі № 562/1199/23, від 20.03.2024 року у справі № 496/2584/21. Судом встановлено, що у справі, яка наразі розглядається, у [PERSON] з Департаментом відсутній будь-який спір цивільно-правового характеру, а відтак Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради у спірних правовідносинах не є належним відповідачем. При цьому, що не заперечується самим позивачем і за доводами позовної заяви, і за твердженнями, висловленими в судовому засіданні, поданий позов [PERSON] стосується виключно його житлових прав. Разом з цим, позивачем пред`явлено позов лише до Департаменту, позовних вимог до Фонду державного майна України та ДБП «Урожай» (як власників, розпорядників спірного майна) позивач не пред`явив, клопотань про залучення до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів не заявляв, з огляду на що, суд виснує, що у даному разі позивачем заявлено вимоги до неналежного відповідача, що є підставою для відмови йому у задоволенні позовних вимог. Враховуючи наведене, оскільки позивачем пред`явлено позовні вимоги до неналежного відповідача, із яким у останнього відсутній спір про право цивільне, суд зазначає, що позовні вимоги [PERSON] слід залишити без задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

Outcome: dismissed