Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Рішенням\~Бережанського районного\~суду \~від 1 жовтня 2024 року позовні вимоги [PERSON] було \~задоволено.\~ Розірвано\~договори оренди\~землі,\~укладені \~26\~листопада 2018\~року між\~ [PERSON] \~та ТзОВ\~"Галицькі\~аграрні інвестиції",\~ якими\~передано в\~оренду земельні\~ділянки із\~кадастровими номерами\~6120487600:01:001:0078\~та \~6120487600:01:001:0079,\~площами 0,9921\~га та\~0,9767га,\~які розташовані\~ на території\~Рибниківської сільської\~ради Бережанського\~району Тернопільської\~області.\~Стягнуто з\~відповідача Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю \~МАКС ІНТЕР\~КОНТИНЕНТ ЕКО\~ \~на користь\~ [PERSON] \~ \~ 1211\~ гривень\~20\~коп.\~сплаченого позивачем\~судового збору. 8 листопада 2024 року представник позивача адвокат Горуц О.А. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в даній справі, посилаючись на те, що при постановленні рішення суд залишив не вирішеними вимоги про стягнення на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу. Сторони в судове засідання не з`явилися, а тому у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася. Дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши подану захисником заяву, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення, оскільки при постановленні 1 жовтня 2024 року судом рішення дійсно не було вирішено заявлених вимог про стягнення витрат на надання позивачу правової допомоги. Згідно із ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч.2-ч.4 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь витрат, понесених ним на правничу допомогу по вказаній справі у розмірі 11 100 гривень слід задоволити частково, виходячи із наступного. В якості доказу понесених витрат позивач до позовної заяви долучив: угоду про надання правової допомоги від 26 лютого 2024 року, ордер серії АА084595 та свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю, акт прийому-передачі послуг за Договором про надання професійної правничої /правової/ допомоги від 26 лютого 2024 року, в яких: 1 500 грн.- зустріч з клієнтом та надання консультації, 2100грн.-збір документів для оформлення позовної заяви, 4 500грн.- виготовлення позовної заяви, 3 000 гривень - участь в судових засіданнях, а всього 11 100грн. за професійну правничу допомогу. На думку\~суду заявлений розмір витрат сторони позивача є не співмірним із складністю справи та виконаній адвокатом роботи (наданим послугам), тому вказані вимоги слід задоволити лише частково. У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що узгоджується із практикою Великої Палати Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 19.02.2020р. в справі №755/9215/15-ц. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved