Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

30 квітня 2024 року ПАТ «СК «Арсенал страхування» (далі: позивач) звернулось до [PERSON] (далі: відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 24 480 грн. В обґрунтування заявленої позовної вимоги позивач посилався на набуття права вимоги до відповідача на підставі ст.108 Закону України «Про страхування». До судового засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились, представника позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, відповідач причину неявки не сповістив. Підстав передбачених ст.223 ЦПК України для відкладено справи, - судом не встановлено. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: 12.08.2020 між позивачем та ТОВ «АВТО ГРАФ Ф» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №1285/20-Т/Х/01, відповідно до умов якого, позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Land Rover Range Rover sport», р.н. [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП, франшиза безумовна в % від загальної страхової суми, збитки внаслідок ДТП, що призвели до пошкодження ТЗ 15\~850 00 грн.. строк дії договору до 11.08.2021. 15.06.2021 по вул. Мироносицька, буд. 53 у м. Харкові сталась ДТП за участі транспортних засобів «Газ 33021», р.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача та «Land Rover Range Rover sport», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 16.06.2021 власник транспортного засобу «Land Rover Range Rover sport», р.н. [NUMBER] , звернулась до позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за Договором добровільного страхування транспортного засобу. Вартість матеріального збитку без урахування коефіцієнту фізичного зносу ТЗ «Land Rover Range Rover sport», р.н. [NUMBER] , складає 164\~513. 01 грн., що підтверджується висновком щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного ТЗ № 406/06-21 від18.06.2021. Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування, вартість робіт складає - 154\~480 грн., вартість ремонту (з урахуванням зносу у випадках відшкодування з рахуванням зносу) 154\~480 грн., франшина безумовна процент 0,50 грн., франшина безумовна процент 15\~850 грн., страховий платіж 117\~290 грн., страхове відшкодування 0\~138\~630 грн. 05.07.2021 постановою Київського районного суду м. Харкова відповідач визнаний винним у вчиненні ДТП, яка мала місце 15.06.2021 по вул. Мироносицька, буд. 53 у м. Харкові. Як вбачається з довідки НПУ на дату ДТП транспортний засіб яким керував відповідач був застрахований у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». 07.07.2021 позивач здійснив страхову виплату страхувальнику транспортного засобу «Land Rover Range Rover sport», р.н. [NUMBER] , у сумі 138\~630 грн., що підтверджується платіжним дорученням №37886111 від 07.07.2021. 09.07.2021 позивач звернувся до страхованої компаніє відповідача ПАТ «НАС «ОРАНТА» із претензією в суму 138\~630 грн. на підставі ст.993 Ц України, ст. 27 ЗУ «Про страхування». 10.08.2021 ПАТ «НАС «ОРАНТА» здійснило страхове відшкодування регресної вимоги позивачу в сумі 114\~150 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №40430 від 10.08.2021. Як вбачається з страхового акта №ОЦВ-21-20-54140/1 від 09.08.2021, розрахунку страхового відшкодування від 06.08.2021, страхового акта №ОЦВ-21-20-54140/2 від 09.08.2021, ПАТ «НАС «ОРАНТА» було зменшено виплату на суму франшизи по договору КАСКО потерпілій особі в сумі 14\~350 грн. та перераховані кошти на рахунок СТО ТОВ «АВТОГ ГРАФ М». Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд висновує: Предметом спору у даній справі є стягнення зі страхувальника за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем урегульовані нормами ЦК України та Законом України «Про страхування». Згідно з ч.1, ч.2 ст.11 УК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Частиною 1 ст.14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів. Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ст.ст. 980, 982 ЦК України). Так ст.993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні положення містяться у ст.108 Закону України « Про страхування». Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст.993 ЦК. За загальним правилом, майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. В п.27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4 роз`яснено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК ), а також ст.38 Закону №1961-IV, а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК і ст.108 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Зі змісту ст.38 Закону слідує, що при розгляді справ за позовами страховиків за полісами обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів чи Моторного (транспортного) страхового бюро України до винних осіб про стягнення сум виплаченого страхового відшкодування судам слід виходити з того, що такі суми стягуються відповідно до вимог спеціального законодавства - Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в порядку регресу і положення ст.993 ЦК та ст.27 Закону України « Про страхування » до даних правовідносин не застосовуються. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що позивач здійснив на користь власника пошкодженого ТЗ «Land Rover Range Rover sport», р.н. [NUMBER] , звини відповідача, виплату страхового відшкодування в сумі 154\~480 грн., внаслідок чого до нього перейшло право вимоги до відповідача про виплату страхового відшкодування у розмірі, який є різницею між вказаною сумою та сумою здійсненого ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страхового відшкодування згідно Полісу АР №9576479 від 29.01.2021 в сумі 114\~150 грн. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, позовні вимоги не спростував. Доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми страхового відшкодування суду також не надано. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 24 480 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Outcome: approved