Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

14 жовтня 2024 року до Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за Договором позики №76539894 в розмірі 29218,75 грн, за Договором позики №4262514 в розмірі 20625,00 грн. та за Кредитним договором №09722-08/2023 в розмірі 20475,00 грн, а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 70318,75 грн. та стягнути понесені позивачем судові витрати в розмірі сплаченого позивачем судового збору в сумі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем укладені договір позики №76539894 від 31.07.2023 року з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», договір позики №4262514 від 21.07.2023 року з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та кредитний договір №09722-08/2023 від 08.08.2023 року з ТОВ «Аванс кредит». Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклало договори факторингу 14.06.2021 року з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та 27.12.2023 року з ТОВ «Аванс кредит», за змістом яких останні передали (відступили) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, які вказані у відповідних реєстрах до договорів. Позивач зазначає, що на підставі вказаних договорів набуло права на стягнення з відповідача заборгованості за вище вказаними кредитними договорами на загальну суму 70318,75 грн. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, у якомцу зазначає, що позивачем до суду не подано доказів переходу до нього права вимоги за кредитними договорами №76539894 від 31.07.2023 року та №4262514 від 21.07.2023 року, укладеними [PERSON] з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Зазначає, що позивач не надав доказів отримання нею коштів на підставі кредитних договорів, а також те, що відсотки за користування позивачем нараховані за межами строку кредитування. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, просив у позовній заяві про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась,просила розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі поданих копій договорів суд встановив, що між відповідачем укладені договір позики №76539894 від 31.07.2023 року з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», договір позики №4262514 від 21.07.2023 року з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та кредитний договір №09722-08/2023 від 08.08.2023 року з ТОВ «Аванс кредит». За змістом договору позики №76539894 від 31.07.2023 року, укладеного відповідачем з ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», останнє надало [PERSON] кредит в розмірі 8500,00 грн, строком на 30 календарних днів, процентна ставка (базова) на день - 2,5%, до 30 серпня 2023 року. Крім того, відповідно до договору позики №4262514 від 21.07.2023 року, укладеного відповідачем з ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», останнє надало [PERSON] кредит в розмірі 6000,00 грн, строком на 30 календарних днів, процентна ставка (базова) на день - 2,5%, до 20 серпня 2023 року. Судом встановлено, що 14 червня 2021 року між ТзОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, за яким ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" отримало право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як вбачається з матеріалів справи правовідносини за договорами позики № 76539894 від 31.07.2023 та № 42622514 від 21.07.2023, укладеними між ТзОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] виникли відповідно 21 та 31 липня 2023, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу № №14/06/21 від 14.06.2021 року, таким чином на час укладення договору факторингу у ТзОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" було відсутнє право вимоги до [PERSON] за вище вказаними договорами позики, оскільки відповідач, на час укладання договору факторингу не був боржником - набувачем послуг чи товарів за первинним договором. У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 1005/7136/2012 (провадження № 61-18606св21) зазначено, що "тлумачення частини першої статті 512ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13". Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17). При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак, це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Також, Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. На підставі викладеного суд вважає, що ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" не довело переходу до нього прав вимоги за договором факторингу від 14.06.2021 року до відповідача за договорами позики № 76539894 від 31.07.2023 та № 42622514 від 21.07.2023, укладеними між ТзОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] , а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами, оскільки ТзОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" не мав права на відступлення права вимоги, яким він не володів. Відповідно до кредитного договору №09722-08/2023 від 08.08.2023 року з ТОВ «Аванс кредит» відповідач [PERSON] отримує кредит у сумі 4500 грн, строком користування кредитом 360 днів, тобто до 01.08.2024 р., процентна ставка становить 2,50% в день. Викладене спростовує доводи відповідача про строк кредитування за вказаним договором до 27.12.2023. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не виконала належним чином умов кредитного договору та кредит для ТОВ «Аванс кредит» не повернула. Зокрема позивач зазначає, що вище вказаним кредитним договором за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 20475 грн, з яких 4500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15975 грн - сума заборгованості за відсотками. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконала, суд доходить висновку про те, що ТОВ «Аванс кредит» набуло право вимоги на стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 20475 грн, з яких 4500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15975 грн - сума заборгованості за відсотками. Копією договору факторингу №27122023 від 27.12.2023 року, укладеного між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Аванс кредит», а також копією акту прийому передачі реєстру боржників до цього договору від 27.12.2023, витягом з реєстру боржників від 27.12.2023, підтверджується, що ТОВ "Аванс кредит" відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги боргу за укладеним кредитним договором з [PERSON] . Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на загальну суму 20 475 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а саме 881,68 грн

Outcome: partial