Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 49781,79 грн. та судові витрати. На обгрунтування позову посилається на те, що 31.01.2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 31.01.2018 року. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 40000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карта, згідно з тарифами: пільговий період за карткою до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості ( не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,1% на місяць (нараховуються на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості); збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). На даний час відповідач ухиляється від виконання свої зобов`язань в зв`язку з чим станом на 22.08.2023 року в нього виникла заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 31.01.2018 року у розмірі 49781,79 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 49781,79 грн.; заборгованість за пенею та за рішення грошових зобов`язань 0 грн. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області Березія Ю.А. від 23.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.04.2024 року вказану справу передано судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердіновій А.В. для розгляду. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області Бадердінової А.В. від 25.04.2024 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 22.11.2023 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі. В обґрунтування зазначав, що 31.01.2018 року він звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 31.01.2018 року. При підписані вказаної Анкети-заяви та будь-яких інших документах, долучених до позовної заяви, він погодився з тим, що Анкета заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає договір про надання банківських послуг. В Анкеті заяві містяться лише його анкетні дані, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, також відсутні відомості про те, що він отримав платіжну картку, строк дії цієї картки, а отже, у ній відсутні істотні умови кредитного договору. А тому, вважає, що вказані документи не підтверджують наявності між сторонами кредитних відносин та наявність у нього заборгованості. Посилаючись на постанову Великої палати Верховного суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначив, що підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг за відсутності домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту не може розцінюватися як частина кредитного договору. Крім того, вважає, що в матеріалах справи\~відсутні відомості\~щодо того,\~що саме\~цей витяг\~з Умов\~та правил\~він розумів\~та ознайомився\~і погодився\~з ними,\~підписуючи Анкету-заяву\~про приєднання\~до Умов\~та правил\~надання банківських\~послуг,\~а також\~те,\~що вказані\~документи на\~момент отримання\~ним кредитних\~коштів взагалі\~містили умови,\~зокрема й\~щодо сплати\~процентів за\~користування кредитними\~коштами,\~та,\~зокрема саме\~у зазначеному\~у цих\~документах,\~що додані\~банком до\~позовної заяви,\~розмірах і\~порядках нарахування. А роздруківка\~витягу з\~Тарифів із\~сайту позивача\~не може\~бути належним\~доказом,\~оскільки цей\~доказ повністю\~залежить від\~волевиявлення і\~дій однієї\~сторони (банку),\~яка може\~вносити відповідні\~зміни в\~умови та\~правила споживчого\~кредитування (постанова\~Верховного Суду\~України від\~11\~березня 2015\~року (провадження\~№ 6-\~1\~бцс 15). Вважає, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання Анкети-заяви, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки (Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року) А наданий розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані Банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. Незрозумілою \~йому є\~сума заборгованості\~у розмірі\~49781.79\~грн,\~оскільки у\~своїй позовній\~заяві позивач\~вказує,\~що ліміт\~кредитного договору\~дорівнює 40\~000\~грн,\~що значно\~менша ніж\~сума яку\~позивач вимагає.\~Вважає,\~що позивач\~ будь-яких\~доказів на\~підтвердження того,\~що при\~укладенні договору\~про надання\~банківських послуг\~діяли Умови\~і правила\~надання банківських\~послуг саме\~в такій\~редакції,\~яка існувала\~на час\~підписання Анкети-заяви,\~суду не\~надано. Просив звернути увагу суду на те, що частина інформації у наданій копії Анкети-заяви від 31.01.2018 дійсно не відображена. А саме з копії паспорту та ідентифікаційного коду неможливо встановити, які саме дані вони містять, інша частина копії Анкети-заяви виготовлена у малому розмірі шрифту. 05.12.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на\~відзив в якій останній просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На обґрунтування зазначив наступне. Щодо отримання картки і укладення договору та приєднання Боржника 31.01.2018 року до Умов обслуговування рахунків фізичної особи в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК, Тарифів за карткою Monobank шляхом підписання Анкети-заяви від 31.01.2018 року, зазначив, що відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 31.10.2018 року підписанням договору Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом № 46 від 27.12.2017, які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Боржник не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, продовжував користуватися карткою, а отже з ними погодився. Відповідно до п. 4.2.19. розділу 4 Умов і правил: На постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, ознайомлюватися із чинною редакцією Договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.nionobank.com.ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього. Зазначив,\~що кредитний\~договір між\~AT\~Універсал Банк\~та Відповідачем,\~у т.ч.\~анкету-заяву\~разом з\~Умовами і\~правилами надання\~банківських послуг,\~тарифами,\~таблицею обчислення\~вартості кредиту,\~які були\~надані банком\~позичальнику через\~мобільний додаток,\~було підписано\~шляхом накладення\~електронного цифрового\~підпису самого\~Відповідача. У підписаній\~анкеті-заяві\~відповідач визнав,\~що електронний\~цифровий підпис\~є аналогом\~власноручного підпису\~та його\~накладення має\~рівнозначні юридичні\~наслідки із\~власноручним підписом\~на документах\~на паперових\~носіях. Положеннями анкети-заяви\~визначено,\~що анкета-заява\~разом з\~Умовами і\~правилами надання\~банківських послуг,\~Тарифами,\~Таблицею обчислення\~вартості кредиту\~та Паспортом\~споживчого кредиту\~складає договір\~про надання\~банківських послуг.\~Таким чином,\~відповідач підтвердив,\~що ознайомився\~та отримав\~примірники у\~мобільному додатку\~вказаних документів,\~що складають\~договір та\~зобов`язався\~виконувати його\~умови (п.\~2\~Анкети-заяви). Підписанням анкети-заяви Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Тобто, відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає AT УНІВЕРСАЛ БАНК за Договором про надання банківських послуг Monobank, на підтвердження чого у мобільному додатку Відповідачем було введено OTP-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер. З алгоритмом\~укладення кредитного\~договору відповідачем\~без ознайомлення\~з Умовами\~і правилами\~надання банківських\~послуг,\~Тарифами,\~Таблицею обчислення\~вартості кредиту\~та Паспортом\~споживчого кредиту,\~подальше укладення\~електронного кредитного\~договору було\~б неможливим. Отже,\~підписанням анкети\~-\~заяви позичальник\~підтвердив прийняття\~відповідних умов\~надання кредиту,\~які діяли\~станом на\~31.01.2018\~р.,\~а також\~засвідчив,\~що він\~повідомлений Банком\~у встановлений\~законом строк\~про всі\~умови,\~повідомлення про\~які є\~необхідним відповідно\~до вимог\~чинного законодавства. Тобто лише\~шляхом попереднього\~погодження з\~Умовами і\~правилами надання\~банківських послуг\~можливий вхід\~у головне меню\~застосунку Monobank\~та подальше\~проведення банківських\~операцій \~у тому\~числі отримання\~кредиту. Користування кредитними коштами підтверджується випискою. Вважає, що Боржник намагається приховати фактичні обставини справи, про те, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку monobank, бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком monobank жодним чином. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі No 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі No 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року No 127/33824/19. Просив звернути\~увагу суду,\~на застосування\~до даних\~правовідносин,\~правового висновку,\~викладеного у\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~03\~липня 2019\~року в\~справі №342/180/17\~на яку\~посилається відповідач\~є передчасною\~та незаконною.\~Оскільки вищевказана судова практика ВП ВС ухвалена судом щодо інших кредитних угод, з іншими умовами, правилами та сторонами, зокрема у кредитних відносинах, на підставі договору, укладеного у письмовій формі відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України (правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Крім того,\~просив звернути\~увагу на\~правовий висновок,\~викладений об`єднаною\~палатою Касаційного\~господарського суду\~у складі\~Верховного Суду\~в ухвалі\~від 27.03.2020\~у справі\~№910/4450/19,\~у якому\~зазначено,\~що подібність\~правовідносин в\~іншій аналогічній\~справі визначається\~за такими\~критеріями:суб`єктний\~склад сторін\~спору,\~зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт предмету. Щодо розрахунку\~заборгованості Боржника, Банк надає\~у якості\~додатків до\~відповіді на\~відзив виписки\~з особового\~рахунку (виписки\~про рух\~коштів на\~рахунку)\~Боржника,\~які підтверджують\~отримання,\~користування кредитом,\~а також\~те,\~що після\~отримання банківської\~картки Боржник\~здійснив дії\~щодо проведення\~її активації\~та користувався\~карткою.\~ Боржник свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі не виконав, через це утворилась заборгованість відповідно до Розрахунку заборгованості та виписки. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 40000 грн. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс (мінус) складає -9781,79 грн. Себто заборгованість складає 49781,79. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 40000 грн та суми овердрафту (мінус по картці), яка становить (мінус) 9781,79 грн. Овердрафт ( мінус) рахується наступним чином. Якщо на рахунок клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсотках до погашення, по неустойці. При цьому, банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної заборгованості у цьому пункті заборгованості, а саме: відсотки за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. У зв`язку з тим, що Відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд у нього виникла заборгованість. Процентна ставка (поточна) - Базова процентна ставка: 3,2% в місяць (38,4% річних) з 01.09.2020 року 3,1 % в місяць (37,2 %). Процентна ставка (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості): 6,4% у місяць (76,8% річних) з 01.09.2020 року 6,2 % у місяць (74,4%). Тобто у випадку коли Боржник сплачує щомісячні платежі, то нараховується процентна ставка базова 3,2% в місяць (38,4% річних) з 01.09.2020 року 3,1 % в місяць (37,2 %). У випадку коли Боржник не сплачує щомісячні платежі, тобто має вже прострочену заборгованість, тоді нараховується процента (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,4% у місяць (76,8% річних) з 01.09.2020 року 6,2 % у місяць ( 74,4%). 12.03.2024 року відповідач подав заперечення, в яких зазначив, що він дійсно 31.01.2018 року підписав з Акціонерним товариством «Універсал Банк» анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просив відкрити йому поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт, погодившись, що вказана анкета - заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. При цьому, вказана заява не містить розміру кредитного ліміту, розміру процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, наслідки порушення умов кредитування, а також не містить інших істотних умов кредитного договору. Крім того,\~зазначив,\~що із\~змісту Умов\~і правил\~обслуговування,\~доданих позивачем\~до позовної\~заяви,\~редакція Умов\~затверджена Протоколом\~Правління №46\~від 24.11.2021\~р.\~та набуває\~чинності з\~27.11.2021\~р.\~Тобто,\~зазначені Умови\~та правила\~набули чинність\~майже через\~три роки\~після підписання\~відповідачем Анкети-заяви\~від 31.01.2018\~р.,\~що виключає\~доведення змісту\~цих Умов\~і правил\~до відома\~відповідача та\~їх дію\~на день\~укладання кредитного\~договору. Окрім того, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, на які посилається позивач, не містять його підпису, а тому його не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Вважає, що позивач необґрунтовано збільшив суму заборгованості за кредитом на суму відсотків за користування кредиту, оскільки, така сума є складовою повної вартості кредиту, однак не є сумою, яку фактично отримав у борг позичальник (у позовній заяві позивач вказує суму 49 781,79 грн, його кредитний ліміт становить 40 000,00 грн, а в додатку Monobank зазначена сума 52 466,00 грн). Крім того, вважає, що вимога про стягнення суми кредиту є передчасною, оскільки позичальник має повернути повну суму отриманого кредиту у строки, визначені між Банком та позичальником. Право Банку вимагати від позичальника достроково повернути кредитні кошти виникає у випадку порушення позичальником строків повернення частини коштів виключно у разі наявності обов`язку позичальника повертати кредит частинами. Проте, анкета-заява, яка підписана ним, не містить умов щодо повернення кредиту частинами, а також не визначає строк кредитування. Інших доказів щодо наявності у його обов`язку повернення кредиту частинами позивачем не надано. Водночас,\~позивач віддав\~відповідачу кредитну\~картку,\~строком дії\~до серпня\~2024\~р.,\~отже,\~строк кредитування\~обмежується строком\~дії кредитної\~картки та\~закінчується 31.08.2024\~р. Оскільки позивачем не доведена наявність обов`язку відповідача повертати кредит частинами, а строк кредитування закінчується 31.08.2024 р., то у позивача відсутні правові підстави вимагати повернення всієї суми кредиту достроково. Представник позивача адвокат Павленко С.В. на підставі довіреності №388-ЮА1 від 21.11.2022 року, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без участі представника АТ «Універсал Банк». Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши позовні вимоги, відзив, відповідь на відзив та заперечення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до такого. Згідно ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено,\~що у жовтні 2017 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках "Monobank" за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Починаючи з травня 2020 року попередня ідентифікація (омбординг) відбувається за допомогою завантаження (відеоверифікації) працівником Банку дистанційцно, Дія шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта, спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта з паспортом, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється: на точці видачі; у відділенні банку; служба доставки банку у зручному для клієнта місці або кредитним агентом у точці. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг monobank опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. Відповідно до п.п.4.2.19 Розділу I на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, Клієнт зобов`язаний ознайомлюватися із чинною редакцією Договору, що розташований за посиланням абр в мобільному дадатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням: https://www.monobank.ua/terms. 31.01.2018 року [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 31.01.2018 року (а.с. 15). Тобто, між позивачем та відповідачем було укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін згідно з умовами якого, відповідач отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Щодо доводів відповідача, про те, що підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг за відсутності домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами не може розцінюватися як частина кредитного договору, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.638 ЦК України\~істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч.2\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1\~ст.633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої\~статті 11 зазначеного Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста\~статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою статті 639\~ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Матеріалами справи встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «Універсал Банк» виконав, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом встановлення кредитного ліміту на карту, який поступово збільшувався та склав 40000,00 грн. Обґрунтовуючи право вимоги позивач зазначав, що заборгованість складає 49781,79 грн, що включає повністю використаний боржником кредитний ліміт у розмірі 40000,00 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус)\~9781,79 грн. Овердрафт (мінус)\~9781,79 грн виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, неустойці. При цьому, банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. При цьому, доказів погодження сторонами договору в письмовій формі такого порядку погашення заборгованості банком суду не надано, тому такі дії позивача не відповідають суті відносин та є неправомірними. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості в повному розмірі в сумі 49781,79 грн, до складу якої банк включив 9781,79 грн овердрафту. В Анкеті-заяві від 31.01.2018 [PERSON] просив банк відкрити йому поточний рахунок № [NUMBER] та встановити кредитний ліміт. Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 29.11.2023 року на ім`я [PERSON] , відкрито рахунок № [NUMBER] , тип рахунку - чорна картка, зі строком дії - до 08/24. З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 29.11.2023 року виданої АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] вбачається, що 31.01.2018 на картку відповідача був встановлений кредитний ліміт у розмірі 10000,00 грн. В подальшому сума кредитного ліміту збільшувалася: 22.02.2018 року до 20000,00 грн., 21.11.2018 року до 25000,00 грн., 03.06.2019 року до 35000,00 грн., 17.09.2020 року до 40000,00 грн., (а.с.87, 88). Згідно з розрахунком позивача відповідачу нарахована заборгованість за договором № б/н від 31.01.2018 року станом на 22.08.2023 р. на загальну суму 49781,79 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) (а. с.8-14). Беззаперечними доказами, наявними в матеріалах справи встановлено, що сума кредитного ліміту, встановленого на картковий рахунок відповідача та фактично отриманих ним коштів становила 40000,00 грн, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З виписки по рахунку відповідача, яка за своєю суттю є первинним банківським документом вбачається, що останній користувався кредитними коштами, розраховувався в магазинах, поповнював картку через термінали IBOX, тим самим підтверджував свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту, а також здійснював часткове погашення заборгованості. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №200/5647/18 зазначив, що належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту є виписка по картковому рахунку. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за договором кредиту. Разом з тим, суд не вбачає підстав у стягненні з позичальника 9781,379 грн, які визначені банком як овердрафт за порушення зобов`язання за наступного. Посилаючись на право вимоги порушеного зобов`язання в цій частині АТ «Універсал Банк» стверджує, що підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також ознайомився з ними. Суд вважає такі твердження безпідставними враховуючи наступне. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк мав підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Умови та Правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, а також паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank. З матеріалів справи неможливо визначитися, що саме з даними Умовами та Правилами відповідач ознайомився і погодився, підписуючи Анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати овердрафту, та заборгованості за порушення зобов`язання за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до матеріалів справи розмірах і порядках нарахування. Окрім того, суд звертає увагу, що витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UNIVERSAL BANK, де міститься основна інформація про умови кредитування, прав та обов`язків сторін, відповідальності сторін та ін., який долучений до матеріалів позову позивачем набуває чинності з 24.11.2021, в той час як кредитні правовідносини виникли 31.01.2018. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність в Анкеті-заяві всіх умов домовленості сторін, що до яких заявлена вимога, з позицією банку не можна погодитися в частині обсягу визначеного до стягнення та погоджується з доводами відповідача. Крім того, зазначений висновок узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Щодо доводів відповідача, про те, що з копії паспорта та ідентифікаційного коду неможливо встановити, які саме дані вони містять, а друга частина Анкети заяви виготовлено у малому розмірі шрифту, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи встановлено, що 31.01.2018 року [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Окремо суд, зазначає, що дійсно шрифт, в Анкеті заяві малий але читабельний (а.с.15). До матеріалів Анкети-заяви та до матеріалів позовної заяви долучено копію паспорта [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Маловисківським РВУМВС України в Кіровоградській області. В копії паспорта відповідача міститься адреса реєстрації його місця проживання: [ADDRESS] (а.с. 34-36). Окремо суд зазначає, що дані зазначені відповідачем у відзиві, такі як, дата народження, ІПН, дані паспорта, номер телефону, адреса реєстрації, тотожні відомостям зазначених позивачем у позові та доданих до позовної заяви документах. Тобто, всі особисті дані наявні в матеріалах справи стосуються виключно [PERSON] і не можуть належати іншій особі. А тому твердження відповідача не знайшли свого підтвердження. Щодо посилання позивача на висновок Верховного Суду від 27.03.2020 року у справі 910/4450/19, суд зазначає наступне. Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/8358/19. Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет). Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16). Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц; пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц). На підставі вищевикладеного, суд вважає хибним, посилання відповідача на висновок Верховного Суду викладений у справі №910/4450/19, щодо необхідності застосування критеріїв подібності правовідносин, оскільки правовідносини у справі подібні до правовідносин зазначених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 342/180/17 від 03.07.2019 року. Щодо доводів відповідача, про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є неналежним доказом, суд зазначає наступне. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що надана позивачем виписка по рахунку, відповідає вимогам первинного документу, а тому є належним та допустимим доказом. З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність частково позивачем позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 40000,00 грн., у зв`язку з чим, позов підлягає частковому задоволенню. Щодо інших доводів відповідача на підтвердження своїх вимог суд зазначає, що згідно аналізу прецедентної практики ЄСПЛ згідно статті 6 Конвенції рішення судів повинно достатнім чином містить мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Разом з тим, статтю 6 параграфу 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. («Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89); («Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30); («Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29). Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог .

Outcome: partial