Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-15 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. У серпні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - ТОВ "Ніко-Тайс" ) звернулось до суду з указаним позовом, просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 5 000 грн, плату за користування кредитом - 76 208 грн, три проценти річних - 2 129 грн 13 коп., інфляційні втрати - 29 872 грн 05коп., судовий збір - 2 422 грн 40 коп. 1.2. Позов обгрунтовано тим, що 12 грудня 2006 року між кредитною спілкою "Федерація" та [PERSON] укладено кредитний договір № АЦ-00222, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 5000 грн строком на 12 місяців. 1.3. У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 12 грудня 2006 року між КС "Федерація" та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого остання поручилась перед кредитором за належне виконання [PERSON] умов вищевказаного кредитного договору. 1.4. Грошове зобов`язання як [PERSON] , так і [PERSON] перед КС "Федерація" не виконали. 1.5. За таких обставин, станом на 12 серпня 2024 року їх заборгованість як солідарних боржників становить 5 000 грн. 1.6. На підставі постанови господарського суду Черкаської області від 02 лютого 2021 року КС "Федерація" перебуває в стані ліквідації і ліквідатором призначено Носань Н.С . 1.7. 31 березня 2023 року між КС "Федерація" та ТОВ "Ніко-Тайс" укладено акт про придбання майна на аукціоні, відповідно до якого останнє набуло право вимоги до [PERSON] та [PERSON] у розмірі 5000 грнта стало новим кредитором у вказаних правовідносинах. 1.8. Також 31 березня 2023 року між КС "Федерація" та ТОВ "Ніко-Тайс" укладено договір № 31-03-2023/10 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості, в тому числі й до [PERSON] та [PERSON] , що відповідає положенням ст. 514 ЦК України. 1.9. Таким чином, ТОВ "Ніко-Тайс" є належним кредитом [PERSON] та [PERSON] при солідарному виконанні грошового зобов`язання на підставі договору кредиту №АЦ-00222 від 12 грудня 2006 року та договору поруки № АЦ-00222П від 12 грудня 2006 року, а також всіма іншими додатковими правами як кредитора у зв`язку із неналежним,несвоєчасним та/або неповним виконанням відповідачами відповідного грошового зобов`язання на підставі вищевказаних кредитного договору та договору поруки. 1.10. Згідно з п.3.1. договору кредиту, плата за користування кредитом становить 0,1589 денних від суми кредиту і здійснюється відповідно до договору за час користування кредитом. У розрахунку плати за кредит використовується календарний рік. 1.11. Відповідно до п. 3.2 договору кредиту, при порушенні строків спати кредиту та (або) відсотків більше ніж на три дні, процентна ставка,вказана в п. 3.1. подвоюється до моменту повного погашення простроченої заборгованості. 1.12. Таким чином, у зв`язку з порушенням відповідачами умов договорів, неповерненням раніше отриманих коштів та існуванням заборгованості за договором кредиту від 12 грудня 2006 року, розмір плати за користування кредитом становить 76 208 грн. 20 коп. 1.13. Крім того, законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням інфляції та 3 % річних за весь час прострочення за період із 12 грудня 2007 року по 24 лютого 2022 року (день введення режиму воєнного стану), що становить 2 129 грн 13 коп (3% річних) та 29 872 грн 05 коп. (інфляційні втрати). 1.14. При цьому позивач просить врахувати, що передбачений ст. 257ЦК України строк позовної давності було неодноразово продовжено у зв`язку із запровадженим карантином з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року, а також з правовим режимом воєнного стану з 24 лютого 2022 року, дію якого продовжено й на теперішній час. Тому відповідні строки позовної давності не пропущено. 1.15. 17 жовтня 2024 року адвокат Кірса В.В., який діяв на підставі доручень від [PERSON] та [PERSON] , подав до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечив та подав заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача. 1.16. Відзив обґрунтовано тим, що проценти за користування кредитом позивачем нараховано у розмірі 76 280 грн 20 коп., з яких 2 889 грн 92 коп. - за час дії договору, а 73 318 грн 28 коп. - після закінчення строку кредитування. 1.17. Таким чином, позовні вимоги про стягнення процентів після строку кредитування не підлягають задоволенню через невідповідність вимогам законодавства, а в задоволенні вимог про стягнення тіла кредиту та процентів за час дії договору - необхідно відмовити за пропуском строків позовної давності. 1.18. Щодо вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, то такі вимоги задоволенню не підлягають через те, що внаслідок пропуску строку позовної давності до основної вимоги - зобов`язання перетворилось на натуральне, в якому кредитор позбавляється права на нарахування і стягнення 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкас від 19 серпня 2024 року справу передано на розгляд до Соснівського районного суду м.Черкас. 2.2. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 10 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 2.3. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкас від 06 листопада 2024 року прийнято часткову відмову ТОВ "Ніко-Тайс" від позову та закрито провадження у справі за вимогами до поручителя [PERSON] . 2.4. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкас від 11 листопада 2024 року, яку внесено до протоколу судового засідання, поновлено представнику [PERSON] -адвокату Кірсі В.В. строк на подання відзиву на позов. 2.5. У судовому засіданні представник позивача в режимі відеоконференції позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. 2.6. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 3.7. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 3.8. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 3.9. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 3.10. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 3.11. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 3.12. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. 3.13. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 3.14. відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 3.15. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувалась до 30 червня 2023 року. 3.16. Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії, яким доповнено ЦК України в березні 2022 року. 3.17. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану у подальшому неодноразово продовжувався, діяв на момент звернення до суду із даним позовом та діє на даний час. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Судом установлено, що 12 грудня 2006 року між кредитною спілкою "Федерація" та [PERSON] укладено Договір кредиту № АЦ-00222 (далі - Договір кредиту), за умовами п. 1.1. якого спілка надає позичальнику кредит у розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит спілці відповідно до умов, передбачених цим договором. 4.2. Пунктом 2.1 Договору кредиту передбачено, що строк дії договору становить 12 фактичних місяців, тобто з 12 грудня 2006 року по 12 грудня 2007 року, але не менше, ніж до повного виконання зобов`язань сторонами. 4.3. Згідно з пунктом 3.1 Договору кредиту плата за користування кредитом становить 0,1589 денних від суми кредиту і здійснюється відповідно до договору за час користування кредитом. У розрахунку плати за кредит використовується календарний рік. 4.4. Відповідно до п. 3.2. Договору кредиту при порушенні строків сплати кредиту та (або) відсотків більше ніжна три дні, процентна ставка, вказана в п. 3.1., подвоюється до моменту повного погашення простроченої заборгованості та 0,25 відсотків за кожен день прострочення користування кредитом. 4.5. Згідно з протоколом про проведення аукціону № BRD001-UA-20230308-90682, ТОВ "Ніко-Тайс" стало переможцем другогоповторногоаукціону з продажу права вимоги КС"Федерація" щодо погашення дебіторської заборгованості до солідарних боржників [PERSON] та [PERSON] . 4.6. 31 березня 2023 року між КС "Федерація" та ТОВ "Ніко-Тайс" укладено Договір№ 31-03-2023/10 купівлі-продажу дебіторської заборгованості. 4.7. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець продаж покупцю, а покупець придбаває права солідарної вимоги до [PERSON] та [PERSON] щодо виконання грошового зобов`язання, зокрема та не обмежуючись, у розмірі 5 000 грн, набутих продавцем та належих останньому на підставі кредитного договору № АЦ-00222 від 12 грудня 2006 року та договору поруки № АЦ-00222-П від 12 грудня 2006 року, та котре існує у зв`язку з неналежним, несвоєчасним та/або неповним виконанням боржниками грошового зобов`язання на підставі кредитного договору та договору поруки. 4.8. Відповідно до акта приймання-передачі права вимоги (приймання-передавання документів, що підтверджують право вимоги) згідно договору № 31-03-2023/10 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 31 березня 2023 року, ТОВ "Ніко-Тайс", як цесіонарій, прийняло від цедента КС "Федерація" оригінали договору кредиту, договору поруки, видаткового касового ордеру, листів-попереджень до боржника та поручителя, документів про вручення листів-попереджень. 4.9. За розрахунками ТОВ "Ніко-Тайс", заборгованість боржника [PERSON] становить 113 209 грн 38 коп., з яких заборгованість за договором позики - 5 000 грн, плата за користування кредитом - 76 208 грн, три проценти річних - 2 129 грн 13 коп., інфляційні втрати - 29 872 грн 05коп. 5. Оцінка Суду 5.1. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконав умови укладеного ним Договору кредиту та не повернув позикодавцю отримані кошти в розмірі 5000 грн, а також нараховані проценти за користування кредитом. 5.2. Водночас щомісячний розмір договірних процентів може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування (тобто по 12 грудня 2007 року), що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в пункті 90 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. 5.3. За таких обставин підстави для нарахування позивачем процентів у розмірі, вказаному в Договорі кредиту, за період із 13 грудня 2007 року по час звернення до суду з позовом - відсутні і стягненню вказана сума в судовому порядку не підлягає внаслідок безпідставності таких вимог. 5.4. Трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення з боржника [PERSON] тіла кредиту та процентів за договором сплив 12 грудня 2010 року і такий строк не переривався та не продовжувався. 5.5. Таким чином, доводи позивача про те, що такий строк позовної давності було продовжено внаслідок введення карантину через хворобу covid-19 з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року, а також у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року - безпідставні. 5.6. Отже, у задоволенні позовних вимог про стягнення тіла кредиту та договірних процентів у межах строку кредитування - необхідно відмовити у зв`язку із пропуском строку позовної давності. 5.7. Щодо вимог про стягнення на підставі ст. 625 ЦК України трьох процентів річних та інфляційних втрат у межах строку позовної давності (із урахуванням продовження загального строку позовної давності внаслідок запровадження в державі карантину з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року а також запровадження воєнного стану з 24 лютого 2022 року), то суд зауважує наступне. 5.8. Відповідно до постанови Об`єднаної палати КЦС ВС від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15, тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що: натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном; конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку; кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. 5.9. Враховуючи, що кредитор пропустив 3 річний строк позовної давності для стягнення з [PERSON] тіла кредиту та договірних процентів і цим рішенням суду суд відмовляє в стягненні вказаних коштів за спливом строку позовної давності, то зобов`язання [PERSON] перетворилось на натуральне, а відтак ТОВ "Ніко-Тайс" не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат. 5.10. За таких обставин, у задоволенні позову в частині вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат необхідно відмовити у зв`язку з безпідставністю таких вимог. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. Питання про розподіл витрат відповідача на правничу допомогу, враховуючи відмову в задоволенні позову ТОВ "Ніко-Тайс" та зроблену представником відповідача заяву про необхідність розподілу таких витрат, буде вирішено в окремому судовому засіданні.

Outcome: dismissed