Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» (далі - позивач, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 36 785,45 грн.; інфляційну складову боргу у розмірі 16 837,28 грн., 3% річних у розмірі 3 824,13 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10.04.2018 року № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарською діяльністю з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим позивач з 01.05.2018 року здійснює надання послуг з постачання теплової енергії. Вказує, що 20.11.2019 року між КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» та [PERSON] було укладено Договір № 520512-0101 на постачання теплової енергії (далі - Договір), відповідно до умов якого КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» зобов`язувалося постачати теплову енергію відповідачу для потреби: опалення та вентиляції в період опалювального сезону нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , група приміщень [NUMBER], а [PERSON] зобов`язалася отримувати теплову енергію та оплачувати її вартість відповідно до умов, викладених в Договорі. Проте, зобов`язання відповідача щодо своєчасної оплати за спожиті послуги у повному обсязі виконані не були, у зв`язку із чим, за період часу з листопада 2018 року по грудень 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 36 785, 45 грн. Також на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивачем за період часу з 01.03.2020 року по 31.12.2023 року нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 16 837,28 грн. та 3% річних у розмірі 3 824,13 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 08.04.2024 року судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, та отримано відповідь № 531214 від 08.04.2024 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2024 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11.06.2024 року. 11.06.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Гаврилова Є.Ю. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2024 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 09.09.2024 року. 11.06.2024 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшла заява, яка не скріплена електронним цифровим підписом, про відкладення розгляду справи, яка була зареєстрована судом 12.06.2024 року. 12.06.2024 року та 09.09.2024 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшли заяви, які не скріплені електронним цифровим підписом, про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача в судове засідання, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 25.11.2024 року. 10.09.2024 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивач - Хахановського А.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 25.11.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій остання зазначила, що заперечує щодо задоволення позову, оскільки на момент придбання приміщення, 13.09.2019 року уже існувала заборгованість у розмірі 30 989,70 грн. за попереднім власником ПП «Черкасюк XXI». Для підключення тепломережі відповідач уклала з КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» договір № 520512-0101 на постачання теплової енергії, але через уже існуючу заборгованість їй відмовили у виїзді спеціаліста для фіксації відсутності системи теплопостачання. Приміщення було спроектовано як бомбосховище, тому окремі системи водо-, електро- і тепло- постачання так і не були підключені до загальної системи будинку. Крім того, зазначила, що з 04.06.2020 року вона не є власником вказаного нежитлового приміщення. В судове засідання 25.11.2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у заявах представник позивача та відповідач просили розглядати справу за їх відсутності. Оскільки, згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Таким чином, з 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.09.2019 року № 180922159, [PERSON] з 13.09.2019 року є власницею нежитлового приміщення № 1 по № 16 (група приміщень № [NUMBER]) в (літ. А) в будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу (а. с. 99). 20.11.2019 року між КП «Київтеплоенерго» (далі - Теплопостачальна організація) та [PERSON] (далі - Абонент) було укладено Договір № 520512-0101 на постачання теплової енергії (далі - Договір), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата у повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цим Договором (а. с. 4 - 6). Відповідно до п. 2.2.1 Договору, Теплопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з Додатком № 1 до Договору. Згідно п. 2.3.1.-2.3.2. Договору, Абонент зобов`язався своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в обсягах та в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору. Як визначено у п. 8.1. Договору, цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.04.2020 року. Крім цього сторони домовились про те, що дія цього Договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 13.09.2019 року. Пунктом 8.3. Договору визначено, що припинення дії Договору не звільняє Абонента від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії. Відповідно до п. 8.4. Договору, Договір вважається пролонгований на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Облік споживання теплової енергії будинку за адресою: [ADDRESS] , приміщень № [NUMBER]) в (літ. А) здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] . Додатком № 1 до Договору № 520512-0101від 20.11.2019 року визначені обсяги постачання теплової енергії Абоненту (а. с. 7). Так, Теплопостачальна організація відпускає Абоненту теплову енергію в гарячій воді у межах Q рік - 18,41 Гкал/рік (п. 1 Додатку № 1). Пунктом 1.3. Додатку № 1 визначено розподіл теплової енергії в Гігакалоріях по кварталах, а саме за І квартал - 10,54 Гкал, за ІІ квартал - 0,74 Гкал, та за ІV квартал - 7,12 Гкал. Орієнтовна вартість теплової енергії, відпущеної абоненту за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент укладення договору становить 27 823,30 грн., ПДВ - 5 564,66 грн., а всього - 33 387,96 грн. (п. 2 Додатку № 1). Зменшення заявленого споживання теплової енергії за ініціативою Абонента оформлюється як додаток до договору за 15 днів до початку розрахункового періоду (п. 3 Додатку № 1). Дата зняття абонентом показників приладу обліку 22 число поточного місяця. Надання звіту в Центр обслуговування клієнтів не пізніше 25 числа звітного місяця. При відсутності звіту у встановлений термін розрахунок виконується згідно договірних навантажень (п. 4 Додатку № 1). Додатком № 3 до Договору № 520512-0101 від 20.11.2019 року передбачені тарифи на теплову енергію у розмірі 1511,40 грн./Гкал (а. с. 9) Додатком № 4 до Договору № 520512-0101 від 20.11.2019 року передбачений порядок розрахунку за теплову енергію (а. с. 10). За приписами п. 2 Додатку № 4 до Договору № 520512-0101 від 20.11.2019 року, Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує Теплопостачальній організації вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформляє Договір про заставу майна, як засіб гарантії сплати теплової енергії. Відповідно до п. 3. Додатку № 4 до Договору № 520512-0101 від 20.11.2019 року, Абонент щомісячно з 12 по 15 числа самостійно отримує у ЦОК (центр обслуговування клієнтів) за адресою: [ADDRESS] : облікову карту фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК); акт виконаних робіт. Відповідно ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством. Згідно п. 40 Правил користування теплової енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. ст. 610, 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Як визначено у ч 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як визначено у ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, як власник нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , не оплачує послуги за спожиту теплову енергію, за період часу з листопада 2018 року по грудень 2021 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію, за період часу з березня 2020 року по грудень 2023 року становить 36 785,45 грн. (а. с. 14). Як визначено у ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. За приписами ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, [PERSON] , відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, набула у власність нежитлове приміщення № 1 по № 16 (група приміщень № [NUMBER]) в (літ. А) в будинку [ADDRESS] 13.09.2019 року, а 04.06.2020 року власником зазначеного нежитлового приміщення, на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою-Соловей Т.В. за реєстровим № 1374, є [PERSON] (а. с. 159-162). У п. 8.1. Договору № 520512-0101 від 20.11.2019 року сторони домовились про те, що дія цього Договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 13.09.2019 року. Отже, за період з 13.09.2019 року по 03.06.2020 року [PERSON] зобов`язана була сплачувати за спожиту теплову енергію. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на підтвердження виконання зобов`язань з поставки теплової енергії у період часу з 13.09.2019 року по 03.06.2020 року КП «Київтеплоенерго» надало облікові картки відповідача за особовим рахунком № [NUMBER] та Акти приймання-передавання товарної продукції № 3/2020-520512-0101 від 31.03.2020 року на суму 3 020,06 грн., № 4/2020-520512-0101 від 30.04.2020 року на суму 297,43 грн., № 5/2020-520512-0101 від 31.05.2020 року на суму 13 683,18 грн. (а. с. 49-51, 38-40). [PERSON] не надала суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження оплати заборгованості за спожиту теплову енергію у визначеному чинним законодавством розмірі за період з 13.09.2019 року по 03.06.2020 року. Твердження відповідача, що на момент придбання приміщення уже існувала заборгованість, а приміщення було спроектовано як бомбосховище, тому окремі системи водо-, електро- і тепло- постачання так і не були підключені до загальної системи будинку, викладені у заяві від 25.11.2024 року, не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в їх обґрунтування. За таких обставин, оскільки відповідач одержувала послуги з теплової енергії, проте, за них не сплачувала в установленому законом порядку, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за спожиту теплову енергію за період часу з 13.09.2019 року по 03.06.2020 року у розмірі 17 000,67 грн. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та три проценти річних на підставі ст. 625 ЦК України за період з 01.03.2020 року по 31.12.2023 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки [PERSON] прострочила виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції є обґрунтованими. Так, інфляційні втрати у період з 01.03.2020 року по 31.05.2020 року склали 101,69 грн. (інфляційні нарахування за березень = 3 020,06 грн. (сума боргу) * 100,80% (індекс інфляції) / 100% - 3 020,06 грн. (сума боргу) = 24,16 грн.; інфляційні нарахування за квітень = 3 317,49 грн. (сума боргу) * 100,80% (індекс інфляції) / 100% - 3 317,49 грн. (сума боргу) = 26,53 грн.; інфляційні нарахування за травень = 17 000,67 грн. (сума боргу) * 100,30% (індекс інфляції) / 100% - 17 000,67 грн. (сума боргу) = 51,00 грн.). Щодо трьох процентів річних, то вони у вказаний період з 01.03.2020 року по 03.06.2020 року склали 13,82 грн. (Період розрахунку: - 95 днів; 17 000,67 грн. (сума боргу) * 3,000% (процентна ставка) / 100% * 95 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 132,74 грн.) Аналізуючи викладене, позовні вимоги Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] щодо стягнення інфляційних витрат у розмірі 101,69 грн., та 3% річних у розмірі 132,74 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 17143 від 14.03.2024 року. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 17 235,10 грн., що становлять 29,99% від заявлених вимог, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 905,70 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial