Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

До Щорського районного суду Чернігівської області надійшла позовна товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 34198, 00 грн. Позов мотивовано тим, що позивач набув права вимоги за договорами позики: №76582497 від 23.07.2023, який було укладено між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість за яким становить 17187,50 грн.; №5834443 від 12.07.2023, який було укладено між відповідачем та ТОВ «МАНІФОЮ», заборгованість за яким становить 5996,00 грн.; №7350776 від 14.07.2023 який було укладено між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН», заборгованість за яким становить 11014,50 грн. Позивач набув права вимоги за вказаними договорами на підставі Договору факторингу 14/06/21, від 14.06.2021, Договору факторингу 15-11/2023 від 15.11.2023, Договору факторингу №27102023/1. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем становить 34198, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає у повному обсязі. До суду надав документи на підтвердження інвалідності другої групи. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що 23.07.2023 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №76582497 від 23.07.2023 р. У пункті 2.1 визначено суму позики - 5000, 00 грн, у п. 2.2 строк позики - 30 днів, у пункті 2.3 - процентна ставка (базова)/день - 2,5 %. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою визначено у розмірі 2, 70 % (не застосовується в період військового стану), пеня 2,7%/день (не застосовується в період військового стану, орієнтована річна процентна ставка - 709,17 %, орієнтована загальна вартість позики - 5937,50 грн (а. с. 10). У додатку 1 до вказаного договору наведена таблиця загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с. 12, зворот). Позивач набув права вимоги за вказаним договором, що вбачається із копії договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2024 р. (а.с.14-15), додаткових угод (а.с.16-17), акту прийому-передачі реєстру боржників (а.с.18), витягу з реєстру боржників (а.с.19). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що розмір заборгованості відповідача становить 17187,50 грн та складається із 5000, 00 заборгованості за основною сумою боргу та 12187, 50 грн заборгованості за відсотками (а. с. 20). 12.07.2023 р. між відповідачем та ТОВ «МАНІФОЮ» було укладено договір позики №5834443. У пункті 2.3.3 визначено розмір кредиту - 2000, 00 грн. Відповідно до умов договору сторони погодили строк позики до 20.09.2023 року 70 днів. Дата повернення позики - 20 вересня 2023 року, основна процентна ставка, фіксована 3.00000 в день (а.с. 29-30). 15.11.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 15-11/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 36-39). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 15-11/2023 від 15.11.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики №5834443 в сумі 5996,00 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3996,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 40). 14.07.2023 р. між відповідачем та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір про споживчий кредит №7350776. Відповідно до умов договору, сума кредиту становить 3000 грн, строк кредиту з14.07.2023 р. 105 днів, пільговий період 15 днів, поточний період 90 днів. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 4,50 грн, а протягом поточного періоду 8100 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотка (а.с.46-53). 27.10.2023 р. між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.54-57). Відповідно до Реєстру боржників №1 від 27.10.2023 року до Договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11014,50 грн., з яких: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8014,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи зі змісту статті 10561 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 12 Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 р. № 675-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 675), якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, в тому числі, використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину. Згідно ч. 12 ст. 11 Закону № 675 електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У відповідності до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення заборгованості за договорами. Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договорів. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Виходячи з наведеного визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами у розмірі 34198, 00 грн. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 у справі № 906/308/20 наголошує, що положення пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до відповідача - фізичної особи за наявності відповідної підстави, визначеної зазначеною нормою. Згідно п.9 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є інвалідом другої групи, а тому звільнений від сплати судового збору. З огляду на зазначене 50% судового збору слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved