Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

04.11.2024 [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,\~заінтересована особа: Слобожанська селищна рада Чугуївського району Харківської області, в якій просить встановити факт належності йому свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок в [ADDRESS] , виданого 20 лютого 1996 року на підставі рішення Виконкому Лиманської сільської ради народних депутатів № 7 від 12.01.1996 взамін договору дарування, посвідченого Виконкомом Лиманської селищної ради народних депутатів 18.04.1989 за № 30. В обґрунтування заяви зазначено, що 15.04.1989 [PERSON] прийняв у дарунок від свого рідного брата [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] , Договір дарування посвідчено головою та секретарем виконкому Лиманської сільської ради народних депутатів. На підтвердження речових прав [PERSON] на подарований будинок Виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Харківської області видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 20.02.1996. 13.09.2024 [PERSON] звернувся до Відділу Центр надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області про внесення відомостей про речові права на житловий будинок до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до чинного законодавства, однак, Рішенням від 18.09.2024 № 75106676 в проведенні реєстраційних дій [PERSON] було відмовлено. Рішення про відмову мотивовано тим, що особою, яка звернулася з заявою про внесення відомостей про право власності на майно є [PERSON] , а відповідно до Свідоцтва про право власності будинок щодо якого необхідно внести відомості належить [PERSON] . Заявники зазначають, що помилка у правовстановлюючому документі допущена органом, що його підготував та видав, оскільки в паспорті виданому на його ім`я, як і в Договорі дарування від 15.04.1989 прізвище ім`я по батькові зазначено [PERSON] . Внаслідок допущеної помилки в правовстановлюючому документі заявник позбавлений права на подальше оформленням документів та розпорядження своїм власним майном на свій розсуд, можливість виправити дану помилку в позасудовому порядку відсутня . Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цією заявою. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 06 листопада 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судовий розгляд на 25.11.2024, задоволено клопотання заявника про виклик свідків. 25.11.2024 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися. [PERSON] до канцелярії суду надав заяву відповідно до якої просив проводити розгляд справи за його відсутності на задоволенні заяви наполягав з підстав викладених в ній. Від голови Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області Діхтяра Д. до канцелярії суду надійшов лист, відповідно до якого останній просив проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, при вирішенні справи по суті покладався на розсуд суду. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідністю з пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1 статті 319 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 при розгляді справи про встановлення відповідно до пункту 6 статті 273 (нова редакція стаття 315) Цивільного процесуального кодексу факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У заяві вимагається встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документа Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок в [ADDRESS] , виданого 20.02.1996 на підставі рішення Виконкому Лиманської сільської ради народних депутатів № 7 від 12.01.1996 взамін Договору дарування, посвідченого Виконкомом Лиманської селищної ради народних депутатів 18.04.1989 № 30. Відповідно до копії паспорту громадянина України, серії [NUMBER] виданого Зміївським РВ УМВС України в Харківській області 12.01.2000, копії Довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, прізвище ім`я та по-батькові заявника викладено, як [PERSON] та [PERSON] в перекладі на російську мову (а.с. 6-7). Згідно Договору дарування від 15 квітня 1989 року [PERSON] передав у дар [PERSON] (мовою оригіналу (російська) [PERSON] подарил [PERSON] ) житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] . Договір нотаріально посвідчено Виконкомом Лиманської сільської ради народних депутатів Готвальдівського району Харківської області 15.04.1989 та зареєстровано в реєстрі за № 30 (а.с. 3). 20 лютого 1996 року Виконкомом Лиманської сільської ради народних депутатів, на підставі рішення виконкому Лиманської сільської ради народних депутатів № 7 від 12.01.1996 взамін договору дарування посвідченого посвідчено Виконкомом Лиманської сільської ради народних депутатів 18.04.1989 р. № 30, видано Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок в [ADDRESS] , відповідно до якого житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] , в цілому дійсно належить [PERSON] та зареєстрований в Зміївському МПТВ на праві особистої власності вцілому за [PERSON] , реєстрова книга № 9 реєстровий № 1169 21.02.1996 (а.с. 4). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] про відмову в проведенні реєстраційних дій № 75106676 від 18.09.2024 [PERSON] відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою у зв`язку неможливістю встановити набуття права власності заявником на будинок [ADDRESS] , так як відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого 20.02.1996 Виконкомом Лиманської сільської ради народних депутатів будинок належить [PERSON] (а.с. 5). Отже, на підставі зазначених вище наданих заявниками письмових доказів судом достовірно встановлено, що [PERSON] належить Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок виданий 20.02.1996 Виконкомом Виконкомом Лиманської сільської ради народних депутатів, на підставі рішення виконкому Лиманської сільської ради народних депутатів № 7 від 12.01.1996 взамін договору дарування посвідченого посвідчено Виконкомом Лиманської сільскьої ради народних депутатів 18.04.1989 р. № 30, у якому запис по-батькові власника не збігається з записом по-батькові, зазначеним в особистих документах заявника. Встановлення факту належності заявнику Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок в [ADDRESS] , виданого 20 лютого 1996 року на підставі рішення Виконкому Лиманської сільської ради народних депутатів № 7 від 12.01.1996 взамін договору дарування, посвідченого Виконкомом Лиманської селищної ради народних депутатів 18.04.1989 № 30, має для заявника юридичне значення, а іншим порядком підтвердити цей факт заявник немає можливості. За таких обставин заява [PERSON] \~ про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, характер правовідносин, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог частини 1, частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, віднести судові витрати у даній справі на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved