Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

03 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до Горохівського районного\~суду Волинської\~областіз\~позовом до\~ [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та зміни порядку участі батька у вихованні дітей, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області. 10 вересня 2024 року позивач подав уточнену позовну заяву, яку обгрунтовує тим, що перебував з [PERSON] (дошлюбне [PERSON] ) в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2012 року, який розірвано рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 01 травня 2023 року. В шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Берестечківської міської ради від 11.12.2023 року № 126 за заявою [PERSON] було визначено наступні способи участі [PERSON] у вихованні малолітніх дітей і встановлено порядок побачення наступним чином: кожного тижня у суботу та неділю з 11:00 год. до 16:00 год. за місцем проживання малолітніх дітей у присутності матері терміном з 11.12.023р. по 11.02.2024р. 11 лютого 2024 року термін рішення виконавчого комітету Берестечківської міської ради закінчився. Позивач вказує, що з моменту розлучення з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні їх малолітніх дітей, його відвідуваннях. Відповідач та особи, які проживають разом з дітьми створюють штучні перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей. Позивач намагається налагодити нормальний зв`язок із дітьми. Приймати участь у їхньому вихованні, утриманні, розвитку їхніх здібностей та забезпечувати їх всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Зазначає, що його права як батька є порушеними. На підтвердження всього викладеного у позові є численні свідки, письмові матеріали та інші докази. З урахуванням уточнених позовних вимог просить зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкод в спілкуванні з дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Встановити порядок участі виховання Позивача, батька [PERSON] , щодо дітей [PERSON] та [PERSON] шляхом надання можливості безперешкодного спілкування з дітьми щоп`ятниці з 16:00 години до 20:00 години, на період навчального процесу. Та перша і третя субота місяця з 17:00 години до 17:00 години неділі. Та дві неділі під час літніх канікул на оздоровлення дітей. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнала, не заперечила проти спілкування батька з дітьми. 03 червня 2024 року від Служби у справах дітей Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області до суду надійшли письмові пояснення по суті спору. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 10 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. 14 листопада 2024 року від представника [PERSON] надійшло письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Уточненні позовні вимоги визнала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, у поданих суду письмових поясненнях по суті спору просив справу вирішити на розсуд суду та без його участі. Оцінивши та дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 01 травня 2023 року. В шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 28.03.2023р. та серія [NUMBER] від 28.03.2023р.(а.с. 15,16). Діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] , за місцем проживання позивача, що стверджується Витягом №105 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с. 18). З довідки про склад зареєстрованих осіб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають з матір`ю (без реєстрації) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З довідки ЗЗСО Лобачівський ліцей за вих.№01-02/81 від 02.05.2024 року вбачається, що [PERSON] навчається в 4 класі закладу загальної середньої освіти Лобачівський ліцей Берестечківської міської ради Волинської області. З довідки ЗДО «Ромашка» за вих.№01-11/11 від 01.05.2024 року вбачається, що [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти «Ромашка» с. Смолява Луцького району Волинської області. З довідки ЗЗСО Лобачівський ліцей за вих.№01-02/82 від 02.05.2024 року вбачається, що батьки цікавляться навчанням сина, відвідують батьківські збори. Мама консультується з класним керівником, проблем не виникало за весь період навчання ні у стосунках з однокласниками, ні з учителями. Про батьків відгукується дуже добре, розповідає цікаві сімейні історії. Термін рішення виконавчого комітету Берестечківської міської ради №126 від 11.12.2023р. «Про визначення способу участі батька у вихованні малолітніх дітей» закінчився 11 лютого 2024 року (а.с. 17). Згідно характеристики від 16.01.2024р. №106, [PERSON] , 1991 року народження, зареєстрований в [ADDRESS] . За час проживання на території села зарекомендував себе добре. Конфліктних ситуацій серед односельчан не виникало. Розлучений, виховує неповнолітніх дітей, конфліктних ситуацій в сім`ї не створює. Користується авторитетом і повагою серед жителів села (а.с. 19). Згідно акту\~обстеження умов\~проживання батька\~ [PERSON] \~ від\~21\~травня 2024\~року стверджується,\~що батько\~проживає [ADDRESS] \~в одноповерховому\~будинку,\~який складається\~з чотирьох\~кімнат.Для дітей створені належні умови проживання. Діти мають окрему кімнату, облаштовану для їх розвитку та проведення дозвілля. На момент обстеження в помешканні була мама [PERSON] , яка повідомила, що її син [PERSON] на даний час в Польщі, їздить на роботу та лікування так як має інвалідність ІІ групи. В телефонному спілкуванні останній повідомив, що хоча його сини проживають з їх матір`ю, проте [PERSON] бере активну участь в їх вихованні (часто приїздить до них, спілкується в телефонному режимі), аліменти на дітей не сплачує, проте матеріально їх забезпечує. Має бажання бачити та спілкуватися з дітьми частіше. В ході судового розгляду встановлено, що між сторонами по справі - батьками неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] існує спір щодо участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Крім того, в добровільному порядку сторони не досягли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дітьми. А тому, з врахуванням встановлених у справі даних, а також враховуючи інтереси відповідача та позивача, суд прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту буде ефективним. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 158 СК України). Висновком виконавчого комітету Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області, затвердженим рішенням №59 від 04 липня 2024 року, виконавчий комітет Берестечківської міської ради вважає за доцільне визначити спосіб участі громадянина [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] з малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , наступним чином: «у будь який час, окрім вечірнього та нічного часу доби (після 21 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. ранку) за місцем проживання матері та у її присутності з урахуванням стану здоров`я, бажанням дітей, їх інтересів та потреб, та за попереднім повідомленням батька про зустріч з дітьми не менше як за дві години до приїзду». Зобов`язати батьків дітей дотримуватися встановленого порядку побачень. Громадянці [PERSON] , [INFO] , не чинити перешкод громадянину [PERSON] , [INFO] у спілкуванні з дітьми та його участі у їх вихованні. При прийнятті рішення суд виходив з наступного. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У п. 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відтак, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням кожних конкретних обставин справи. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Також суд враховує, що так як питання виховання дітей батьки вирішують спільно, позивач [PERSON] зобов`язаний брати участь у вихованні його дітей і має право на особисте спілкування з ними, а відповідач [PERSON] не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. При вирішенні даного спору, суд приходить до висновку про те, що між сторонами склались неприязні стосунки, однак, діти у жодному разі не можуть бути заручником цих стосунків. Відповідно до правових висновків Верховного Суду (наприклад, постанова від 28 січня 2021 року у справі №753/6498/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №500/6325/17, від 04 липня 2018 року у справі №496/4271/16-а (К/9901/29090/18)) висновок органу опіки та піклування не містить ознак рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії - він не породжує прямих юридичних наслідків для сторін та безпосередньо не впливає на їх права й обов`язки, тобто є фактично джерелом доказування при наявності цивільного спору, оскільки несе виключно інформативний характер і на відміну від рішень органу опіки та піклування має рекомендаційний характер. Отже, висновок є лише одним з доказів у справі, носить рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений. Суд бере до уваги висловлену Службою у справах дітей Берестечківської міської ради Волинської області позицію з приводу дотримання прав та забезпечення інтересів дитини під час розгляду цієї справи, зокрема затверджений 04.07.2024 року № 58 рішенням виконавчого комітету Берестечківської міської ради висновок. Водночас, при прийнятті рішення суд враховує, що відповідач визнала уточнені позовні вимоги та погодилась на запропонований позивачем порядок участі батька у вихованні дітей. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, приймаючи до уваги наведене, суд, вирішуючи спір між сторонами, керується зазначеними вище нормами сімейного законодавства та задовольняючи позовні вимоги про встановлення порядку участі позивача у вихованні дітей виходить насамперед з інтересів самих дітей, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, з урахуванням усіх інших істотних обставин справи у їх сукупності, віку дітей, режиму дітей, із дотриманням розумного балансу на участь обох батьків у вихованні неповнолітніх дітей, врахувавши активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїми дітьми, встановлює спосіб спілкування шляхом систематичних побачень, визначений у прохальній частині уточненої позовної заяви, з яким відповідач погодилась. Приймаючи до уваги відносини, що склались між сторонами, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що реалізація визначених судом способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, які проживають з матір`ю - відповідачем по справі повинна відбуватися з дотриманням одночасно певних умов - з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дітей. Також, у разі зміни обставин, пов`язаних з віком дітей, станом їх здоров`я, психо-емоційного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними. В іншій частині позовних вимог не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми - слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що відповідач чинить будь-які перешкоди у спілкуванні дітей з батьком. Належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин позивач суду не надав. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, останній звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується копією довідки акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.11.2023р. серія 12ААГ №345499, судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок слід стягнути з відповідача в користь держави.

Outcome: partial