Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» обґрунтовує тим, що 11.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 4039246. Розмір кредиту становить 5000,00 грн., проценти становлять 2250,00грн., які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредит за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Позивач вказує, що підписанням договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. На даний час строк повернення грошових коштів за договором настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує . 29.11.2021 було укладено договір № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в т.ч. за договором № 4039246. 10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в т.ч. за договором № 4039246. Загальний розмір заборгованості за договором № 4039246 від 11.07.2021 становить 34234,46грн., з яких: - 4723,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); - 28511,46грн.- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1000,00 грн. - заборгованість за комісіями. За таких умов, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованість у розмірі 34234,46грн., сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 24.07.2024 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача [PERSON] в особі її представника адвоката Фая В.Г. 15.08.2024р. за вх. №3534/24-Вх надійшов відзив, якому відповідач просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Стверджувала, що ніяких договорів з ТОВ «Мілоан» не укладала, кошти від даного товариства не отримувала. Вказала, що наданий позивачем Договір № 4039246 від 11.07.2021 не підписаний відповідачем власноручно або електронним підписом. Стверджувала, що з матеріалів позову не вбачається наявність у позивача доказів укладення між відповідачем та ТОВ «Мілоан» Договору № 4039246 від 11.07.2021 та отримання нею коштів. Вказала, що витяг з реєстру боржників до Договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 та розрахунок заборгованості не є доказом отримання відповідачем кредитних коштів. Припускала, що хтось міг використати паспортні дані відповідача та дані картки платника податків при укладенні кредитного договору. Від представника позивача Ткаченко М.М. за вх. № 4058/24 від 20.09.2024 до суду надійшло письмове пояснення, у якому представник вказала, що стороною позивача отримано відзив, у якому з посиланням на норми ЦКУ за ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» зазначила, що 11.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 4039246. Укладення кредитного договору з позичальником у електронній формі є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписано власноручним підписом позичальником, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові наслідки та зобов`язання. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої у подальшому, було перераховано грошові кошти. Вказує, що факт ідентифікації відповідача підтверджується довідкою про ідентифікацію, згідно якої на номер телефону відповідача було відправлено одноразовий ідентифікатор, яким і було підписано договір. Ідентичний номер вказано відповідачем у відзиві на позов. Ідентифікація здійснювалась в ІТС, яке належить первісному кредиту і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Зазначає, що відповідачем не вказано будь-яких доказів того, що його персональні дані були використані для укладення Договору від його імені. Також підписанням Акцепту оферти відповідач підтвердила, що повністю ознайомилась з усіма умовами, у тому числі з правилами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Зазначила, що без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між його сторонами не був би укладеним. Також зазначила, що відповідно до платіжного доручення № 50985311, 11.07.2021 було перераховано кошти у розмірі 5000,00 грн. на картку [NUMBER] , отримувачем яких був відповідач з призначенням платежу: кошти згідно договору № 4039246. Зазначила, що надати виписки з рахунку позичальника з відображенням усіх операцій по рахунку не має можливості, оскільки і первісний кредитор і позивач є небанківськими фінансовим установами і такої можливості не мають. Вважала, що твердження позивача про неотримання коштів не заслуговують на увагу, а відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір у електронній формі намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Вказує, що відповідач здійснювала погашення заборгованості, що свідчить про визнання умов договору. Звернула увагу, що вказуючи на недоведеність факту перерахування їй кредитних грошових коштів відповідач будь-яких доказів цього не надає, хоча має вільний доступ до своїх банківських рахунків і може самостійно отримати банківські виписки за період кредитування. Також зазначила, що відповідачем кредитний договір в частині укладення не оспорено. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Окрім того, стороною позивача було заявлено клопотання про витребування доказів у АТ «Приват Банк», яке було задоволено ухвалою суду від 17.10.2024. Також від представника позивача Ткаченко Марії Миколаївни за вх. №4962/24-Вх від 19.11.2024 надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, у якому представник просить відкласти судове засідання на іншу дату з метою забезпечення збору належних доказів та повторно зобов`язати АТ «ПриватБанк» виконати ухвалу суду від 17.10.2024 та надати витребувані докази. В обґрунтування вказує, що ухвалою суду було зобов`язано АТ «ПриватБанк» надати необхідну інформацію та докази, однак відомості про виконання вказаної ухвали відсутні. Від АТ КБ «Приват Банк» до суду за вх. №4659/24-Вх від 19.11.2024 надійшло повідомлення про виконання ухвали суду від 17.10.2024, за вх. № 4958/24-Вх від 19.11.2024 надійшла інформація про імітування банківської картки гр. [PERSON] та виписка за договором, тому суд відмовляє у клопотанні сторони позивача про відкладення (перенесення) розгляду справи та продовжує її розгляд. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно Договору про споживчий кредит № 4039246 від 11.07.2021, він укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] та його предметом є кредит у гривні. Згідно п. 1.1 Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором на строк, визначений п. 1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 Договору а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Договором визначено суму кредиту: 5000,00 грн., строк кредитування, який становить 30 днів з 11.07.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.08.2021, загальні витрати позичальника за кредитом становлять 3250,00 грн. в грошову виразі та 44164,00 відсотків річних у процентному значені та включають загальну суму загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту включаючи проценти за користування кредитом та комісії, комісію за надання кредиту: 1000,00 грн., проценти за користування кредитом: 2250,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та стандартну (базову) процентну ставку за користування кредитом: 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Положеннями п. 2.3 Договору передбачено пролонгацію строку кредитування на пільгових та стандартних умовах. Так, положеннями п. 2.3.1.1 передбачено порядок пролонгації на пільгових умовах, для чого має вчинити дії, передбачені Р. 6 правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. У даному наведено таблицю щодо можливих періодів продовження строку кредитування, максимальних ставок комісії за управління та обслуговування кредиту. Згідно п. 2.3.1.2 позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій. Також збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів… У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишились до досягнення загальним строк пролонганції на стандартних (базових) умовах 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою ставкою), наведеною в по п.6 Договору. Згідно п. 2.4.1 Договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п. 1.4 Договору а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Згідно п. 6.1 Договору це Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, який створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно положень п. 6.2 Договору розміщенні в особистому кабінеті позичальника проект кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства га укладення кредитного договору (офертою) Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника а позичальник використовує одноразову ідентифікацію (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронне повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення. Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток або SMS-повідомлення з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами зв`язку наданими позичальником товариству. Згідно п. 6.3 Договору приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує що, зокрема, ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Вказаний договір містить реквізити сторін, зокрема, ПІД позичальника, РНОКПП, номер та серію паспорту, адресу місця її проживання та номер телефону. Від [PERSON] договір підписано одноразовим ідентифікатором U17962. Згідно Додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 4039246 від 11.07.2021 - Графіку платежів за договором про споживчий кредит дата видачі кредиту/дата платежу: 11.07.2021 та 10.08.2021; кількість днів у розрахунковому періоді Х та 30; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 5000,00 грн. та 8250,00 грн. сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 5000,00 грн. та 5000,00 грн.; проценти за обслуговування кредитом Х та 2250,00 грн.; комісія за надання кредиту 1000,00 грн. реальна річна процентна ставка 44164,00%; загальна вартість кредиту 8250,00 грн. Позичальником вказана [PERSON] . Згідно Додатку № 2 до договору про споживчий кредит № 4039246 від 11.07.2021 - Паспорта споживчого кредиту він містить відомості про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. Паспорт містить відмітку про підпис споживача ( електронний підпис одноразовим ідентифікатором.). Згідно Анкети-заяви на кредит № 4039246 вона створена 11.07.2021, сайт miloan.ua, вона містить інформацію про кредит та супутні платежі, особисті дані позичальника [PERSON] (дата народження документи що посвідчує особу, РНОКПП), її контактні дані - адреса проживання та номер телефону. З анкети-заяви вбачається процес оформлення та розгляду заяви 4039246 11.07.2021 у період з 08:51 год. до 08:59 год. (заповнення заяви, її перевірки, скоринг, підтвердження зміни умов, обробка і підписання договору) та погодження умов кредитування з погодженою сумою 5000,00 грн. строком на 30 днів, комісією 20,00% одноразово та процентною ставкою 1,50% за кожен день користування. Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» (без зазначення номера та дати) [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з якою укладено договір 4039246 від 11.07.2021, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) - одноразовий ідентифікатор U17962, відправлений позичальнику 11.07.2021 на номер телефону [NUMBER] . Згідно копії платіжного доручення 50985311 від 11.07.2021, платник ТОВ «Мілоан» переказав кошти через Приватбанк отримувачу [PERSON] у сумі 5000,00 грн. на картку pb MASTERCARD 516874*52, призначення платежу: кошти згідно договору 4039246. З відомостей про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» вбачається надання кредиту 11.07.2021 у сумі 5000,00 грн. та нарахування комісії в сумі 1000,00 грн. У період з 12.07.2021 по 10.08.2021 відбулось щоденне нарахування процентів згідно п. 1.5.2 Договору у сталій сумі 75,00 грн. У період з 11.08.2021 по 26.08.2021 відбулось щоденне нарахування процентів згідно п. п 1.6, 2.3.1.2 договору у сталій сумі 250,00 грн. У період з 27.08.2021 по 07.09.2021 відбулось щоденне нарахування процентів згідно п. п 1.6, 2.3.1.2 договору у сталій сумі 50,00 грн. 09.07.2021 відбулась сплата процентів по кредиту у сумі 402,00 грн., сплата комісії за пролонгацію у сумі 100,00 грн. нарахування комісії за пролонгацію у сумі 100,00 грн. та сплата тіла кредиту у сумі 277,00 грн. У період з 08.09.2021 по 22.09.2021 відбулось щоденне нарахування процентів згідно п. п 1.5.2, 2.3.1.1 договору у сталій сумі 0,47 грн. У період з 23.09.2021 по 24.10.2021 відбулось щоденне нарахування процентів згідно п. п 1.6, 2.3.1.2 договору у сталій сумі 47,23 грн. 30.11.2021 відбулось списання простроченої комісії за рахунок фінансового результату у сумі 1000,00 грн., списання простроченого тіла кредиту за рахунок фінансового результату у сумі 4723,00 грн., дохід від відступлення права вимоги по кредиту у сумі 708,45 грн., списання прострочених процентів за рахунок фінансового результату у сумі 7966,41 грн. та отримання коштів від відступлення кредиту у сумі 708,45грн. Згідно даних розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023, заборгованість по основній сумі кредиту станом на дату початку розрахунку (29.11.2021) становить 4723,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 7966,41 грн., заборгованість з комісії 1000,00 грн., Загальна сума 13689,41 грн. Сума погашень боржником (до 10.03.2023) - 0,00 грн. Станом на дату розрахунку (10.03.2023), заборгованість по основній сумі кредиту 4723,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 7966,41 грн., заборгованість з комісії 1000,00 грн., нараховані відсотки згідно кредитного договору: 20545,05 грн., загальна сума 34234,46грн. Дата початку нарахування відсотків згідно кредитного договору: 29.11.2021, дата кінця нарахування: 23.02.2022 (включно), відсоткова ставка: 5,0% денних, кількість днів: 87, нараховані відсотки: 20545,05грн. Згідно даних розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр» боржника [PERSON] , номер договору 4039246, дата надання кредиту 11.07.2021, відсоткова ставка за користування кредитом: 5% денних, розрахунок станом на 04.06.2024, заборгованість за тілом кредиту на дату відступлення права вимоги та на дату розрахунку є сталою: 4723,00 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги та на дату розрахунку є сталою: 28511,46 грн., заборгованість за комісією на дату відступлення права вимоги та на дату розрахунку є сталою: 1000,00 грн. Загальна сума погашень за договором (до 04.06.2024) складає 0,00 грн. Відповідно до договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) клієнт-первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 102560106,92 грн., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Згідно копії платіжного доручення 308250005 від 03.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» кошти в сумі 4593071,73 як оплату згідно договору факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 без ПДВ. Згідно положень Додатку № 2 від 03.12.2021 до договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 клієнт передав, а фактори прийняв реєстр боржників в електронному вигляді наданий на флеш носії у розмірі 1046 Кбайт, відповідно до реєстру кількість боржників: 4700. Згідно положень Додатку № 4 від 30.11.2021 до договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 4700 штук, після чого з урахуванням умов договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржника і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 102560106,92 грн. Згідно положень Додатку № 3 до договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 - Реєстру боржників за № 401 значиться [PERSON] , договір № 4039246 від 11.07.2021, сума виданого кредиту 5000,00 грн., заборгованість за тілом кредиту 4723,00 грн., заборгованість за відсотками 7966,41 грн., заборгованість за комісією 1000,00 грн., загальна сума заборгованості 13689,41 грн. Згідно копії акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (новий кредитор), первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати зобов`язання боржників за договорами позики з урахуванням усіх змін доповнень і додатків до них. Відповідно до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (новий кредитор), первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у додатку № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників до боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані обов`язки боржників за договорами позики з урахуванням усіх змін доповнень і додатків до них. Згідно положень Додатку № 4 від 10.03.2023 до договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги - Акту прийому передачі Реєстру Боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 29141. Згідно даних Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» уклали акт зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1 138 105,89грн., зокрема, за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023. Згідно реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 та витягу з Додатку № 3 до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, за № 16378 значиться [PERSON] , номер договору 4039246, ІПН [NUMBER] , сума заборгованості за основним зобов`язанням 4723,00 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами 28511,46, сума заборгованості за нарахованими комісіями 1,000,00 грн., загальна сума заборгованості 34234,46 грн. Згідно інформації, наданої АТ КБ «Приват Банк» за вих. № 20.1.0.0.0/7-241105/65750-БТ від 12.11.2024 на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] . Згідно доданої виписки за договором б/н за період 11.07.2021-01.08.2021, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , усього надходжень 26832,01, усього витрат 26838,27, картка 5168745604910452. З виписки вбачається операція з надходження коштів як viplata zaima Miloan Не підлягає оподаткуванню. ID платежу 1702304076 на суму 5000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд зазначає, що твердження відповідача, викладені у відзиві щодо не укладення кредитного договору з ТОВ «Мілоан», а також того, що вказаний договір не підписано відповідачем та нею не отримувались кредитні кошти, не знайшли свого підтвердження в ході дослідження наданих стороною позивача доказів та прямо суперечать матеріалам справи, з яких вбачається як процедура ідентифікації позичальника, так і процедура укладення договору про споживчий кредит та його підпис позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором U17962 11.07.2021р. о 09:59. При цьому суд звертає увагу, що номер телефону, вказаний договорі про споживчий кредит№ 4039246 від 11.07.2021 анкету заяві на кредит № 4039246 та у довідці про індентифікацію клієнта [PERSON] , на який було надіслано одноразовий ідентифікатор U17962, повністю збігається з таким номером телефону відповідача, вказаним ним у відзиві. Так само факт отримання кредитних коштів відповідачем вбачається з платіжного доручення № 50985311 від 11.07.2021. Що ж до твердження відповідача про можливість третіх осіб скористатись її паспортними даними та даними картки платника податків, то таке твердження є припущенням відповідача, оцінюється судом критично як голослівне та не підкріплене жодним доказом. Згідно положень ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний, на що звернув увагу Верховний Суд у Постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17. Суд зазначає, що відповідач, заперечуючи проти позовних вимог у відзиві, жодних доказів своїх тверджень не надає та не звертається з заявами та клопотаннями для отримання відомостей на підтвердження своєї позиції, зокрема щодо перевірки правоохоронних органів можливості укладення вищевказаного кредитного договору від імені відповідача шляхом вчинення протиправних дій, також не заперечує суми заборгованості та її складових. Таким чином заперечення відповідача зводяться виключно до незгоди з фактом укладення договору та отримання кредиту, що не знайшло свого підтвердження під час вивчення матеріалів справи. У той же час, твердження сторони позивача про наявність кредитних відносин за договором № 4039246 від 11.07.2021, досягнення згоди щодо умов кредитування та отримання суми кредиту знайшли своє підтвердження у матеріалах справи. Вказаним Договором про споживчий кредит позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] усунулась від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором про споживчий кредит № 4039246 від 11.07.2021 за кредитом, відсотками та комісією, яка склала 34234,46, з яких 4723,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту), 28511,46грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 1000,00 грн. - заборгованість за комісіями. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісіями судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного, суд погоджується з твердженням сторони позивача про правомірність стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості по кредитному договору № 4039246 від 11.07.2021 у розмірі 34234,46 грн. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено повністю то відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 3028,00 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат відповідача на правову допомогу до матеріалів позову додано копію договору про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07.06.2024, прас-лист АО «Лігал Ассістанс», копію платіжної інструкції № 0440660000 від 11.06.2024, заявку на надання юридичної допомоги № 221 від 07.06.2024 та витяг від 10.06.2023 з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024. Згідно договору про надання правової допомоги між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на мовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.1.1 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги. При цьому згідно положень п. 4.1 ПОРЯДОК ЗДІЙСНЕННЯ РОЗРАХУНКІВ Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги. Прас-листом АО «Лігал Ассістанс» визначено вартість послуг, де ціна роботи визначена як фіксована, так і погодинна. Відповідно до платіжної інструкції № 0440660000 від 11.06.2024 вбачається перерахування коштів від ТОВ «Коллект Центр» до АО «Лігал Ассістанс» у сумі 55000,00 грн. як надання правової допомоги згідно договору № 07-06/2024 від 07.06.2024 про надання правової допомоги. Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 221 від 07.06.2024 сторони погодили надання правових послуг у виді усної консультації з вивченням документів час - 2 год. вартість - 1500, ціна 3000 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: час - 2 год., вартість 3000, ціна 6000 грн. що також відповідає відомостям, витягу з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, на яку, зокрема посилався представник позивача, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладно, договором про надання правової допомоги не визначено як розмір гонорару адвоката, так і вартість його послуг, вказаний позов було подано шляхом його направлення засобами поштового зв`язку, а розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно вказаного переліку. Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 5000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

Outcome: approved