Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

У провадженні\~ Рівненського\~міського суду\~перебуває справа\~за позовом\~ [PERSON] до\~Об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку\~"Учитель"\~про \~ визнання\~права власності\~у якій\~просить визнати\~за [PERSON] право\~власності на\~квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34,6 м.кв., житловою площею 17,5 м.кв. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Свою вимогу обґрунтовує тим, що з 1988 року був членом житлово-будівельного кооперативу "Учитель». Відповідно до рішення ЖБК «Учитель» №3 від 09.05.1990 року отримав ордер на жиле приміщення кооперативу № 63 на право заняття однокімнатної квартири [ADDRESS] , жилою площею 17,5 м . В даній квартирі проживає більше 35 років з травня 1990 року. Пайові внески за вказану квартиру сплачені в повному обсязі. На момент набуття ним права власності на кооперативну квартиру, законодавством не було передбачено як видачу свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, так і обов`язкова державна реєстрація права власності на таку квартиру. 11.04.2011 року на підставі протоколу загальних зборів ЖБК «Учитель» від 22.01.2011 року Житлово-будівельний кооператив «Учитель» було ліквідовано у зв`язку із створенням Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] «Учитель» (ОСББ «Учитель»). 20 березня 2024 року ОСББ «Учитель» було видано довідку №1 про відсутність заборгованості. 15 квітня 2024 року він звернувся до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на квартиру. Однак, 30 травня 2024 року отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки не подано документів, що підтверджують набуття прав на нерухоме майно. Отримати інші документи не має можливості, так як ЖБК «Учитель» припинив свою діяльність. Членами ЖБК "Учитель" було створено ОСББ "Учитель", членом якого він є. До початку судового засідання позивач [PERSON] подав заяву ( № 65272/24-вх. від 19.11.2024) згідно якої позов підтримав, просив задовольнити, судове засідання провести у його відсутність, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача ОСББ «Учитель», будучи належним чином повідомленим про дату судового засідання 24.10.2024, що підтверджується повернутим до суду поштовим повідомленням та довідкою про доставку повідомлення у додатку «Viber» 14.10.2924, у судове засідання не з`явився, відзив не подав, причину неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертався. Згідно з ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умовим, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з п. 1 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судових повісток є: день вручення судової повістки під розписку. За наведених\~ обставин,\~ суд вважає, що відповідач у належний спосіб був повідомлений про дату судового засідання , а тому у відповідності до ч.1ст.223 ЦПК можливо розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 04.10.2024 р. прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи з викликом сторін. 29.10.2024 (№60368/24-вх від 28.10.24) представник позивача подала до суду додаткові письмові докази, копії яких надіслані відповідачу позивачем згідно долученої квитанції. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши надані докази, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини: і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. ст. 319-321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1,3 ст. 15 Закону України "Про власність", який діяв до вступу в законну силу ЦК України в редакції 2003 року, член житлового, житлово- будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на ц; майно; громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Згідно із ч. 2 ст. 19-1 ЗУ "Про кооперацію" у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, п ражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Відповідно до роз`яснень, що містить п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 18.09.87 (із змінами внесеними згідно з Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25.12.1992 р., №15 від 25.03.1998 р.) "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", згідно із ст.15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Чинний ЦК України також містить норму, яка визначає, що в разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири (ч. З ст. 384 ЦК України). Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. У постанові від 20 лютого 2019 року у справі N 209/5027/14-ц (провадження N 61- 12401 сві 8) Верховний Суд вказав, що при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 2003 року та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції від 2004 року. Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року N 56, Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року N 121. Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5. передбачалось оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року N 5, законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. Процедуру оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна для членів житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески, шляхом отримання свідоцтва про право власності від місцевих органів державної виконавчої влади, місцевого самоврядування та реєстрацію їх в бюро технічної інвентаризації законодавець передбачив з 1995 року. Умови, підстави та процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", перелік документів, необхідних для її проведення, визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України N 1127 від 25 грудня 2015 року. \~ \~Судом\~встановлено,\~що [PERSON] \~з 1988 року був членом житлово-будівельного кооперативу "Учитель». \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення ЖБК «Учитель» №3 від 09.05.1990 року отримав ордер на жиле приміщення кооперативу № 63, виданий виконкомом міської ради м.Рівне 31.05.1990, на право заняття однокімнатної квартири [ADDRESS] , жилою площею 17,5 м . В даній квартирі [PERSON] зареєстрований 05.06.1990 та постійно проживає по даний час. Пайові внески за вказану квартиру сплачені в повному обсязі. 11.04.2011 року на підставі протоколу загальних зборів ЖБК «Учитель» від 22.01.2011 року Житлово-будівельний кооператив «Учитель» було ліквідовано у зв`язку із створенням Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] «Учитель» (ОСББ «Учитель»). [PERSON] прийнятий в члени ОСББ «Учитель». 20 березня 2024 року ОСББ «Учитель» було видано [PERSON] довідку №1 якою пдтверджується відсутність заборгованості по ОСББ «Учитель». 15 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на квартиру, проте, 30 травня 2024 року отримав рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки не подано документів, що підтверджують набуття прав на нерухоме майно. З оглянутого судом листа КП «РМБТІ» за вих..№ 4820 від 07.10.2024 встановлено, що кв. [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі довідки № 15, яка видана ОСББ «Учитель» від 20.02.2024. З оглянутої судом інформаційної довідки КУ «Трудовий архів Рівненсьої міськї ради» від 04.10.2024 № 2934/04-02 вбачається, що до архіву не надходили на зберігання документи ЖБК «Учитель», місце їх зберігання працівникам архіву невідоме. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку що позовні вимоги доведені належними, достовірними доказами, відтак, позовна заява підлягає до задоволення. У інший спосіб врегулювати право власності на нерухоме майно неможливо, задоволення позову не порушує будь-чиї права на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved