Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] (далі\~ позивачі)через представника, адвоката Соботника Ростислава Володимировича звернулися до суду з позовом, в якому просять визначити їм додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку із пропущенням його з поважних причин. В обґрунтування позовних вимог, позивачі зазначили, що [INFO] помер їхній дід [PERSON] , після смерті якого залишився будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,229 гектара, що належали померлому на праві приватної власності. Наприкінці липня 2024 року під час перевезення речей у зв`язку з руйнуванням будинку, позивачі виявили заповіт складений [PERSON] на їхню користь. Оскільки позивачі пропустили встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вимушені звернутися до суду. Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 23 вересня 2024 року відкрив провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання Суд ухвалою від 31 жовтня 2024 року закрив підготовче провадження та справу призначив на 19 листопада 2024 року до судового розгляду суті. У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити. Від представника відповідача 31 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Рішення просить прийняти за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10 березня 2017 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 24. 17 листопада 2010 року [PERSON] склав заповіт посвідчений державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Грисюк О. В., зі змісту якого вбачається, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося: взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях кожному. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] (копія свідоцтва про право власності записаного в реєстраційну книгу від 20 лютого 1959 року №\~ 274) та земельна ділянка площею 0,229 га (копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 015394 від 16 серпня 2004 року). Представник позивачів 19 серпня 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Дарнопих Т. М. із заявами про прийняття спадщини в інтересах, зокрема, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак, листами від 19 серпня 2024 року № 59/01-16, № 60/01-16, № 61/01-16 приватний нотаріус повідомила про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті спадкодавця, у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, зазначений строк позивачі пропустили, оскільки не знали про існування заповіту. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1233\~Цивільного кодексу\~України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 Цивільного кодексу України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Отже, доведено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , у встановлений законом час із заявою про прийняття спадщини не звернулися через необізнаність про його існування, а тому суд вважає, що позивачі пропустили передбачений законом строк з поважних причин та на підставі статті 1272 Цивільного кодексу України визначає їм додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Також суд встановив, що позивач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до нотаріуса не звертався, а тому із урахуванням зазначених приписів статті 1272 Цивільного кодексу України відсутні підстави для вирішення питання щодо визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial