Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки. На підставу своїх вимог спирається на те, що 04.01.2006 року між [PERSON] (спадкоємцем якої є позивачка) та Дочірнім підприємством «Агрофірма «Байс-Агро», правонаступником якого є ТОВ «Байс-Агро», було укладено договір оренди землі строком на 49 років. Після смерті [PERSON] право власності на орендовану відповідачем земельну ділянку перейшло до [PERSON] . Згідно з п.9 Договору оренди орендна плата за користування земельною ділянкою становить 500,82 грн. Позивачка стверджує, що ані в останні роки життя попереднього власника земельної ділянки, ані після переходу до позивачки права власності в 2014 році відповідачем не здійснювалась орендна плата в порядку, визначеному договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 2014 по 2020 рік в сумі 3004,92 грн., яку позивачка просить суд стягнути. Також у зв`язку з систематичним невиконанням умов договору позивачка просить суд розірвати даний договір оренди та стягнути з відповідача витрати по оплату судового збору та витрат на правову допомогу. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав повністю. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позов є безпідставним та необґрунтованим оскільки 15.05.2020 за домовленістю сторін [PERSON] отримала оренду плату в розмірі 30000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №245 від 15.05.2020 р. В подальшому представник відповідача неодноразово звертався до суду із клопотаннями про відкладення судового розгляду з різних причин, які судом визнані не поважними. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з таких доказів: Згідно з договором оренди землі №б/н від 04.01.2006 року [PERSON] передала в оренду Дочірньому підприємству «Агрофірма «Байс-Агро» належну їй на праві приватної власності земельну ділянку, площею 2,9 га. Строк дії договору 49 років. Згідно з п. 9 Орендна плата становить 500,82 грн. та становить 1,5% вартості земельної ділянки. Згідно з п. 11 Договору орендна плата вноситься не пізніше 30 листопада поточного року. Згідно з п. 13 Розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.03.2014 спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] є її внука [PERSON] . До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 28954 кв.м., що розташована в межах Вишнопільської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Згідно з розрахунком орендної плати, наведеним позивачем в позовній заяві загальна сума заборгованості зі сплати орендної плати по договору оренди становить 3004,92 грн. Дана сума заборгованості наведена позивачем та не оспорювалась відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Під час судового розгляду справи представником позивача було поставлено під сумнів відповідність поданої копії видаткового касового\~ордеру \~ №245\~від 15.05.2020\~р. про виплату коштів [PERSON] оригіналу. Оскільки оригінал видатково-касового\~ордеру \~№245\~від 15.05.2020\~р. не був наданий суду то враховуючи наведене, копія видатково-касового\~ордеру \~№245\~від 15.05.2020\~р. не може бути прийнята судом як доказ сплати орендної плати. Таким чином, обставини, на які посилається відповідач, як на підставу своїх заперечень щодо обґрунтованості позову не можуть вважатися доведеними в розумінні суту ст.. 12, 95 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ "Про оренду землі" №161-XIV від 0610.1998 р., відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами також договором оренди землі. Згідно ч.1\~ст.6 ЗУ «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України,\~Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до\~ст.13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі\~це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов`язки. В силу\~ст.21 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю\~це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно\~зі ст.31 ЗУ «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Аналогічні положення містить ч.2\~ст. 412 ЦК України. За змістом ч.1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як визначено ч.1\~ст. 627 ЦК України, відповідно до\~ст.6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як визначено у\~ст. 629 ЦК України. Відповідно до ч.1\~ст.782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. За змістом п.п.«а», «д» ч.1\~ст.141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою визначено добровільну відмову від права користування земельною ділянкою та систематичну несплату орендарем земельного податку або орендної плати. Як роз`яснив Пленум Вищого Господарського Суду України у п.2.20 своєї постанови від 17.05. 2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до\~статті 32 Закону України "Про оренду землі"\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору. Оскільки суду не надано доказів сплати відповідачем орендної плати позивачу, то суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення орендної плати підлягає задоволенню. Також суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1816,00 грн. Разом з тим, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат по оплаті витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають, оскільки такі витрати документально не підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: partial