Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Представник позивача - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» заборгованість за кредитним договором № 2/4042812 від 11.12.2020 року в розмірі 199407,55 грн. та покласти судові витрати по сплаті судового збору на відповідача. Ціна позову визначена позивачем в розмірі 199407,55 грн. Позовна заява подана та підписана представником позивача через систему «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 11.12.2020 року між [PERSON] та Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» був укладений кредитний договір №2/4042812, відповідно до якого умов якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти в сумі 100 000,00 гривень строком на 72 місяців з 11.12.2020 року по 10.12.2026 року. Відповідно до п.1.3. кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценту винагороду щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за кредитним договором, а також позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. кредитного договору. АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, що підтверджується випискою за рахунком позичальника. 05.08.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021. Згідно додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги, 14.02.2022 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором №2/4042812 від 11.12.2020 року, укладеним між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до боржника [PERSON] . Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором, не здійснює плату для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Ухвалою суду від 07.08.2024 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія даної ухвали направлена відповідачу адресу місця реєстрації, однак повернулась на адресу суду неврученою, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки ухвала суду про відкриття провадження направлялась відповідачу на адресу місця реєстрації і повернулась на адресу суду неврученою, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 274-279 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.12.2020 року між [PERSON] та Акціонерним Товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» був укладений кредитний договір №2/4042812, відповідно до якого умов якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти в сумі 100 000,00 гривень строком на 72 місяців з 11.12.2020 року по 10.12.2026 року. Відповідно до п.1.3. кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценту винагороду щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за кредитним договором, а також позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. кредитного договору. АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору, що підтверджується випискою за рахунком позичальника. 05.08.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021. Згідно додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги, 14.02.2022 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором №2/4042812 від 11.12.2020 року, укладеним між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] . Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не здійснює плату для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув у строк позивачу отримані кредитні кошти, в результаті чого перед позивачем утворилась заборгованість за договором № 2/4042812 від 11.12.2020 року в загальному розмірі 199407,55 грн., яка складається з наступного: 87 878,74 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 32 778,81 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 78750,00 грн. заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 629 ЦК України регламентує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною другою ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за договором, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в загальному розмірі 199407,55 грн. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. ст. 141, 142 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». За подання позовної заяви в 2024 році позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved