Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-013/194/2008 від 11.04.2008 року, у якій позивач просив суд: - стягнути солідарно з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, код ЄДРПОУ: 36789421) суму у розмірі 44 536,84 доларів США, що еквівалентно на день проведення розрахунку заборгованості за курсом НБУ - 355 835,99 гривень, а також 114 852,58 гривень - штрафні санкції, передбачені умовами Кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, а саме: залишок заборгованості по кредиту за Кредитним договором складає 35 757,67 доларів США, що еквівалентно 285 693,06 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; заборгованість по відсоткам за Кредитним договором складає 8 779,17 доларів США, що еквівалентно 70 142,93 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; заборгованість по пені за прострочення виконання зобов`язання складає 114 852,58 гривень; - стягнути солідарно з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, код ЄДРПОУ: 36789421) витрати на сплату судового збору у сумі 3 219,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.04.2008 року між [PERSON] та ЗАО «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого, в свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений Кредитний договір №СL-013\\194\\2008. Згідно з умовами Кредитного договору та на підставі Кредитної заявки Банк надав Відповідачу-1 кредит на суму 40644,13 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 9,99% річних. Кредитні кошти призначені на купівлю автомобіля. Кредитний договір укладено до 11.04.2015 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 11.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №SR-013\\194\\208. Станом на 30.11.2011 року заборгованість відповідача -1 по кредиту за кредитним договором складала 44536, 84 доларів США, що еквівалентно на день проведення розрахунку заборгованості по курсу НБУ - 355835,99 гривні, а також 114852,58 гривень - штрафні санкції передбачені умовами кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості, а саме: Залишок заборгованості за умовами кредитного договору складає 35757,67 доларів США, що еквівалентно 285693,06грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості. Заборгованість за відсотками за кредитним договором складає 8779,17 доларів США, що еквівалентно 70142,93 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості. Заборгованість по пені за прострочення виконання зобов`язання складає 114852,58 грн. За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань за кожен день прострочки, що передбачено п. 3.1.1. частини № [NUMBER] Кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти на умовах передбачених договором. Однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.05.2012 року, відкрито провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та призначено справу до судового розгляду. Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07.08.2012 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, код ЄДРПОУ: 36789421) заборгованість в розмірі 355 835,99 гривень, 30 000,00 гривень - штрафні санкції, витрати на сплату судового збору у сумі 3219,00 гривень, а всього стягнути 389 054 гривні 99 копійок. В решті позовних вимог - відмовлено. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.09.2016 року, скасовано рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07.08.2012 року по цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та призначено справу до судового розгляду. 23.03.2017 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно яких позивач просить стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість станом на 21.03.2017 по тілу кредиті 35 757,67 доларів США, по відсоткам 3846,09 доларів США, заборгованість по пені 144553, 72 гривень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.07.2024 року залучено ТОВ «ДЕБТ ФОРС» до участі у справі як правонаступника позивача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Проте в матеріалах міститься заява про слухання справи у відстуності позивача. Відповідачі у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Судом встановлено, що 11.04.2008 року між [PERSON] та ЗАО «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого, в свою чергу с ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений Кредитний договір №СL-013\\194\\2008. Згідно з умовами Кредитного договору та на підставі Кредитної заявки Банк надав Відповідачу-1 кредит на суму 40644,13 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 9,99% річних. Кредитні кошти призначені на купівлю автомобіля. Кредитний договір укладено до 11.04.2015 року. 15.01.2009 року та 01.06.2009 року було укладено додаткові договори до кредитного договору № СL-013/194/2008. За умовами додаткового договору сторони домовилися та внесли зміни до кредитного договору. Позичальник, в свою чергу, зобов`язаний прийняти, належним чином використати та повернути Позичальнику вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договору, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі (зокрема, в п. 3 частини 1 кредитного договору та п. 1.4. частини 2 Кредитного договору). Згідно з п.1.5. частини №2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахунком на Поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 11.04.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №SR-013/194/208. Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна або кілька осіб. Щодо правових наслідків порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, то у такому разі боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Станом на 21.03.2017 кредитна заборгованість відповідача -1 по є по тілу кредиту складає 35 757,67 доларів США, по відсоткам -3846,09 доларів США. ( а.с. 130-146 т.1). За порушення строків повернення кредиту та відсотків за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань за кожен день прострочки, що передбачено п. 3.1.1. частини № [NUMBER] Кредитного договору. Заборгованість по пені за прострочення виконання зобов`язання складає 144553, 72 гривень ( а.с. 130-146 т.1). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням ст.526,527,530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Договору факторингу № 2-09/18 від 17.09.2018 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до Боржника (-ів) за Кредитним договором № CL-013/194/2008, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника (-ів). Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» скористалося своїм правом згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України та відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» згідно Договору Факторингу № 2-09/18 від 17.09.2018 року - право грошової вимоги до Боржника (-ів) за Кредитним договором № CL-013/194/2008, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника (-ів). В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» скористалося своїм правом згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України та відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» згідно Договору №26-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 26.01.2023 року - право грошової вимоги до Боржника (-ів) за Кредитним договором № CL-013/194/2008, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника (-ів). 16.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» укладено Договір №16-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 16.05.2023 року, відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», а Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № CL-013/194/2008, при цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника (-ів). Відтак, підставою для заміни сторони, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги, що у спірному зобов`язанні відбулась заміна кредитора відповідно до Договору факторингу №2-09/18 від 17.09.2018 року, з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Вердикт Капітал», а в подальшому відповідно до Договору №26-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 26.01.2023 року, з ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а в подальшому відповідно до Договору №16-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 16.05.2023 р. з ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» на ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а відтак суд дійшов висновку про необхідність залучити ТОВ «ДЕБТ ФОРС» до участі у справі як правонаступника позивача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.07.2024 року залучено ТОВ «ДЕБТ ФОРС» до участі у справі як правонаступника позивача ТОВ «ВЕРД ИКТ КАПІТАЛ». Стаття 55 ЦПК України визначає процесуальний порядок правонаступництва та містить положення, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував, не сплачував щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. При цьому суд виходить з тих підстав, що позивач надав розрахунок заборгованості в цій частині, який відповідачем не спростований, відповідач свого розрахунку заборгованості не долучив, а тому суд бере до уваги розрахунок заборгованості за кредитним договором наданий позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. З цього приводу також міститься правова позиція у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 вересня 2014 у справі № 6-100цс14 та є правовий висновок, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України, щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Цивільно-правова відповідальність- це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднані до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Таким чином, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 30 000,00 грн. З урахування викладеного вище, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача кредитну заборгованість станом на 21.03.2017 із яких: -заборгованість по тілу кредиті у розмірі 35 757,67 доларів США; -заборговані по відсоткам у розмірі 3846,09 доларів США; -заборгованість по пені у розмірі 30000,00 грн. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягнення також судовий збір у розмірі 1525,50 грн. з кожного.

Outcome: partial