Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. [INFO] помер дід позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додається. Згідно довідки Комарівського старостинського округу, від 27.10.2022 року № 533 на день смерті, [PERSON] , був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Разом з ним була зареєстрована та проживала позивач [PERSON] онука, чим фактично прийняла спадщину після його смерті. 24.07.206 року, [PERSON] , в Комарівській сільській раді був складений заповіт, яким було зроблено таке розпорядження: ««все моє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде мені належати на день смерті і на що я за законом матиму право заповідаю [PERSON] ». Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Комарівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 34. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому. Покійний [PERSON] був власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5000 га, яка належала покійному на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ № 018246 від 23.10.2002 року. В процесі підготовки документів до отримання спадкового майна вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 7324585000:02:005:0028, що підтверджується витягом з ДЗК. Однак оригінал вказаного Державного акту на право власності на землю втрачено, залишилася тільки ксерокопія, яку видав Сторожинецький відділ Дергеокадастру. У відповідності до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку відділу Дергеокадастру від 20.09.2024 року - нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 7324585000:02:005:0028 складає - 29004,29 грн. В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, а саме 24 жовтня 2009 року позивач звернулася до державного нотаріуса Сторожинецького нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 502/2009. Вказане підтверджується Архівною довідкою Державного нотаріального архіву в Чернівецькій області № 608/01-47 від 02.10.2024 року. За відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину підлягають судовому розгляді за правилами позовного провадження. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, а саме оригінал Державного акту на землю, а тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Єдиним спадкоємцем за законом, який міг би претендувати, на сьогоднішній день, на спадкове майно є відповідач, мати позивача [PERSON] , однак вона спадщину не приймала, і відмовляється від її прийняття, на користь позивача, про що заявить в судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та їх задоволенні, розгляд справи у відсутності. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.12). 24.07.206 року, [PERSON] , в Комарівській сільській раді був складений заповіт, яким було зроблено таке розпорядження: ««все моє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде мені належати на день смерті і на що я за законом матиму право заповідаю [PERSON] ». Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Комарівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 34. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому(а.с.14). Покійний [PERSON] був власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5000 га, яка належала покійному на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ЧВ № 018246 від 23.10.2002 року. В процесі підготовки документів до отримання спадкового майна вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер 7324585000:02:005:0028, що підтверджується витягом з ДЗК, оригінал вказаного Державного акту на право власності на землю втрачено. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 7324585000:02:005:0028 складає - 29004,29 грн. (а.с.19). В установлений статтею 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, а саме 24 жовтня 2009 року позивач звернулася до державного нотаріуса Сторожинецького нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 502/2009. Вказане підтверджується Архівною довідкою Державного нотаріального архіву в Чернівецькій області № 608/01-47 від 02.10.2024 року (а.с.20). Єдиним спадкоємцем за законом, який міг би претендувати, на сьогоднішній день, на спадкове майно є відповідач, яка надала суду заяву про визнання позовних вимог та про їх задоволення. \~ \~ \~ \~Статтею 1216\~ЦК України\~визначено,\~що спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Згідно ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved