Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про стягнення аліментів, визначення місця проживання дітей та встановлення факту проживання дітей разом з батьком. Позовна заява мотивована тим, що з 10 червня 2006 року позивач [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] . За час шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 27 червня 2024 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між сторонами було розірвано. Син, [PERSON] , [INFO] є повнолітнім та проживає окремо від батьків. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишилися проживати разом із позивачем. При цьому, [PERSON] стверджує, що малолітні доньки знаходиться на його утриманні та виховує їх самостійно, відповідачка жодної допомоги на утримання доньок не надає. З огляду на зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття; встановити факт, що позивач є батьком, який самостійно, без участі матері виховує та утримує малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; визначити місце проживання малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Представник позивача [PERSON] за ордером на надання правничої допомоги [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, про що надала заяву. Відповідачка позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, про що надала заяву. Орган опіки та піклування в особі Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області надали до суду висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 10 червня 2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 21). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.18-20). Шлюб між сторонами розірвано 27 червня 2024 року (а.с. 22). Позивач зауважує, що з січня 2024 року шлюбні відносини між сторонами припинені, подружжя почало проживати окремо один від одного і з того часу малолітні доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишилися проживати разом із позивачем за адресою [ADDRESS] . Згідно\~ст. 157 СК України\~ питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Такі ж гарантії для батьків, що проживають окремо від дітей, та для самих дітей, встановлені\~ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до\~ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення питання щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. З висновку Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 16 жовтня 2024 року вбачається, що малолітні доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Також, членами комісії з питань захисту прав дитини при Обухівській селищній раді від 09 жовтня 2024 року рекомендовано визначити місце проживання малолітніх доньок разом із батьком. Факт проживання малолітніх доньок разом із батьком [PERSON] визнається та не оспорюється відповідачкою. Відповідно до ч. 2\~ст. 154 СК України\~батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 155 СК України\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 152 СК України\~право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Одним із завдань\~Сімейного кодексу України\~є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1). Конвенція про права дитини, виходячи з рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, діти мають право на належне спілкування та допомогу. Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства. Так, відповідно до ч. 4\~ст. 150 СК України\~батьки повинні поважати дитину;\~ст. 155 цього ж Кодексу\~встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. З викладеного випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Як роз`яснено ст. 161\~СК України, суд при вирішенні спору про місце проживання дитини має враховувати те, хто із батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, особисті якості батьків, можливість створення належних умов до виховання дитини. Відповідно до Витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] сума нарахованої заробітної плати (доходу) за 2024 рік становить 1552426,01 грн. (а.с. 29-32). Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» № -002019488 [PERSON] ,\~ [INFO] , станом на 20.08.2024 р. відомості про наявність не знятої чи непогашеної судимості, відсутні (а.с. 33). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 391168810, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , загальною площею 222,7 кв. м., земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , загальною площею 0,15 га., квартири за адресою [ADDRESS] , загальною площею 53,2 кв.м. (а.с. 34-35). Виходячи з вимог чинного законодавства та обставин справи, які встановлені в ході судового розгляду, суд вважає, що малолітні доньки мають тісний психологічний зв`язок з позивачем та проживання доньок з батьком відповідатиме як найкращим інтересам дітей. З огляду на викладене та оцінюючи матеріали справи, приймаючи до уваги вік дітей, суд приходить до висновку, що проживання малолітніх доньок\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] з батьком [PERSON] ,\~ [INFO] , відповідає інтересам дітей та забезпечить їх права на належне утримання, виховання, лікування, розвиток, оздоровлення та безпеку. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання доньок, суд дійшов наступного. Судом вище встановлено, що малолітні доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~проживають разом\~із батьком\~ [PERSON] та перебувають на його утриманні. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання доньок не надає, проте знаходиться у працездатному віці, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст.\~76,\~77,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачка працездатна, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньок, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, стягнувши аліменти з відповідачки на утримання доньок у розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 21 серпня 2024 року. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на відповідачку. Отже, слід стягнути з відповідачки на корить позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Також, з відповідачки в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з вимогою про стягнення аліментів.

Outcome: approved