Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач ТОВ «СК «Оберіг» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 28.10.2020 в с.Михайлівка Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ21011», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача, та транспортного засобу «Renault», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку відповідача було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст..124 та ст..122-4 КУпАП. Таким чином було встановлено факт, що відповідач, будучи причетним до настання ДТП, самовільно залишив місце пригоди. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ21011», д.н.з. [NUMBER] , (відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-0495332. Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», д.н.з. [NUMBER] склала 43666,81 грн. Згідно з заявою на виплату страхового відшкодування від 13.03.2020 між потерпілою особою та ТДВ «СГ «Оберіг» було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи 2500,00 грн.) в сумі 41166,81 грн. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 41166,81 грн. Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушенням ним обов`язків, встановлених Законом №1961-ІV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «Оберіг» отримало право звернутись до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 41166,81 грн. Відповідно до розрахунку штрафних санкцій за період з 24.11.2023 по 20.02.2024 щодо виплати у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу «Renault», д.н.з. [NUMBER] загальна сума становить 44975,51 грн., яка складається з наступного: 41166,81 грн. розмір основного боргу; 453,99 грн. інфляційні втрати; 3054,04 грн.-пеня; 300,67 грн. 3% річних. Просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти у розмірі 44972,51 грн., а також, а також витрати з оплати судового збору та правничої допомоги. Представник позивача Стецюра О.В. до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, правом на подання відзиву не скористався. У зв`язку з тим, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд за її згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2020 року по справі №191/3337/20 28.10.2020 об 11.35 год. в с.Михайлівка по вул.Центральній,54, [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-21011 д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Рено Дастер, д.н.з. [NUMBER] , який був припаркований, після чого з місця скоєння ДТП зник, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.9, 2.10 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність ст. 124, 122-4 КУпАП. Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №453822 від 28.10.2020. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, і застосовано вид адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль «Renault\~Duster»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,належить [PERSON] . Автомобіль ВАЗ-2101,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,яким керував [PERSON] , застрахований відповідно до поліса АР №0495332 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних зобів, що укладений 10.06.2020 з ТДВ «СК «Оберіг». Ліміт страхової відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 260000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,00 грн., розмір франшизи становить 2500,00 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції №24080-А від 17.11.2020 загальна вартість ремонту автомобіля «Renault Duster», реєстраційний номер [NUMBER] , склала 43666,81 грн. 13.01.2020 [PERSON] звернувся до ТДВ «СГ «Оберіг» з заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 41166,81 грн.(з урахуванням франшизи у розмірі 2500,00 грн.). Згідно з платіжним дорученням №6656 від 14.04.2021 ТДВ «СГ «Оберіг» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 41166,81 грн. 15.11.2023 ТДВ «СГ «Оберіг» на адресу [PERSON] направлено вимогу про виплату грошових коштів в порядку регресу в розмірі 41166,81 грн. у зв`язку з порушенням ним п.В ст.38 Закону України «Про обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних зобів». Відповідно до розрахунку заборгованості на суму основного боргу у розмірі 41166,81 грн. нараховано 453,99 грн. інфляційних втрат, 3054,04 грн.-пені, 300,67 грн. 3% річних. Згідно з положеннями ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Підпуктом «в» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно з ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених страховою компанією на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена водієм транспортного засобу, який після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріалами справи підтверджено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, автомобілі отримали механічні пошкодження. Зокрема, на підставі ремонтної калькуляції встановлено, що транспортний засіб «Renault Duster», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження на суму 43666,81 грн. Позивачем на підставі заяви потерпілої сторони про виплату страхового відшкодування була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 41166,81 грн.(з урахуванням франшизи у розмірі 2500,00 грн.). Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини справи в контексті викладених норм законодавства, а також досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 41166,81 грн. Стосовно стягнення з відповідача інфляційних втрат, пені та 3% річних, суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. \~ \~ \~ \~Отже, стосовно стягнення з відповідача інфляційних втрати в розмірі 453,99 грн., пені в розмірі 3054,04 грн. та 3% річних в розмірі 300,67 грн. за період 24.11.2023 по 20.02.2024 судом встановлено, що на період дії воєнного стану дані платежі не стягуються, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем суду надано наступні докази: договір №24080 про надання професійної правничої допомоги від 05.02.2024; свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серії ВН №000227 від 24.01.2018; попередній (орієнтований)розрахунок витрат на професійну правничу допомогу; акт прийому-передачі наданих послуг до договору №24080 про надання професійної правничої допомоги від 05.02.2024 згідно якого вартість послуг склала 7300,00 грн. (1460 грн.-1 година ознайомлення та аналіз документів страхової справи; 730,00 грн.-0,5 години надання клієнту консультацій і роз`яснень з правових питань; 4380,00 грн.- 3 години складання позовної заяви та оформлення необхідних документів; 730,00 грн. - 0,5 години направлення позовної заяви з додатками до суду). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Згідно з висновком Великої Палати Верховного суду України у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial