Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

01.10.2024 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 21.07.2023 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Подружжя припинило шлюбні стосунки та живуть окремо. Дитина залишилась проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не зважаючи на те, що є фізично здоровим та працездатним, має стабільний дохід, інших аліментних зобов`язань немає. Враховуючи викладене вище, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття сина. Ухвалою суду від 09.10.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов (а.с.20-21). Позивачка та її представник повідомлялись про розгляд справи належним чином, шляхом направлення на електронну адресу, зазначену в позові, копії ухвали про відкриття провадження. Додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направили. Відповідач про розгляд справи у суді повідомлявся належним чином, шляхом направлення на адресу його реєстрації копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить поштовий конверт (а.с.24), який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Своїм правом на підготовку відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи\~проводився без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. 21.07.2023 року позивач уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.07.2023 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.7). Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.09.2023 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.8). Шлюбні стосунки сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Син [PERSON] залишився проживати з матір`ю, що підтверджується актом обстеження умов проживання №62-24, складеним 27.08.2024 року начальником Служби в справах дітей Покровської сільської ради (а.с.6). Позивач стверджує, що відповідач ухиляється від утримання своєї дитини та в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Конституція України\~в\~статті 48\~встановлює право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Основний Закон України\~покладає на батьків обов`язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга\~статті 51),\~у той же час сім`я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частина третя статті 51). Судовий захист майнових прав дитини передбачає звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання її майнових прав, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Виплата аліментів на дитину є виключним правом дитини та обов`язком батьків до її повноліття, затвердженим законодавством України. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини відповідно до ст. 179 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що існують правові підстави для задоволення позову. Крім того, обставин, які б вказували на неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу судом не встановлено, ним самим не зазначено, а отже суд погоджується із заявленим позивачем в позові розміром аліментів. Додатково суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дитини, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розподіл судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved