Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що з 24 травня 1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох дітей, з яких неповнолітнім на цей час залишається [PERSON] , який проживає разом з нею та перебуває її утриманні. Стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом багатьох років відповідач нехтує сімейними цінностями, не піклується про побудову нормальних сімейних відносин та вихованням неповнолітнього сина не займається. Внаслідок чого, між ними постійно виникають сварки. Спільного господарства не ведуть та понад два роки не підтримують жодних подружніх стосунків. Впевнена, що примирення між ними неможливе. А тому, просить шлюб з відповідачем розірвати та малолітнього сина залишити проживати разом з нею. В заяві на ім`я суду позивачка підтримала позовні вимоги та просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання вчетверте не з`явився, хоча про час та місце проведення судових засідань повідомлявся СМС повідомленнями, повістками за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті «Судова влада України». Причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З 24 травня 1997 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , що було видане Дубенським відділом РАГС Рівненської області. За час спільного життя у сторін народилися двоє дітей, з яких неповнолітнім на цей час залишається [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що було видане 07 листопада 2013 року Виконавчим комітетом Крилівської сільської ради Корецького району Рівненської області. Сторони не ведуть спільне господарство та протягом тривалого часу не підтримують жодних подружніх стосунків, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, згідно із ч. 1\~ст. 24 СК України. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. Згідно з вимогами\~ст. 157 СК України,\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу\~ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Враховуючи те, що неповнолітній син сторін проживає з позивачкою, а відповдач не висловив своєї протилежної позиції з приводу цього, тому, суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу, неповнолітнього [PERSON] , [INFO] і надалі необхідно залишити проживати з позивачкою, що не позбавляє батька права на особисте спілкування із сином та прийняття участі у його вихованні. На підставі\~статті 141 ЦПК України,\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки витрати з оплати судового збору, за подання позовної заяви.

Outcome: approved