Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Представник позивача - адвокат Петрівський І.М. звернувся у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою про визнання права власності. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є зареєстрований та проживає в будинку по [ADDRESS] . Згідно його свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.12.1963 року, його батьками були [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими було зареєстровано 28.06.1958 року. Дівоче прізвище його матері - « [PERSON] ». Батьками матері [PERSON] , [INFO] були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами. Його бабусею по маминій лінії була [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19.05.1969 року Другою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 2193, жилий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ) належить його бабусі [PERSON] . Право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Дрогобицькою держнотконторою 19.05.1969 року за № 2193 та записано в реєстрову книгу за реєстровим № 195. [INFO] його бабуся - [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть. Відповідно до довідки № 154 від 27.02.2024 року, виданої Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, його мама [PERSON] , 1937 року народження проживала та була зареєстрована з 1972 року по [ADDRESS] разом з [PERSON] до дня її смерті, і продовжувала проживати у даному будинку аж до своєї смерті. Його мати - [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері і вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] помер його батько - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про його смерть, який проживав разом з матір`ю. [INFO] померла його мама - [PERSON] , так і не оформивши належним чином за життя свідоцтво право на спадщину на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] після смерті своєї матері - [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, і він маю намір успадкувати належне їй майно та оформити спадщину в порядку спадкування за законом. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ). [PERSON] - мати [PERSON] проживала та була зареєстрована з 1972 року по [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] до дня своєї смерті, яка сталася [INFO] . На день її смерті разом з нею був зареєстрований та проживав її син (позивач по справі) - [PERSON] , і отже він прийняв спадщину після смерті своєї матері та вступив в управління спадковим майном, оскільки був зареєстрований і постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проводив роботи по утриманню будинку та прилеглої території біля нього в належному стані, оплачує комунальні послуги та інші платежі, користується земельною ділянкою. Відповідно до відповіді № 109/02-21-2024 від 21.05.2024 року Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, згідно даних земельно-кадастрової книги Меденицької селищної ради, з 1972 року за будинком [ADDRESS] була в користуванні земельна ділянка орієнтовною площею - 0,21 га (0,15 га ОЖБ та 0,06 га ОСГ). Будинок рахувався за [PERSON] , 1907 року народження до дня її смерті, яка сталась [INFO] . Земельна ділянка землекористувачами не приватизовувалась. З 1980 року вищезазначений будинок рахувався за [PERSON] , [INFO] до дня її смерті, яка сталась [INFO] . Інформація про заповіт [PERSON] та [PERSON] в Меденицькій селищній раді відсутня. На день смерті [PERSON] у спірному будинковолодінні били зареєстрованими [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] вирішив належним чином упорядкувати документацію на дане нерухоме майно, оскільки документи про право власності його мамою не оформлялися. Оскільки [PERSON] від спадщини не відмовився, постійно проживав разом із мамою на час відкриття спадщини, а отже фактично прийняв спадщину і вступив в управління спадковим майном, а саме житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , постійно проводить ремонтні роботи, впорядковує та утримує дане майно в належному стані, користується земельною ділянкою біля будинку та здійснює всі необхідні платежі. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Крім нього спадкоємцями до майна померлої матері являються [PERSON] (сестра) та [PERSON] (брат), яким відомо про відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] . Встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини ними пропущений, на час відкриття спадщини разом з мамою не проживали та зареєстровані не були, до суду за встановленням додаткового строку для прийняття спадщини не звертались, на належну їм частку спадкового майна та на видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] не претендують, інших спадкоємців немає. З огляду на вищенаведене, у [PERSON] виникло право володіння та користування цілим житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Відсутність належного правовстановлюючого документу на спірне нерухоме майно унеможливлює приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, подальше розпорядження будинком, а також він не має змоги виробити субсидії, передбачені чинним законодавством, зареєструвати своє місце проживання та членів своєї сім`ї тощо. На сьогоднішній день [PERSON] вправі лише володіти та користуватися спірним житловим будинком і господарськими будівлями, проте розпоряджатися ними не має можливості, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на це майно. Звернувшись до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , йому було відмовлено у його видачі про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.02.2024 року. З огляду на викладене, позивач просить задовольнити позов. Відповідачі у запропонований судом строк та порядку відзиву на позовну заяву про визнання права власності на спадкове майно не подали. Заяви та клопотання учасників справи. 25.09.2024 через канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява від селищного голови Меденицької селищної Ради Дрогобицького району Львівської області про розгляд справи за позовом адвоката Петрівського І.М., який представляє інтереси [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом у їх відсутності. При вирішенні спору покладаються на думку суду. 25.10.2024 на день призначення підготовчого судового засідання від відповідачів [PERSON] , [PERSON] на адресу суду поступили заяви про розгляд справи у підготовчому та судовому засіданні без їх участі, проти позову позивача не заперечували, підтримали позовні вимоги позивача, просили суд їх задоволити. 14.11.2024 через канцелярію Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла заява від представника позивача - адвоката Петрівського І.М. про проведення судового засідання без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 17.09.2024 після вчинення необхідних процесуальних дій вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 07.10.2024 о 11 год. 30 хв.. Протокольною ухвалою від 07.10.2024 відкладено підготовче судове засідання у справі та повторно його призначено на 25.10.2024 о 09 год. 30 хв.. Протокольною ухвалою від 25.10.2024 підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду на 19.11.2024 о 15.30 год.. Судом також було задоволено заяви та клопотання усіх учасників цієї справи про розгляд справи за їх відсутності, та виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати (продовжувати) судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами щодо спадкування, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Як вбачається із наявних матеріалів справи, [PERSON] , народився [INFO] в с.Логашкіно Зеленовського району Уральської області, і на даний час зареєстрований та проживаю по [ADDRESS] . Відповідно до витягу № 320 від 20.05.2024р., виданого ЦНАП виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, у житловому будинку по [ADDRESS] станом на сьогоднішній день зареєстровані: [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.12.1963 року, його батьками були [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між ними було зареєстровано 28.06.1958 року, що підтверджується з витягом Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00013046186 від 15.11.2013 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00013046357 від 15.11.2013 року дівоче прізвище матері [PERSON] - « [PERSON] ». Батьками його матері [PERSON] , [INFO] були [PERSON] та [PERSON] . Бабусею [PERSON] по маминій лінії була [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19.05.1969 року Другою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 2193, жилий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ) належить [PERSON] . Відповідно до довідки № 468 від 29.02.2024 року, виданої комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Дрогобицькою держнотконторою 19.05.1969 року за р. № 2193 та записано в реєстрову книгу за реєстровим № 195. [INFO] померла бабуся [PERSON] - [PERSON] , про що стверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , видане повторно 29.10.2013 року ВДРАЦС по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького МРУЮ у Львівській області, після смерті якої відкрилася спадщина. Відповідно до довідки № 154 від 27.02.2024 року, виданої Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, мама [PERSON] - [PERSON] , проживала та була зареєстрована з 1972 року по [ADDRESS] разом з [PERSON] до дня її смерті, яка сталася [INFO] і продовжувала проживати у даному будинку аж до своєї смерті. Зазначені обставини свідчать рол те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері і вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] померла мама [PERSON] - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] , видане повторно 09.10.2013 року ВДРАЦС по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького МРУЮ у Львівській області, так і не оформивши належним чином за життя свідоцтво право на спадщину на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] після смерті своєї матері - [PERSON] . [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 09.10.2013 року ВДРАЦС по Дрогобицькому району реєстраційної служби Дрогобицького МРУЮ у Львівській області. Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина, і останній має намір успадкувати належне їй майно та оформити спадщину в порядку спадкування за законом. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS] ). Відповідно до довідки № 155 від 27.02.2024р., виданої Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, мама [PERSON] - [PERSON] , проживала та була зареєстрована з 1972 року по [ADDRESS] до дня своєї смерті, яка сталася [INFO] . На день її смерті разом з нею був зареєстрований та проживав її син - позивач по справі [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері та вступив в управління спадковим майном, оскільки був зареєстрований і постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проводив роботи по утриманню будинку та прилеглої території біля нього в належному стані, оплачує комунальні послуги та інші платежі, користується земельною ділянкою. Відповідно до відповіді № 109/02-21-2024 від 21.05.2024р. Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, згідно даних земельно-кадастрової книги Меденицької селищної ради, з 1972 року за будинком [ADDRESS] була в користуванні земельна ділянка орієнтовною площею - 0,21 га (0,15 га ОЖБ та 0,06 га ОСГ). Будинок рахувався за [PERSON] , 1907 року народження до дня її смерті, яка сталась [INFO] . Земельна ділянка землекористувачами не приватизовувалась. З 1980 року вищезазначений будинок рахувався за [PERSON] , [INFO] до дня її смерті, яка сталась [INFO] . Інформація про заповіт [PERSON] та [PERSON] в Меденицькій селищній раді відсутня. На день смерті [PERSON] склад зареєстрованих з нею осіб був такий: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] вирішив належним чином упорядкувати документацію на дане нерухоме майно, оскільки документи про право власності його матір`ю не оформлялися. Матеріали справи підтверджують, що [PERSON] від спадщини не відмовився, постійно проживав разом з мамою на час відкриття спадщини, а отже фактично прийняв спадщину і вступив в управління спадковим майном, а саме житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , проводив ремонтні роботи, впорядковує та утримує дане майно в належному стані, користується земельною ділянкою біля будинку та здійснює всі необхідні платежі. Відповідачами у даній справі є [PERSON] (сестра позивача [PERSON] ) та [PERSON] (брат позивача [PERSON] ), яким відомо про відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини ними пропущений, на час відкриття спадщини разом з мамою не проживали та зареєстровані не були, до суду за встановленням додаткового строку для прийняття спадщини не звертались, на належну їм частку спадкового майна та на видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] не претендують. Крім цього, відповідач [PERSON] 22.02.2024 року подав заяву до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Бораковської О.Я. в якій зазначив, що не претендує на оформлення своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] . Одночасно [PERSON] та [PERSON] під час розгляду даної судом, подали заяви про розгляд справи без їх участі, проти позову позивача не заперечували, підтримали позовні вимоги позивача, просили суд їх задоволити., Інших спадкоємців немає. З огляду на вищенаведене, у [PERSON] виникло право володіння та користування цілим житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Матеріалами справи підтверджено, що у березні 2024 року [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] та уклав договір на проведення робіт по видачі технічного паспорта на будинок садибного типу, та після виконання даного замовлення отримав технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . Згідно виготовленого технічного паспорта від 13.03.2024 року на земельній ділянці розміщені: житловий будинок під літерою «А-1», що складається з 3-х житлових кімнат житл. пл. - 50,3 кв. м., заг. пл. - 65,7 кв. м., сарай «Б», сарай «В», вбиральня «Г», огорожа № 1, ворота № 2, колодязь питний № 3. Вартість спірного нерухомого майна згідно звіту про оцінку майна від 15.04.2024р. становить 118 260 (сто вісімнадцять тисяч двісті шістдесят гривень 00 коп.) грн. [PERSON] звернувшись до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - [PERSON] , йому було відмовлено у його видачі,що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.02.2024 року. Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Згідно з ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно з ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частинах, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, та згідно зі ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.ч. 1 і 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з о ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Висновок суду за результатами розгляду справи. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На підставі наведеного, враховуючи позицію позивача оформити право на спадкове майно, в нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; враховуючи позицію відповідачів, які визнають позовні вимоги в повному обсязі, просять позов задовольнити, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved