Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

В вересні 2024 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТзОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказало, що 28 лютого 2023 року між ТзОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 106697. 22.02.2024 між ТзОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №22022024, у відповідності до умов якого ТзОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належне йому Право грошової Вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належне ТзОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» Право грошової Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі Боржників. 02.03.2021 [PERSON] уклав з AT «ТАСКОМБАНК» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №3265271353 від 2 березня 2021 року, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію AT "ТАСКОМБАНК", яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.uaта беззастережно приєднався до умов Договору. 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №НІ/11/16-Ф від 28.02.2024, у відповідності до умов якого, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) AT «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а AT «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТзОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/16-Ф від 28.02.2024, Реєстру Прав Вимог, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 8430.15 грн., з яких: -4948,23 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; -0,48 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; -3481,44 грн. - загальна заборгованість по комісії. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання\~\~ не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що\~\~відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 28 лютого 2023 року ТзОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та [PERSON] уклали Договір про споживчий кредит № 106697, відповідно до умов якого товариством надано відповідачу кредит в сумі 40000 грн., на строк на 365 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,16% річних, комісії за управління та обслуговування кредиту в розмірі 200 грн. 22.02.2024 між ТзОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №22022024, у відповідності до умов якого ТзОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належне йому Право грошової Вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належне ТзОВ «ФК «КРЕДІПЛЮС» Право грошової Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі Боржників. Відповідно до Реєстру Боржників від 22.02.2024 до Договору факторингу № 22022024 від 22.02.2024, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 15\~205,67 грн., з яких: -13 941,83 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -4,14 грн. сума заборгованості за процентами; -1259,7 грн. - сума заборгованості за комісією. 02.3.2021 [PERSON] та ТзОВ «ФК «ЦФР» уклали кредитний договір №3265271353, відповідно до умов якого товариство зобов`язалось надати відповідачу кредит в сумі 6150,21 грн. на строк 36 днів, зі сплатою 68,06 % річних. 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/16-Ф, у відповідності до умов якого, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) AT «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а AT «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТзОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 8430.15 грн., з яких: -4948, 23 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; -0, 48 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; -3481, 44 грн. - загальна заборгованість по комісії. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Так, відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями\~статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2\~статті 1054 цього Кодексу\~застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1055 цього Кодексу\~встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. За правилами, встановленими статтями\~526,\~530,\~611,\~629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 цього Кодексу\~визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо стягнення заборгованості за комісією в розмірі 1259,7\~грн.\~ за\~договором про\~споживчий кредит\~№ 106697\~від 28.02.2023\~ та 3481, 44 грн. за кредитним договором від 02.03.2021 № 3265271353. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»). Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних із цим обмежень для банку. На виконання вимог, зокрема, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом. Умовами кредитних договорів № 106697 від 28 лютого 2023 та № 3265271353 від 02 березня 2021 року передбачено сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, комісійної винагороди за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки банку, інших комісій за відкриття і ведення рахунку, згідно тарифів банку. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, за змістом загальних норм права об`єктом зобов`язання не можуть бути дії, які одна із сторін вчиняє на власну користь (аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункти 28, 29), у справі № 363/1834/17 (пункт 27). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункт 28). Інакше кажучи, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів (аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (пункт 31.25). Розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, є діями, які банк вчиняє, насамперед, на власну користь. Надання за ціною встановленої у кредитному договорі комісії інших послуг за обслуговування, не пов`язаних із інформуванням позичальника, не передбачено. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (пункти 29-31). Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Враховуючи вищевикладене, умови кредитних договорів № 106697 від 28 лютого 2023 та № 3265271353 від 02 березня 2021 року, якими передбачено сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними, а вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 1259,70 грн. та 3481,44 грн., задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково і на користь позивача слід стягнути з\~\~ [PERSON] заборгованість в сумі 18 894 грн. 68 коп., в т.ч. за: договором про споживчий кредит № 106697 в розмірі 13 945 грн. 97 коп., з яких: 13941,83 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4,14 грн. - сума заборгованості за відсотками. кредитним договором\~ № 3265271353 в розмірі 4 948 грн., з яких: 4948,23 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,48 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог в розмірі 2 420 грн. 61 коп. (3028х18894,68:23635,82).

Outcome: partial