Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Кампсіс Фінанс», ТОВ «Дебт Форс» про визнання договору недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що він дізнався про те, що ТОВ «Дебт Форс» звернулось до Новгородківського районного суду Кіровоградської області із заявою про заміну стягувача правонаступником на підставі договору № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, укладеного між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс». Відповідно до виписки з реєстру товариство придбало право вимоги до нього в розмірі 27207 доларів 67 центів США. Вважає зазначений договір № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги недійсним з огляду на наступне. Кредитний договір, укладений між ним та ПАТ «УкрСиббанк» був припинений з моменту звернення банку до суду. Відповідно до рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області з нього було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 164212 гривень 46 копійок, тому право вимоги у сумі 27207 доларів 67 центів США є безпідставним. З аналізу статей 512-518 ЦК України вбачається, що учасниками договору відступлення (купівлю-продаж) права вимоги (цесії) можуть бути фізичні особи або юридичні особи. Фінансова установа має право на здійснення фінансових послуг лише після отримання ліцензії. ТОВ «Дебт Форс» додало до матеріалів справи, яка знаходиться в Новгородківському районному суді Кіровоградської області, свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія [NUMBER] від 29 травня 2020 року, яке видано на ТОВ ФК «Поінт», у якого код ЄДРПОУ співпадає з кодом ТОВ «Дебт Форс». Таким чином, у ТОВ «Дебт Форс» відсутня реєстрація як фінансової установи. За таких обставин, договір № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги є недійсним через відсутність ТОВ «Дебт Форс» в реєстрі фінансових установ. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 15 травня 2023 року, укладений між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс». Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 серпня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. З відзиву на позовну заяву представника ТОВ «Дебт Форс» вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що позивач не вказує які саме його права порушено, яким чином та у який спосіб ці порушені права підлягають захисту судом. Позивач не виступає стороною оспорюваного договору та не може бути заінтересованою особою. Договір не спричинив жодних правових наслідків для позивача. Оспорюваний договір укладений в належній формі, дієздатними та правоздатними сторонами, на підставі їх вільного волевиявлення та спрямовані на реальне настання юридичних наслідків. Взяті не себе зобов`язання за кредитним договором позичальником належним чином не виконуються, внаслідок чого у позивача утворилась заборгованість. При відступленні права вимоги правонаступнику кредитора передається не якась конкретна сума боргу, а всі права та обов`язки за договором кредиту. Крім того, з протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ПОІНТ» (код ЄДРПОУ 43577608) від 21 квітня 2023 року вбачається, що найменування ТОВ ФК «Поінт» змінено на ТОВ «Дебт Форс». Таким чином, свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія [NUMBER] від 29 травня 2020 року належить ТОВ «Дебт Форс». Відповідач ТОВ «Кампсіс Фінанс» позовну заяву з додатками отримало, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подало. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. З позову вбачається, що 15 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги. Позивач посилається на те, що кредитний договір, укладений між ним та ПАТ «УкрСиббанк» був припинений з моменту звернення банку до суду. Відповідно до рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області з нього було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 164212 гривень 46 копійок, тому право вимоги у сумі 27207 доларів 67 центів США є безпідставним. Статтею 6 ЦК України визначено право сторін на укладення договору та врегулювання в ньому своїх відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вбачається, що законом визначено право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору за умови дотримання вимог закону при укладенні договору. Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В силу ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Встановлено, що [PERSON] не є стороною оспорюваного ним договору договір № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 15 травня 2023 року. Сторонами вказаного договору є ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс». Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтями 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановленого договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановленого договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Аналіз наведених норм права дає можливість зробити висновок про те, що уступка права вимоги стосується виключно заміни сторони (кредитора) у зобов`язанні, не впливає на зміст самого зобов`язання, і заміна сторони у зобов`язанні ніяким чином не порушує права та інтереси боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 вересня 2019 року № 757/40858/17-ц. Позивач також посилається на те, що ТОВ «Дебт Форс» додало до матеріалів справи, яка знаходиться в Новгородківському районному суді Кіровоградської області, свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія [NUMBER] від 29 травня 2020 року, яке видано на ТОВ ФК «Поінт», у якого код ЄДРПОУ співпадає з кодом ТОВ «Дебт Форс». Таким чином, у ТОВ «Дебт Форс» відсутня реєстрація як фінансової установи. За таких обставин, договір № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги є недійсним через відсутність ТОВ «Дебт Форс» в реєстрі фінансових установ. Разом з тим, представником ТОВ «Дебт Форс» до відзиву на позовну заяву додано копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ПОІНТ» (код ЄДРПОУ 43577608) від 21 квітня 2023 року, з якого вбачається, що найменування ТОВ ФК «Поінт» змінено на ТОВ «Дебт Форс». Таким чином, свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія [NUMBER] від 29 травня 2020 року належить ТОВ «Дебт Форс» та товариство мало право укладати спірний правочин. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Вбачається, що відповідачі не порушували прав позивача, оскільки позивач не виступає стороною оспорюваного договору та правочин не спричинив жодних правових наслідків для позивача. За таких обставин, у позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес з боку відповідачів. Крім того, оспорюваний договір визначений сторонами при його укладенні, що є їх правом, та не суперечить вимогам закону. Таким чином, вимога позивача про визнання недійсним договору № 15-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 15 травня 2023 року, укладеного між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс», задоволенню не підлягає. З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити. Представник ТОВ «Дебт Форс» подав до суду заяву, в якій просить стягнути з позивача на користь товариства витрати на правничу допомогу в сумі 16800 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір № 25/04-23 про надання правової допомоги від 25 квітня 2023 року, укладений між ТОВ «ДЕБТ ФОРС» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прас-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», протокол № 03-01/23 від 03 січня 2023 року, Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявка на надання юридичної допомоги від 16 жовтня 2023 року, акт № 17-10/2023 приймання-передачі наданих послуг від 17 жовтня 2023 року. Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Вбачається, що стороною відповідача не надано суду доказів надання правничих послуг саме адвокатом, як це передбачено статтею 137 ЦПК України. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16800 гривень.

Outcome: dismissed