Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Представник Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 39 456, 99 грн., 3-х % річних в розмірі 3 513, 94 грн., інфляційних втрат в розмірі 18 291,88 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Вимоги позову мотивовано тим, що 26.04.2014 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема й в частині визначення виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Відповідач є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] Жодних відмов від отримання послуг від [PERSON] не надходило. Внаслідок не виконання останнім зобов`язань із своєчасної оплати спожитих послуг за період з 01.12.2016 по 31.03.2023 з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого утворилася вказана заборгованість. Провадження в справі відкрито 17.01.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в адресу суду надала пояснення в справі, в якому просила суд закрити провадження в частині суми основного боргу в розмірі 39 456,99 грн. у зв`язку зі сплатою відповідачем вказаної суми, при цьому просила стягнути з відповідача 3 % річних - 3 513, 94 грн., інфляційні втрати в розмірі 18 291,88 грн., судові витрати в розмірі 2 684, 00. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Правом на відзив не скористався. Разом з тим, відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Так ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення щодо публічного договору (оферти) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. У відповідності до п. 1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати Боржнику відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а Боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. П.п. 1, 10 п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13). Також, відповідно до інформації про задеклароване місце проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА відповідач [PERSON] [INFO] з 10.09.1985 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, відповідач з 01 грудня 2016 року по 31 березня 2023 року отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору у вищевказаній газеті, на адресу позивача - ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідача не надходило. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окрема для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. Отже, як встановлено судом, в порушення умов Договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг в період з 01 грудня 2016 року по 31 березня 2023 року з водопостачання та водовідведення виконувала не неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 39 456,99, що складається з: 38 581,77 грн. - заборгованість з оплати за послуги з водопостачання та водовідведення, 162,20 грн. - заборгованість зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку, 713,02 грн. - заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування. Згідно з довідки Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» станом на 17.10.2024 заборгованість [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] перед ПрАТ «АК «Київводоканал» за надані послуги з центрального водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.12.2016 по 31.03.2023, яка складається з суми основного боргу 38 581, 77 грн., абонентське обслуговування 713,02 грн., внески за обслуговування вузлів комерційного обліку 162,20 грн. сплачено (копія довідки наявна в матеріалах справи). Також суд вважає, що у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, позивачем правомірно нараховано 3% річних у розмірі 3 513,94 грн. та інфляційні втрати в розмірі 18 291,88 грн. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами 1, 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.12.2016 по 31.03.2023 включно. При цьому, вбачається, що ПрАТ «АК «Київводоканал» звернувся з позовом до Шевченківського районного суду м. Києва 26.05.2023, про що свідчить відбиток вхідного штемпеля. В процесі судового розгляду відповідачем погашено заборгованість і внесено на рахунок позивача складається з суми основного боргу 38 581, 77 грн., абонентське обслуговування 713,02 грн., внески за обслуговування вузлів комерційного обліку 162,20 грн. в рахунок сплати боргу за надання послуг. Стороною позивача надано до суду клопотання, у відповідності до якого вказує на те, що станом на 17.10.2024 відповідачем сплачена заборгованість, розмір основного боргу становить 39 456,99 грн., при цьому 3 % річних, інфляційна складова та судові витрати не сплачено. Зважаючи на викладене, позивач просив закрити провадження в частині суми боргу в розмірі 39 456,99 грн. у зв`язку зі сплатою. Так, у зв`язку із сплатою Відповідачем основного боргу, то клопотання про закриття провадження в частині сплати боргу в розмірі 39 456, 99 грн. підлягає задоволенню. Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно з розрахунком заборгованості, який перевірено судом за період часу з 01 грудня 2016 по 31 березня 2023 року відповідач мав заборгованість: - за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 39 456,99 грн., що складається із: 38 581,77 грн. - заборгованості з оплати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 713,02 грн. - заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування; 162,20 грн. - заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку; 3 % річних у розмірі 3 513,94 грн. та інфляційні витрати в розмірі 18 291,88 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити частково в частині стягнення з Відповідача 3 % річних у розмірі 3 513,94 грн. та інфляційні витрати в розмірі 18 291,88 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: partial