Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстрований 17 грудня 2021 року Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1979. В обґрунтування позову зазначав, що 17 грудня 2021 року він і [PERSON] уклали шлюб. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Протягом всього сімейного життя сторони не змогли налагодити сімейні відносини. Між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного, кожен із них має різні погляди на шлюб і сім`ю. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство вони не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Надання судом строку для примирення подружжя вважає недоцільним. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позов підтримує, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Старіков Є.О. у судове засідання не з`явилися, останній подав заяву, у якій просив суд розглянути справу за їхньої відсутності, позов визнають, не заперечують проти його задоволення і розірвання шлюбу. Також просив суд відновити відповідачу [PERSON] її дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1979. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2018 року у справі № 569/458/18 виклав правовий висновок та зазначив, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Суд встановив, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнала повністю. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання відповідача [PERSON] про відновлення їй дошлюбного прізвища " [PERSON] " ґрунтується на вимогах закону, тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved