Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 2,1542 га на території Новоселицької сільської ради Полонського району Хмельницької області. Позивач, як єдина спадкоємиця, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте отримала відмову у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №820048, виданий Новоселицькою сільською радою 20.06.2003, тобто після смерті [PERSON] , тому вважається недійсним; у зв`язку з цим їй рекомендовано звернутись до суду. Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 30.09.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача Полонської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надіслала пояснення, в якому просила справу розглянути без її участі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухавлює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено,\~що \~ [INFO] \~помер [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина у виді земельної ділянки площею 2,1542 га на території Новоселицької сільської ради Полонського району Хмельницької області. Оригінал Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №820048 від 20.06.2003, виданий на ім`я [PERSON] Новоселицькою сільською радою Полонського району на вказану земельну ділянку, втрачено. Позивач, як єдина спадкоємиця, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте отримала відмову у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №820048, виданий Новоселицькою сільською радою 20.06.2003, тобто після смерті [PERSON] , тому вважається недійсним; у зв`язку з цим їй рекомендовано звернутись до суду. Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.4), свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого батьком батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.5), свідоцтва про одруження, відповідно до якого [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7), витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №75705518 від 06.02.2024, відповідно до якого після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу (а.с.10), довідки №423 від 09.12.2022, виданої старостою Новоселицького старостинського округу, відповідно до якої згідно протоколу розподілу земельних часток (паїв) по КСП ім.Мічуріна на території Новоселицького старостинського округу за межами с.Новоселиця за померлим [PERSON] , який помер [INFO] , рахується земельна частка (пай) за №983 в полі №40 площею 2,1600 га (а.с.11), копії Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №820048, виданого Новоселицькою сільською радою 20.06.2003, відповідно до якого Для [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоселицької сільської ради (а.с.12, зворот), рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 04.03.2024, відповідно до якого встановлено, що [PERSON] є батьком для [PERSON] (потреба у встановленні вказаного факту виникла через розбіжності у написанні прізвища батька в свідоцтві про народження дитини « [PERSON] » та у свідоцтві про смерть « [PERSON] »), листа нотаріуса №389/02-14 від 09.09.2024, відповідно до якого для [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №820048, виданий Новоселицькою сільською радою 20.06.2003, тобто після смерті [PERSON] , тому вважається недійсним (а.с.13), листа управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №1035/291-24 від 24.04.2024, відповідно до якого повідомлено для [PERSON] , що земельна ділянка з кадастровим №6823685500:05:002:0069 площею 2,1542 га відноситься до земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за межами населених пунктів Новоселицької сільської ради Полонського району, дійсно належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №820048 від 20.06.2003, виданого на підставі рішення сесії Новоселицької сільської ради №14 від 10.07.2002 (а.с.14). Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду Украни «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч.1\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як роз`яснено п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 5.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції о порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на правах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, ту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Переоформлення державного акту і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обов`язковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку. До переоформлення державного акта на земельну ділянку і його реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні майнові права на цю ділянку, які засвідчуються свідоцтвом про право на спадщину. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , однак не має змоги оформити спадщину на належну [PERSON] на праві приватної власності земельну ділянку через те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №820048, виданий Новоселицькою сільською радою 20.06.2003, тобто після смерті [PERSON] . З огляду на те, що інший порядок для набуття [PERSON] права власності на вищезгадану земельну ділянку законодавством не визначений, беручи до уваги те, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про\~право на спадщину за законом в нотаріуса, спір про спадкове майно відсутній, суд дійшов висновку, що право позивача на спадщину підлягає захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а порушене цивільне право позивача на отримання спадщини відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на згадану земельну(частку) пай. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з такого. Позивачем [PERSON] при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. Відповідно до ч.1\~ ст.142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 605 грн 60 коп. (1211 грн 20 коп./100%*50%).

Outcome: approved