Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, пов`язаних з розглянутим кримінальним провадженням. Свою позовну заяву позивач обґрунтовує наступним: відповідача [PERSON] [INFO] вироком Центрально-Міского районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2024 року було визнано винним та засуджено за ст. 190 ч.2 КК України до чотирьох років обмеження волі, згідно ст.75 КК України умовно на два роки іспитового терміну за те, що він разом з невстановленими особами шахрайські ошукав 25 осіб, в тому числі і позивача на грошові кошти у сумі 32000,00 гривень. При винесенні вироку спричинена позивачу матеріальна шкода не сплачена, але відповідач не заперечував, що завдяки його шахрайським діям він ошукав позивача на 32000,00 гривен. Позивач вважав, що якщо провина відповідача його доказана, сума ним визнана, то суд стягне з засудженого на користь позивача спричинену йому матеріальну шкоду, але виявилось, що позивач повинен ще витрачати час та кошти на оформлення позову для суду. Дарувати шахраю свої кошти позивач не збирається, оскільки в нього велика родина, він сплачує аліменти на двох діток, дружина вагітна і їй скоро народжувати, на його утриманні знаходиться його батько. Позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 32000 гривень матеріальної та 15000 гривень моральної шкоди, та стягнути понесені витрати на підготовку, збір документів та виготовлення позовної заяви до суду у сумі 2000,00) тисячі гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання 13.11.2024 року не з`явився, раніше зазначав, що він є діючим військовослужбовцем, не має можливості бути присутнім в судовому засіданні, просить суд слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в жодне призначене судове не з`явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви, відзиві або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та при відсутності заперечень проти ухвалення заочного рішення з боку позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідача [PERSON] [INFO] вироком Центрально-Міского районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2024 року по справі № 216/7770/23 було визнано винним та засуджено за ст. 190 ч.2 КК України до чотирьох років обмеження волі, згідно ст.75 КК України умовно на два роки іспитового терміну за те, що він разом з невстановленими особами шахрайські ошукав 25 осіб, в тому числі і позивача на грошові кошти у сумі 32000,00 гривень. Відповідно до вищезазначеного вироку засуджений [PERSON] своїми умисними протиправними діями заподіяв позивачу матеріальний збиток на загальну суму 32000,00 гривен. Крім того, внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу було заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінює в 15000,00 гривень. У відповідності\~ст.22 Цивільного кодексу України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 1\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що факт її заподіяння підтверджується вироком Центрально - Міского районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2024 року по справі № 216/7770/23, яким відповідача було визнано винним та засуджено за ст. 190 ч.2 КК України до чотирьох років обмеження волі, згідно ст.75 КК України умовно на два роки іспитового терміну, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 32000,00 гривень підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.23 Цивільного кодексу України,\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1\~ст. 1177 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особини, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснено у п.п. 2, 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі й майну громадянина або заподіяна майну юридичної особини, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними й шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Суд, враховуючи вищезазначені норми права та встановлений вироком Центрально - Міского районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2024 року по справі № 216/7770/23, факт вчинення неправомірних дій зі сторони відповідача, приходить до висновку про наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, та його вини в її заподіянні. Потерпілий оцінює заподіяну йому моральну шкоду, в розмірі 15000,00 гривень. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних потерпілому моральних страждань, характер та об`єм його душевних, психічних страждань, в зв`язку з заволодінням його майном шляхом обману, на загальну суму 32000,00 грн. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з урахуванням встановлених судом обставин характеру спричиненої шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе стягнути на користь потерпілого 15000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які потерпілий переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Так, суд вважає обґрунтованим позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 15000,00 гривень, яка підлягає стягненню з [PERSON] , оскільки він визнаний судом винним в скоєнні злочину відносно [PERSON] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~Так, позивач просить стягнути на свою користь судові витрати, які були понесені ним при зверненні до суду. Сума судових витрат, складається зі сплати витрат на підготовку адвокатом позову до суду у розмірі 2000,00 грн. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених ним витрат надано: довідку про сплату адвокату Беліковой Є.Я. 2000,00 грн. Ознайомившись з наведеним документом, суд приходить до переконання, що розмір витрат на оплату послуг адвоката підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі2000 грн., оскільки такі витрати є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим адвокатом на виконання даних робіт та надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. \~Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Наведений висновок викладений у додатковій постанові\~Великої Палати Верховного Суду\~ від 19 лютого 2020 року по справі N 755/9215/15-ц. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору. Таким чином, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, за дві вимоги матеріального характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved