Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом також - позивач) звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом також - відповідач), в якому просила суд, -стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ) у розмірі частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду і до закінчення навчання; -допустити негайне виконання рішення суду у межах стягнення аліментів за один місяць. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач у позовній заяві зазначає, що: 21.08.2004 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який на дату подачі позову не розірваний; у шлюбі [INFO] народилася донька - [PERSON] , яка на сьогодні є повнолітньою та продовжує навчання на 3 курсі денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності 091 Біологія освітньої програми «Біологія» (високі технології)» навчально-наукового інституту високих технологій Київського національного університету імені Тараса Шевченка (початок навчання 19.09.2022, закінчення навчання 30.06.2026); донька проживає із позивачкою, перебуває на її повному утриманні та потребує матеріальної допомоги; окрім того на утриманні позивачки також перебуває неповнолітній син [PERSON] [INFO] ; відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання не надає у зв`язку з чим позивач звернулася до суду із відповідним позовом про стягнення аліментів. Відповідач у поданому відзиві заявив про те, що частково визнає позовні вимоги; просить стягувати з нього аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів (заробітку) до закінчення навчання доньки; вказує що позивач зверталася також до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі частини всіх видів доходів (заробітку) проте у видачі судового наказу було відмовлено, вважає вимогу про стягнення з нього частини всіх видів доходів (заробітку) такою, що суперечить закону; стверджує, що він у добровільному порядку надає дітям матеріальну допомогу в той час як позивачка не надала суду доказів розміру грошових коштів які вона витрачає на дітей; вказує на той факт, що донька навчається на державній формі навчання; сам відповідач є безробітним та має незадовільний стан здоров`я. Процесуальні дії у справі 19.08.2024 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею у справі визначений суддя Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєв С.О. 26.08.2024 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справ, судове засідання призначено на 25.09.2024. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Сторони належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи. 24.09.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. 25.09.2024 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та подане клопотання про долучення доказів. Розгляд справи відкладено на 12.11.2024. 28.09.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив. Фактичні обставини справи встановлені судом 21.08.2004 був зареєстрований шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про одруження від 21.08.2004 серія [NUMBER] , прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». З наданої позивачем копії ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 07.08.2024 суд встановив факт відкриття провадження у справі № 752/13399/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, судове засідання призначено на 26.11.2024. За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим повторно 15.06.2016 та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим повторно 15.06.2016. Згідно Витягу з реєстру Київської територіальної громади від 24.09.2024 №2024/011586185 [PERSON] з 24.03.2005 має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Позивач - [PERSON] також має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю № 754440 від 26.08.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру отриманої на запит суду при відкритті провадження у справі. Згідно наданого позивачем Акта про встановлення факту не проживання громадянина від 24.09.2024 вбачається, що відповідач - [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає за вказаним місцем реєстрації з 30.06.2024, його особисті речі у помешканні відсутні. Акт складений та підписаний трьома сусідами-свідками. Позивач надала до суду копії квитанцій про оплату спожитих комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] за період з липня по серпень 2024 року з яких можна встановити розмір витрат позивача на оплату за спожиті комунальні послуги та факт відсутності заборгованості з оплати комунальних послуг. Відповідно до наявної в матеріалах справи Довідки від 24.07.2024 № 155/2324 суд встановив, що [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності 091 Біологія освітньої програми «Біологія (високі технології)» навчально-наукового інституту високих технологій Київського національного університету імені Тараса Шевченка, початок навчання 19.09.2022, кінець навчання 20.06.2026. Окрім цього, на підставі наявної в матеріалах справи Довідки від 23.07.2024 №1602 суд встановив, що інша дитина сторін - [PERSON] також є студентом денного відділення 3 курсу спеціальності 275 Транспортні технології (на автомобільному транспорті), освітньо-професійної програми «Організація та регулювання дорожнього руху» Відокремленого структурного підрозділу «Київський транспортно-економічний фаховий коледж Національного транспортного університету», з терміном закінчення навчання 30.06.2026. У серпні 2024 [PERSON] зверталася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі від усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, проте ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.09.2024 у справі № 752/17879/24 у видачі судового наказу було відмовлено з причин недоведеності заявницею місця проживання дитини на утримання якої вона просила стягнути аліменти. Згідно наданого позивачем розрахунку мінімальних місячних витрат на утримання повнолітньої [PERSON] вбачається, що середній розмір таких витрат з урахуванням вартості комунальних послуг, проїзду та продуктів харчування становить орієнтовно 3 050,00 гривень. Відповідач у поданому відзиві цей розрахунок вартості утримання [PERSON] не спростував. Разом із відзивом на позов відповідач надав суду копії квитанцій про переказ грошових коштів на картковий рахунок № [NUMBER] : від 13.08.2024 у розмірі 500,00 гривень (призначення платежу - переказ особистих коштів), від 12.08.2024 у розмірі 100,00 гривень (призначення платежу - переказ особистих коштів), від 02.09.2024 у розмірі 250,00 гривень (призначення платежу - поповнення мобільного 0678807797), від 03.09.2024 у розмірі 3 000,00 гривень (призначення платежу - переказ особистих коштів) та від 03.09.2024 у розмірі 2 750,00 гривень (призначення платежу - переказ особистих коштів). Водночас власник рахунку на який здійснювався переказ грошових коштів у наданих квитанціях (платіжних інструментах) не вказаний. Згідно наданих відповідачем копій медичних документів: Свідоцтва про хворобу №314-п та виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 00072 суд встановив, що 10.02.2023 госпітальною військово-лікарською комісією психоневрологічного профілю НВМКЦ «ГВКТ» відповідача визнано непридатним до військової служби, що підтверджує його стан здоров`я. Будь-яких інших доказів, що підтверджують або спростовують обставини, які мають значення для справи і на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень матеріали справи не містять. Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі за текстом також - СК України), якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх доньки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). У відповідності з частини третьої статті 199 СК України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми донькою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16.02.2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх доньку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200 та 201цьогоКодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Суд вважає встановленим той факт, що повнолітня [PERSON] [INFO] є студенткою 3 курсу денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності 091 Біологія освітньої програми «Біологія (високі технології)» навчально-наукового інституту високих технологій Київського національного університету імені Тараса Шевченка, початок навчання 19.09.2022, кінець навчання 20.06.2026 та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивач, так і відповідач. Також суд вважає встановленим факт проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , де зареєстрована та проживає позивач. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд звертає увагу, що жодна з сторін не надала суду належних та допустимих доказів офіційного чи неофіційного працевлаштування відповідача та розміру його доходу, водночас сам відповідач стверджує, що на цей час є безробітним. Суд бере до уваги заяву відповідача, яка підтверджується наданою медичною документацією щодо незадовільного стану його здоров`я, що було підставою для визнання відповідача непридатним до військової служби. Також вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд бере до уваги наявність у сторін неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , який також навчається та здобуває освіту і аліменти на утримання якого не призначені. Розмір аліментів визначається з огляду на фактор кількості дітей й становить: на одну дитину - від суми доходу; на двох дітей - 1/3 від суми доходу; на трьох і більше дітей - від суми доходу. Таким чином, з урахуванням наданих відповідачем доказів щодо стану його здоров`я та наявності у сторін ще однієї неповнолітньої дитини, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/4 частини доходів, які позивачка просить стягувати з відповідача на утримання повнолітньої доньки, є завищеними. Крім того, позивач не надала доказів, які б підтвердили, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги саме у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Водночас відповідач не довів того, що бере участь в утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Копії квитанцій про переказ відповідачем грошових коштів не містять інформації щодо власника рахунку на який здійснювалися відповідні перекази. Окрім того, [PERSON] навчається у навчально-науковому інституті високих технологій Київського національного університету імені Тараса Шевченка, починаючи з 19.09.2022, тоді як грошові кошти згідно наданих відповідачем копій квитанцій були перераховані лише у період з серпня по вересень 2024 року. Враховуючи те, що повнолітня [PERSON] продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, натомість відповідач в добровільному порядку не приймає участі в її утриманні суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, що буде достатнім для її належного утримання та відповідатиме її інтересам. Суд звертає увагу, що мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання законом не встановлений, а тому позовна вимога про стягнення аліментів у розмірі не меншому, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягає. Суд зазначає, що частиною другою статті 199 СК України, передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Судові витрати На підставі пункту 3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів Під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial