Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

У грудні 2023 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк»; треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 12.02.2019 року було відкрито виконавче провадження № 58349536 приватним виконавцем виконачого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною відносно неї вчинено виконавчий напис за яким стягнуто заборгованість на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості у розмірі: 23 435, 46 грн. На момент відкриття виконавчого провадження у позивачки відсутні борогові зобов`язання, жодних кредитних договорів з Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» в тому числі споживчих, позивач не укладала, відповідно кредитних відносин з відповідачем немає, листів, вимог та інших документів щодо наявності заборгованості та необхідності сплати коштів не отримувала. Позивачка вважає, що виконавчий напис № 696 від 15.01.2019 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення заборгованості є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 26.06.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. 27.08.2024 року від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Від представника банку надійшла заява про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача 50 % від суми судвого збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви. Також просив розглянути справу без участі представника банку за наявними в справі матеріалами. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.,\~приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 ЦПК України). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно з вимогами частин 3, 4 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Подана відповідачем заява про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог враховується судом при прийнятті рішення. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповіднодо\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 12.02.2019 року приватним виконавцем виконачого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною було відкрито виконавче провадження № 58349536 на підставі виконавчого напису № 696 виданого 15.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Згідно вказаного виконавчого напису з [PERSON] стягнуто заборгованість на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості у розмірі: 23 435, 46 грн. Вирішуючи спір згідно зі встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд приходить до такого. Відповідно до\~статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч. 1\~ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Так, згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст. ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Крім того, представник відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» Д. Бойченка надав до суду заяву про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що підлягають задоволенню, а виконавчий напис, вчинений відносно [PERSON] необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн, сплачений нею при поданні позовної заяви у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0.3115342933.1 від 24.07.2023. Крім того, встановлено, що при поданні позовної заяви позивачем сплачено надмірний судовий збір 1076,30 грн замість визначеного 1073,60грн, який підлягає поверненню повивачеві у розмірі 2,70 грн.

Outcome: approved