Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визнання за нею права на земельну частку (пай) у розмірі 2,77 умовних кадастрових гектарів згідно з сертифікатом серії ВЛ № 0197321. Позов обґрунтовує\~тим,\~що на\~підставі розпорядження\~Рожищенської районної\~державної адміністрації\~від 28\~березня 1997\~року №\~105\~за рахунок\~земель КСП\~«Дружба» Луцького\~(колишнього\~Рожищенського)\~району Волинської\~області їй\~видано сертифікат\~на земельну\~частку (пай)\~серії ВЛ\~№ 0197321,\~який зареєстровано\~в Книзі\~реєстрації сертифікатів\~на право\~на земельну\~частку (пай)\~1\~квітня 1997\~року за\~№ 7539. Цей сертифікат втрачено, про що розміщено оголошення в газеті «Наш край» за 17 жовтня 2024 року. Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я позивача не виготовлявся. Отримати дублікат сертифіката в Луцькій районній державній адміністрації та Головному управлінні Держгеокадастру у Волинській області неможливо через відсутність відповідних бланків, тому позивач вимушена звертатися до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позов. Представник позивача [PERSON] давав пояснення про те, що позивач все життя працювала у колгоспі, а тому була включена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) у КСП «Дружба». Втрата сертифіката на земельну частку (пай) позбавляє [PERSON] можливості виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості). З пояснень позивача [PERSON] слідує, що у зв`язку зі здачею в оренду земельного паю, сертифікат серії\~ [NUMBER] \~зберігався в КСП «Дружба». Після ліквідації колгоспа її сертифікат передався у Сокільську сільську раду та земельний відділ і саме при його передаванні сертифікат було втрачено. Після цього, [PERSON] зверталася до низки установ для відшукування сертифіката, однак знайти його не вдалося. Представник відповідача\~Рожищенської міської\~ради Луцького\~району Волинської\~області,\~будучи належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~про що\~свідчить довідка\~про доставку\~електронного документа, у судове засідання не з`явився. До суду від міського голови [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності їхнього представника та відсутність заперечень щодо заявленої [PERSON] вимоги. Представник третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~на стороні\~позивача,\~Луцької районної\~державної адміністрації\~Волинської області,\~будучи належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~про що\~свідчить довідка\~про доставку\~електронного документа, у судове засідання не з`явився. До суду надійшли письмові пояснення у яких зазначено про розгляд справи у відсутності представника РДА, проти позову не заперечують. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та оцінивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З копії державного акта на право колективної власності на землю серії ВЛ 61 від 16 жовтня 1995 року вбачається, що відповідно до рішення Сокільської сільської ради народних депутатів від 24 квітня 1992 року № 4/3 КСП «Дружба» передано у колективну власність 2434,9 гектарів землі для сільськогосподарського використання. Із копії листа Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 16 жовтня 2024 року № 1535/02-17/2-24 слідує, що [PERSON] включена до списку працівників (додаток до вказаного вище державного акта), які мають право на отримання середньої земельної частки у КСП «Дружба». Копією листа Відділу № 4 Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 19 вересня 2024 року № Ш-1143/0-0-334-1141/355-24 підтверджено, що [PERSON] має право на земельну частку (пай) у КСП «Дружба» згідно з сертифікатом серії ВЛ № 0197321, виданим на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 105, зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 1 квітня 1997 року за № 7539. Відповідно до розпорядження голови Рожищенської районної державної адміністрації від 24 травня 2000 року за № 188 розмір земельної частки (паю) по КСП «Дружба» становить 2,77 умовних кадастрових гектарах. З фотокопії із газети «Наш край» від 17 жовтня 2024 року за № 42 вбачається, що [PERSON] повідомила про втрату сертифіката серії ВЛ № 0197321. Позивач [PERSON] позбавлена можливості отримати новий примірник або дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) взамін втраченого, що підтверджується копіями листів Луцької районної державної адміністрації від 9 жовтня 2024 року № 3440/19/2-24 та Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 11 жовтня 2024 року № 29-3-0.334-4147/2-24. Нормою ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Приписами п. 17 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (далі ЗК) визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК). Відповідно до\~п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)»\~документами,\~що посвідчують\~право на\~земельну частку\~(пай),\~також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Отже, оскільки під час розгляду справи встановлено, що КСП «Дружба» передано у колективну власність землі для сільськогосподарського використання і при їх розпаюванні [PERSON] була включена до списку працівників, їй видано сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0197321, однак через втрату цього документа позивач не може підтвердити своє право, яке відповідач і третя особа не оспорюють, то суд вбачає підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати слід залишити за [PERSON] як про це заявлено у позові.

Outcome: approved