Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА Короткий зміст позовних вимог 27 жовтня 2023 року до Рівненського міського суду Рівненської області за підсудністю згідно ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2023 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України, а саме у зв`язку з реєстрацією відповідача у м. Рівне. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 2013 року вона почала проживати разом однією сім`єю з [PERSON] , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. Поскільки на той час вона проживала в Баранівському районі Житомирської області, то після узгодження з ним жити однією сім"єю вона переїхала до м. Новоград-Волинського /м. Звягель/, де вони проживали за його адресою по [ADDRESS] . Ця квартира належала його матері [PERSON] , яку [PERSON] успадкував на підставі спадкового договору після її смерті. Проживаючи однією сім"єю, вони вели спільне господарство, кошти які були в нього та в неї вони використовували на власні потреби. Разом з [PERSON] вони ходили в гості до знайомих, спілкувались з його дітьми. Ці обставини чітко стверджуються їх сімейними фотографіями. Про це можуть підтвердити свідки, з якими вони спілкувались. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] . Під час того, як [PERSON] хворів вона доглядала за ним, проводила комунальні виплати, а після його смерті провела похорони. Проте, після смерті рідні покійного змусили її забрати свої речі та вибратись до свого помешкання. На даний час, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і спадкову справу відкрито у Звягельській державній нотаріальній конторі, саме за заявою [PERSON] . Вона також зверталась до нотаріальної контори, але їй роз"яснили, що до переліку спадкоємців вона може бути включення тільки за рішенням суду. Короткий зміст відзиву Відповідач [PERSON] подала через канцелярію суду відзив на позов, відповідно до якого проти задоволення позову заперечує. Вказує, що з позивачкою її дідусь останні роки свого життя періодично зустрічався, однією сім?єю вони не проживали, наміру зареєструвати шлюб у дідуся не було, про що свідчить відсутність у позивачки свідоцтва про шлюб. У вільний від роботи час вони зустрічалися, відпочивали разом. Дідусь щодня працював водієм автобусу на [PERSON] напрямку, що було зручно позивачці, в плані зустрічей, так як вона постійно проживала в Баранівському районі, вела домашнє господарство, обробляла землю. Дідусь в цьому участі не приймав. Спільне господарство вони не вели. В кожного було своє окреме житло. Крім заробітної плати, дідусь отримував пенсію, мав власні заощадження, всі платежі по оплаті комунальних послуг проводив сам безпосередньо за свої кошти. Хворіти почав за місяць до смерті, ходити та розмовляти перестав за два тижні. До цього періоду він був повністю дієздатний та сторонньої допомоги не потребував. За період хвороби вона була постійно з дідусем на телефонному зв?язку та приходила до нього, хоча зі сторони позивачки неодноразово були в цьому перешкоди. Він періодично останній тиждень свого життя лишався сам в закритій квартирі, двері їй не відчиняли, слухавку йому не передавали, мотивучи це тим, що лікар порадив спокій та менше відвідувачів. [INFO] її дідусь, [PERSON] помер. З дідусем вони були постійно на зв?язку, зідзвонювались, вітали один одного з днями народження та зі святами, відвідувала його на останнє Різдво, не дивлячись на те, що з біологічним батьком (сином дідуся) не спілкуємося з 2007 року, з часу розірвання шлюбу між її батьками. Зазначає, що всі меблі та побутова техніка, які були в квартирі дідуся були придбані ним до зустрічі з позивачем. Комунальні платежі дідусь сплачував сам, так як він офіційно працював, отримував пенсію та заробітну плату. Короткий зміст відповіді на відзив Позивачем надано відповідь на відзив, в якому вказує, що відповідачем у відзиві не надано жодного доказу, що підтверджують обставини, на яких грунтуються заперечення відповідача. Проте, що в неї є дідусь вона згадала, коли подала заяву про прийняття спадщини. До своїх заперечень на її позовну заяву [PERSON] додала ще й і заяву [PERSON] , своєї матері і бувшої дружини її батька. В своїх доводах вони нічого не пишуть про обставини, як покійний [PERSON] проживав останні десять років. А справа в тому, що покійний проживав з своєю матір"ю, яка була лежача і саме як жінка, вона доглядала до її аж смерті. Відповідно квартира і перейшла до [PERSON] як спадкоємця померлої. В цій квартирі вони зробили ремонт, придбали спільне майно. Він працював водієм, і вона також працювала, а тому разом з [PERSON] в них були спільні кошти на затрати про які вона зазначила. Про все це ніхто не знав, бо з ним ні син, ні внучка не спілкувались і не цікавились його станом здоров"я і тим як він проживає. З [PERSON] спілкувався лише інший син, який проживає в Росії. Останні роки перед смертю [PERSON] тяжко хворів і вона, з якою [PERSON] проживав без реєстрації шлюбу, була біля нього в Обласній клінічній лікарні ім. О.Ф Горбачевського м. Житомира. Перебуваючи в лікарні, про стан [PERSON] цікавився тільки його син, що наданий час проживає в Росії і за допомогою телефонного зв?язку, вона передавала йому всі відомості про здоров"я батька. Комунальні послуги вона також сплачувала від її чоловіка, бо на ньому були всі рахунки. Відповідачка зі своєю матір"ю цих обставин не знали і не можуть знати, бо після того як помер [PERSON] його похоронами також займалася вона. Після його смерті всі згадали, що був батько, дідусь і в першу чергу почали зламувати замки та вибивати вікна, що змусило її переїхати до своєї будівлі в село. Короткий зміст заперечень відповідача. 04 березня 2024 року представник відповідача адвокат Мамай І.Є. подала заперечення/додаткові пояснення по справі, в яких вказала, що особою, що має першочергове право на спадкування за законом є син померлого [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини на користь своєї доньки [PERSON] вказала, що показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Рух справи Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2023 року цивільна справа № 285/6177/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання сім`єю як чоловіка та жінки передано до Рівненського міського суду Рівненської області (а.с. 26). 27 жовтня 2023 року до Рівненського міського суду Рівненської області за підсудністю згідно ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 жовтня 2023 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки . Передана судді Рівненського міського суду Рівненської області Кучиній Н.Г. 30 жовтня 2023 року. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 жовтня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 20 листопада 2023 року (а.с. 32, 33). В судовому засіданні 20 листопада 2023 року в режимі відеоконференції представник позивача адвокат Купець Л.П. заявив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв" язку з тим, що не ознайомлений з відзивом відповідача (а.с. 59). Розгляд справи відкладений на 12 грудня 2023 року. В судовому засіданні 12 грудня 2023 року в режимі відеоконференції представник позивача адвокат Купець Л.П. заявив усне клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви (а.с. 63). Розгляд справи відкладений на 12 січня 2024 року. Ухвалою суду від 12 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07 лютого 2024 року (а.с. 78,79). В судове засідання 07 лютого 2024 року сторони не з"явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомили (а.с. 92а). Розгляд справи відкладений на 07 березня 2024 року. В судовому засіданні 07 березня 2024 року в режимі відеоконференція відповідач та її представник адвокат Мамай І.Є. заявили клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 109-111). Розгляд справи відкладено на 08 квітня 2024 року . В судовому засіданні 08 квітня 2024 року в режимі відеоконференції допитані свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та оголошено перерву до 26 квітня 2024 року (а.с. 114-118). В судовому засіданні 26 квітня 2024 року допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Судом оголошено перерву, у зв"язку з необхідністю залучення працівника суду для перегляду диска до 24 травня 2024 року (а.с. 125-129). В судове засідання 24 травня 2024 року з"явився представник відповідача адвокат Мамай І.Є., від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 131). Розгляд справи відкладений на 07 червня 2024 року. 07 червня 2024 року, у зв"язку з повідомленням про замінування приміщення Рівненського міського суду Рівненської області , судове засідання відкладено на 11 липня 2024 року. В судове засідання 11 липня 2024 року учасники справи не з"явилися, від представника відповідача адвоката Мамай І.Є. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з перебуванням у відпустці (а.с. 137-139). Розгляд справи відкладений на 09 жовтня 2024 року. З 05 серпня 2024 року по 10 вересня 2024 року головуючий суддя перебував у щорічній відпустці. В судове засідання 09 жовтня 2024 року з"явився представник відповідача адвокат Мамай І.Є., від представника позивача адвоката Купця Л.П. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв"язку з неможливістю прибути в судове засідання (а.с. 142). Розгляд справи відкладений на 12 листопада 2024 року. Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В судовому засіданні 12 листопада 2024 року позивач та її представник просили позов задоволити, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача 12 листопада 2024 року в судовому засіданні просили в позові відмовити, з підстав, викладених у відзиві. Покази свідків В судовому засіданні 08 квітня 2024 року в режимі відеоконференції допитані свідки зі сторони позивача. Свідок [PERSON] суду показала, що знає [PERSON] більше як 20 років, а померлого [PERSON] більше 10 років. Вдома в них не була, однак бачила їх разом постійно в автобусі, оскільки [PERSON] працював водієм. Знає, що [PERSON] проживала з [PERSON] . Також вказала, що їй відомо, що позивачка ще й доглядала його матір. Крім того, зазначила, що зі слів покійного [PERSON] їй відомо, що вони разом робили ремонт, купували меблі. Позивачка також займалася похованням [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що з [PERSON] знайома з 2013 року. Відповідачки не знає. Померлого знає з 1998 року. Вказала, що [PERSON] з першою дружиною розлучився та з 2013 року проживав разом з [PERSON] . З позивачкою познайомилася вдома у [PERSON] . Зазначила, що позивачка доглядала матір [PERSON] . Коли вона приходила в гості до [PERSON] завжди була [PERSON] , втім інших родичів не бачила. Повідомила, що бачила як вони разом робили покупки до квартири, позивач привела квартиру в порядок, купляли речі, робили разом ремонт, обновивили кухню. Зі слів [PERSON] їй відомо, що вони вели спільний бюджет. Коли [PERSON] захворів, лікуванням займалася [PERSON]. Свідок [PERSON] суду показала, що знайома з [PERSON] з 2013 року, [PERSON] не знає. Повідомила, що [PERSON] жила у [PERSON] , однак вона в їх квартирі не була, але бачила як вони разом робили ремонт, ставили нові двері, оскільки вона є їх сусідкою. [PERSON] доглядала маму [PERSON] . Тобто вони жили як одна сім"я. Відповідачку жодного разу там не бачила. Підтвердила, що [PERSON] , до смерті доглядала [PERSON] і займалася організацією поховання. В судовому засіданні 26 квітня 2024 року допитані свідки зі сторони відповідача. Свідок [PERSON] суду показала, що померлий [PERSON] , проживав у вказаній квартирі з 2014 року і до дня смерті. Квартира перейшла йому в спадок від матері. До 2014 року [PERSON] проживав з нею, в її квартирі та був прописаний до 2014 року, а тому посилання позивача на те, що вона з [PERSON] проживала з 2013 року не відповідає дійсності. Вказала, що померлий мав власні кошти, за які міг самостійно утримувати квартиру. Свідок [PERSON] суду показала, що померлий [PERSON] був її колишнім чоловіком, з яким вони прожили в зареєстрованому шлюбі з 1979 року по 1999 рік, від шлюбу вони мають двох синів, а відповідачка це її онука. Вказала на те, що покійний проживав поруч з її будинком, то вони бачилися часто. Запевнила, що [PERSON] не проживав з позивачкою як одна сім`я, вони спільного господарства не вели, [PERSON] приїжджала періодично до нього. Мотивувальна частина Фактичні обставини справи, встановлені судом Згідно з паспортними даними місце проживання позивача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] липня 1988 року (а.с. 5). Також з паспорта позивача вбачається, що з 03 жовтня 1992 року зареєстровано шлюб з [PERSON] , від якого у [PERSON] та [PERSON] є двоє дітей: [PERSON] , 1993 р.н. та [PERSON] , 1997 року (а.с. 50). В судовому засіданні встановлено, що чоловік позивача [PERSON] помер, відтак смерть одного з подружжя об`єктивно припиняє існування шлюбу як сімейного союзу дружини та чоловіка. Позивач стверджує, що з 2013 року вона почала проживати з [PERSON] однією сім"єю як чоловік та жінка. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 лютого 2023 року Звягельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції [PERSON] помер [INFO] у віці 65 років (а.с. 6). З лікарського свідоцтва про смерть № 80 від 07.02.2023 року слідує, що причиною смерті [PERSON] була ракова інтоксикація, метастази в головний мозок, захворювання нирок (а.с. 7). Відповідно до спадкового договору, зареєстрованого в реєстрі за № 864 11 червня 2020 року [PERSON] передала після своєї смерті у власність [PERSON] належну їй квартиру на праві особистої приватної власності під номером [ADDRESS] (а.с. 8,9). Згідно долученої відповідачкою інформаційної довідки № 2735 від 09.11.2023 року за даними відділу ведення реєстру територіальної громади Центру надання адміністративних послуг міської ради на момент смерті [PERSON] був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] (а.с. 52). Відповідно до довідки, виданої ФОП [PERSON] [PERSON] дійсно працював у ФОП [PERSON] на посаді водія автобуса, до 10 січня 2023 року (а.с. 53). Згідно з заявою, зареєстрованою в реєстрі за № 540 11 липня 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Якубовської Т.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 53). Згідно з заявою, зареєстрованою в реєстрі за № 539 11 липня 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Якубовської Т.О. із заявою про відмову від спадщини після смерті батька - [PERSON] на користь онуки померлого (його дочки) [PERSON] (а.с. 54). Відповідно до частин 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення таких юридичних фактів як: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та позивач (заявник) проживали однією сім`єю. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 №5-рп/99, у якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження N 14-130цс19) зроблено висновок, що "вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)". Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18). Позовна заява мотивована тим, що з 2013 року позивач почала проживати однією сім`єю з [PERSON] як подружжя без реєстрації шлюбу. Майже 10 років вони прожили разом, як чоловік і дружина, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах. Після тривалої хвороби [PERSON] помер [INFO] , перебуваючи на лікуванні в КНЦ "ЦПМСД" Новоград-Волинської МР. З оглянутого в судовому засіданні відеозапису із CD диска, долученого до матеріалів справи позивачем вбачається, що [PERSON] перебував у лікарні, був у безпорадному стані та лише позивач доглядала за ним. При цьому, відповідач дідуся жодного разу не відвідала у лікарні. Натомість в матеріалах справи наявні докази, долучені позивачкою 23.01.2024 року, з яких вбачається, що Звягельський РВП ГУНП в Житомирській області на звернення адвоката Купця Л. повідомлено, що [PERSON] 12.03.2023 року зверталась до Звягельського РВП з повідомленням щодо проникнення до квартири [ADDRESS] , які підтверджують доводи позивачки в тій частині, що онука (відповідач) чинила перешкоди позивачу у проживанні в квартирі [PERSON] після його смерті, що свідчить про те, що онука [PERSON] - [PERSON] переслідувала лише матеріальну мету. Суд зазначає, що факт спільного проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю стверджується, серед іншого, долученими позивачем спільні сімейні фото, з яких вбачається, що вони постійно проводили час разом як подружжя. Також, з оглянутих в судовому засіданні фотосвітлин з CD диска вбачається, що в період з 2016 року по лютий 2023 роки [PERSON] з [PERSON] проводять разом час, відпочивають, ходять на дні народження, ведуть спільне господарство, тобто пов`язані спільним побутом, і в розумінні ст.3 СК України ці особи складають сім`ю. Будь-яких доказів в спростування цих обставин відповідачем та його представником не надано. Суд також бере до уваги показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки їх пояснення стосуються різносторонніх деталізованих фактичних даних, які підтверджують наявність усталених відносин, які притаманні подружжю, і узгоджуються у зазначеній частині з письмовими доказами у справі. Натомість, покази свідків [PERSON] та [PERSON] суд оцінює критично, оскільки факт перебування таких свідків, зокрема, у родинних відносинах не має визначального значення через сам предмет доказування, оскільки охарактеризувати характер відносин можуть люди, що входять до вузького кола спілкування. Отже, заперечуючи факт спільного проживання позивачки з її дідусем [PERSON] однією сім`єю, відповідач жодних аргументів стосовно вищезгаданих доводів позовної заяви та долучених до неї доказів не навела, обмежуючись лише посиланням на недостатність доказів. Таким чином, суд вважає, що сукупністю досліджених судом доказів підтверджується той факт, що позивач проживала однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , понад десять років та відносини між ними носили характер сімейних, вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Так, допитані в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] разом з [PERSON] робили ремонт в квартирі, [PERSON] вела спільне господарство з [PERSON] , разом доглядали за матір"ю [PERSON] . Підтвердили і факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім"єю без реєстрації шлюбу є, зокрема свідчення свідків. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини першої-третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Встановлені судом обставини справи щодо спільного проживання [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу свідчать про те, що вони проживали разом як одна сім`я, мали стосунки, притаманні подружжю, вели спільне господарство, піклувалися один про одного як чоловік та дружина (догляд [PERSON] за [PERSON] в лікарні). В судовому засіданні встановлено, що позивач під час спільного проживання з [PERSON] не перебувала у іншому зареєстрованому шлюбі. У справі факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд вважає доведеним, що у період з 2013 року по дату смерті [PERSON] - [INFO] , останні проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи покази свідків, фотосвітлини, на яких зображено позивачку та [PERSON] в різних місцях на відпочинку, в колі інших осіб та у різні роки (2016 по лютий 2023), а також відеозапис перебування позивачки у лікарні, яка здійснювала догляд за хворим [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що позивач [PERSON] та померлий [INFO] [PERSON] , проживали однією сім`єю, разом систематично вели спільне господарство, брали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного, а тому суд вважає, що сукупністю досліджених судом доказів підтверджується той факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , понад десять років та відносини між ними носили характер сімейних. Проаналізувавши надані докази, а також вказані вище законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, законності та справедливості, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved