Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Р20.21268.004137421 від 25 липня 2018 року у розмірі 134865,71 грн., а також судові витрати в розмірі 3028 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 25 липня 2018 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р20.21268.004137421, відповідно до умов якого відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності були надані кредитні кошти в сумі 49815,00 грн. Кредитор свої зобов`язання виконав, надавши грошові кошти позичальникові. 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» було укладено договір факторингу № 25/07, у відповідності до якого АТ «Ідея Банк» передало ТОВ ФК «Сонаті» за плату, а ТОВ ФК «Сонаті» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, тому станом на 23 квітня 2024 року в неї утворилась заборгованість за кредитним договором № Р20.21268.004137421 від 25 липня 2018 року в розмірі 134865,71 грн, яка складається із: 48365,90 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту; 25969,90 грн простроченої заборгованості за відсотками; 60529,91 грн простроченої заборгованості за комісіями. Дану суму заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача судовим рішенням. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 травня 2024 року справу передано для розгляду за підсудністю до Носівського районного суду Чернігівської області. 06 червня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли в провадження судді Носівського районного суду Чернігівської області Крупини А.О. Ухвалою судді від 14 червня 2024 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 15 серпня 2024 року, одночасно визначено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, пояснень (а. с. 59). Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року відкладено розгляд справи до 18 листопада 2024 року для здійснення повторного виклику відповідача (а. с. 72). Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила проводити всі судові засідання без участі представника позивача (а. с. 8). Відповідач, яка була належним чином повідомленою судом про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалася, жодних заяв чи клопотань до суду не подала. Поштові конверти повернулися на адресу суду без вручення із зазначенням причин повернення: «Адресат відсутній за вказаною адресою», «За закінченням терміну зберігання». Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Рішенням ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» (№ 12307/16) визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Суд не ухвалює заочне рішення у справі, оскільки відсутня згода позивача на ухалення заочного рішення. Представник третьої особи АТ «ІДЕЯ БАНК» про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки до суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд уважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 25 липня 2018 року відповідач [PERSON] уклала з ПАТ «Ідея Банк» кредитний договір № Р20.21268.004137421, відповідно до якого отримала кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49815,00 грн (а. с. 33-36). Відповідно до договору ПАТ «Ідея Банк» зобов`язалося надати [PERSON] кредит на поточні потреби в сумі 49815,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж, зі строком користування коштами протягом 60 місяців, а відповідач зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит згідно з узгодженим сторонами графіком, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 15 % річних від суми залишку заборгованості за кредитом (змінювана процентна ставка, яка підлягає перегляду) та комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,75 % щомісячно від початкової суми кредиту. АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надавши грошові кошти позичальникові. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, тому станом на 23 квітня 2024 року в неї утворилась заборгованість за кредитним договором № Р20.21268.004137421 від 25 липня 2018 року в розмірі 134865,71 грн, яка складається із: 48365,90 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту; 25969,90 грн простроченої заборгованості за відсотками; 60529,91 грн простроченої заборгованості за комісіями, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості (а. с. 17). 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ ФК «Сонаті» було укладено договір факторингу № 25/07, у відповідності до якого АТ «Ідея Банк» передало ТОВ ФК «Сонаті» за плату, а ТОВ ФК «Сонаті» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, в тому числі і до відповідача (а. с. 27-32). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 25/07 від 25.07.2023 року ТОВ ФК «Сонаті» набуло право грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 134865,71 грн за кредитним договором № Р20.21268.004137421 від 25 липня 2018 року, яка складається із: 48365,90 грн заборгованості за основним боргом, 25969,90 грн заборгованості за відсотками, 60529,91 грн заборгованості за комісіями (а. с. 15). 05 січня 2024 року позивач надсилав на адресу відповідача письмову вимогу, у якій просив погасити заборгованість\~ за кредитним договором № Р20.21268.004137421 від 25 липня 2018\~ року в розмірі 134865,71 грн, право вимоги якої перейшло до позивача (а. с. 21). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України. Згідно зі ст. 1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Ураховуючи вищевикладене, згідно з вивченими судом матеріалами справи, з`ясованих обставин справи, які підтверджені доказами, суд робить висновок про задоволення позову у зв`язку\~\~\~\~ з\~ тим, що відповідачем не виконувались належним чином умови кредитного договору № Р20.21268.004137421 від 25 липня 2018 року, право вимоги за якими перейшло від первісного кредитора до позивача за договором факторингу, відповідачем не надано доказів на спростування заявлених позовних вимог. Тому є підстави для стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором з відповідача у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 611, 1054, 1055, 1050 ЦК України,

Outcome: approved