Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.08.2019 р. між нею, позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Спільних дітей та нажитого майна у них немає. За час проживання у шлюбі їх сімейне життя не склалося, вони більше двох років проживають окремо. Між ними почастішали сварки, непорозуміння, що виникали на побутовому рівні, за останніх обставин сформувалося різне бачення щодо влаштування сімейного побуту, ролі у сім?ї та на життя в цілому. На даний вони не ведуть спільного побуту та господарства, що призвело до того що між ними зникло почуття любові та взаємоповаги. Зважаючи на викладене, позивач вважає, що подальший шлюб з відповідачем є неможливим, оскільки такий фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам у зв?язку з чим, позивач наполягає на його розірванні, на примирення вона не згідна. Просить позов задоволити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з?явилась, разом із позовом подала до суду клопотання про розгляд даної цивільної справи без її участі. Проти прийняття судом заочного рішення у спрраві, не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, подав до суду добровільну згоду, в якій позовні вимоги підтримав, просив шлюб з позивачем розірвати та розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення позивача, враховуючи заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2019 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що 01 серпня 2019 року складено відповідний актовий запис № 278, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Встановлено, що у шлюбі сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, оскільки вони вже більше двох років проживають окремо. Між сторонами почастішали сварки, непорозуміння, що виникали на побутовому рівні. За таких обставин сформувалося різне бачення щодо влаштування сімейного побуту, ролі у сім?ї та на життя в цілому. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та господарства, що призвело до того що між ними зникло почуття любові та взаємоповаги. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1. ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи, судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася і шлюб існує формально. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Із дослідженого у судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, примиритися сторони не бажають, тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили таке підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved