Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

18.07.2024 [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в якій посилаючись на те, що його син - [PERSON] , [INFO] , страждає з дитинства на хронічні психічні розлади, просив визнати останнього недієздатним, встановити над ним опіку, а його (заявника) призначити опікуном. Ухвалою судді від 19.07.2024 відкрито провадження у справі і її призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 06.08.2024 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, а провадження зупинено на час проведення експертизи. 16.10.2024 року до суду надійшли матеріали експертизи. Ухвалою від 25.10.2024 провадження у справі поновлено і її призначено до подальшого судового розгляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] , представник заінтересованої особи [PERSON] - адвокат Нінчук - Худякова О.М., заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району - Салата Н.П. в судовому засіданні не заперечувала щодо визнання особи недієздатною, водночас у задоволенні заяви в частині призначення опікуна просила відмовити, посилаючись на інший порядок вирішення даного питання. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України зазначено, що обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні. При цьому, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом (ч. 3 ст. 296 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , заявник [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , щодо якого ставиться питання про визнання недієздатним. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 394 від 05.09.2024, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром. Ступінь наявних порушень у психічній діяльності такий, що він не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. За приписами ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню, а зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Щодо вимоги про встановлення опіки над недієздатним, суд зазначає наступне. За частинами першою-третьою статті 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 1 ст. 60 ЦК України). Опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (ст. 62 ЦК України). Виходячи з ч.ч. 4, 5 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (ч. 1 ст. 67 ЦК України). При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88. Частиною 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи з аналізу ч. 1 ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. В постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), 29 березня 2021 року у справі №184/858/19 (провадження № 61-13874св20), від 19 квітня 2021 року у справі №755/12409/15-ц (провадження № 61-22566св19), від 28 листопада 2021 року у справі №751/9572/19 (провадження № 61-3053св21) викладено висновок, що відсутність подання та/або висновку органу опіки та піклування з приводу призначення фізичної особи опікуном унеможливлює вирішення судом вказаного питання, оскільки саме на орган опіки та піклування покладено обов`язок дослідження обставин щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, відсутність подання органу опіки та піклування про доцільність призначення особи опікуном, унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи, виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна. Таким чином, вирішуючи питання про призначення опіки суд не діє самостійно, а приймає рішення на підставі подання Органу опіки та піклування або за заявою особи, призначеної піклувальником або опікуном. В той же час, заявник не позбавлений права звернутися до Органу опіки та піклування з метою призначення його опікуном недієздатного сина, який, у разі доцільності призначення його опікуном, уповноважений внести відповідне подання до суду. З огляду на вказане, суд вважає необхідним у задоволенні заявлених вимог в цій частині відмовити.

Outcome: partial