Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У вересні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 29 квітня 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. В шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач вказує різні погляди на життя та непорозуміння через розбіжності у характерах. Позивач не бажає продовжувати спільне життя. Вказала, що вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільне господарство,за таких умов подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2024 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у судове засідання. У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надішла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та розгляд даної справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку із чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сторони перебувають у шлюбі з 29 квітня 2015 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про що складено відповідний актовий запис № 747. В шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстровано Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13 травня 2016 року. Із пояснень позивача вбачається, що підставою для розівання шлюбу є різні погляди на життя та непорозуміння через розбіжності у характерах. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, призначення терміну на примирення не потребує, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, крім того, сторони наполягали на розірванні шлюбу, у зв`язку із чим, шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 142 doc2.nsf/link1/an_7949/ed_2020_01_01/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#7949" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду із вказаним позовом у розмірі 1 211,20 грн. У зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 50 % від суми сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн та підлягає до повернення з державного бюджету 50 % судового збору у розмірі 605,60 грн. На підставі ст.ст. 21, 24, 110-112, 114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved