Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Представник ПрАТ «Київобленерго» звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати [PERSON] усунути порушення охоронної зони повітряної лінії 10кВ Л-ТП-770 від ПС «ЗОРЯ», шляхом знесення забудови, яка розташована під проводами повітряної лінії 10кВ Л-ТП-770 від ПС «ЗОРЯ» за адресою: [ADDRESS] , стягнути витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є власником земельної ділянки площею 0,125 га за адресою: [ADDRESS] . Представниками ПрАТ «Київобленерго» 05.12.2018 року за вказаною адресою було зафіксовано порушення «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою КМУ від 04.03.1999 року №209, а саме, було виявлено, що на належній відповідачу земельній ділянці здійснено будівництво житлового будинку в охоронній зоні 10кВ Л-ТП-770 від ПС «ЗОРЯ». За наслідками перевірки складено акт-вимогу про усунення порушень правил охорони електричних мереж, який засобами поштового зв`язку направлено відповідачу. Вказаний акт-вимогу виконано не було. Позивач зазначає, що вказану лінію електропередач було побудовано у 1970 року на виділеній із земель запасу на потреби електроенергетичної галузі території. Даний об`єкт обліковується на балансі ПрАТ «Київобленерго» з 01.10.1970 року. Будівництво в охоронній зоні відповідачем здійснено на підставі будівельного паспорту №75/01-31 від 13.09.2017 року. Повітряна лінія побудована до набуття відповідачем та попереднім власником земельної ділянки та здійснення відповідачем незаконного будівництва. На момент державної реєстрації права власності відповідачу було відомо про наявність повітряної лінії, що проходить по даній земельній ділянці. Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2019 року [PERSON] відкрито провадження по справі в загальному порядку, призначено підготовче засідання (а.с. 35). Відповідач подала відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просить відмовити з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Зазначає, що вона є єдиним власником земельної ділянки, на якій здійснено будівництво житла. Земельну ділянку виділено для будівництва житлових будинків громадян та під індивідуальне будівництво. Будівництво житла здійснено на підставі відповідних дозвільних документів, отриманих від органу місцевого самоврядування про які позивачу було достеменно відомо. Проте, жодних претензій з боку позивача до останніх пред`явлено не було. Лінія електропередач 10кВ Л-ТП-770 від ПС «ЗОРЯ» проходить по території земельної ділянки, яка належить позивачу на підставі єдиного правовстановлюючого документа Державного акту на право власності від 03.03.1999 року. Складений представниками позивача за наслідками перевірки акт є неналежним доказом у справі, оскільки складено без участі сторін та зазначення про відмову відповідача перенести лінії електропередач за свій рахунок. Позовні вимоги позивача не підтверджені належними доказами, позивач порушує право відповідача щодо користування власністю та здійснення права власності (а.с. 116-120). Представник позивача подав відповідь на відзив, зазначає, що повітряна лінія була побудована раніше, ніж сформовано земельну ділянку та набуто право власності за відповідачем та попереднім власником. Земельна ділянка перейшла у власність [PERSON] із зобов`язаннями щодо обмеження у використанні, в тому числі заборони здійснювати будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт, знесення будівель та споруд. На момент державної реєстрації права власності на земельну ділянку, відповідачу було відомо про наявність повітряної лінії, що проходить по даній земельній ділянці. Відомості щодо опори лінії електропередач та її охоронної зони не було внесено до Державного земельного кадастру, площа під опорою повітряної лінії не була вирізана із загального об`єму земельної ділянки, що унеможливлює товариству оформити право власності/користування земельною ділянкою під опорою повітряної лінії електропередач. Документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку оформлено неналежним чином. Вказані неточності не відповідають вимогам ДБН В2.5-16-99 від 27.07.1999 №179 та «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою КМУ від 04.03.1997 року №209. Чинним законодавством передбачена охоронна зона уздовж повітряної лінії, яка проходить через земельну ділянку, що перебуває у власності відповідача, в межах якої власник зобов`язаний використовувати її з обмеженнями, передбаченими діючим законодавством. Доказів правомірності здійснення забудови земельної ділянки в охоронній лінії, відповідачем не надано, що свідчить про незаконність такого будівництва та правомірності вжиття заходів для усунення вказаних порушень (а.с.45-48). 06.05.2019 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №362/121/19 (а.с. 37). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2019 року справу прийнято до провадження судді Лебідь-Гавенко Г.М. за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 38-39). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2022 року замінено АТ «Київобленерго» на його правонаступника ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (а.с. 200-201). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2022 року провадження у справі зупинено до набрання рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області законної сили у цивільній справі №362/2724/18 за позовом [PERSON] до Васильківського РП ПАТ «Київобленерго» про усунення перешкод у здійсненні права власності (а.с. 202-204). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.01.2024 року провадження по справі відновлено, призначено підготовче судове засідання (а.с. 214). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 231-232). Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позові (а.с. 247). Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем реєстрації, конверти повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 239, 246), також судові повістки-повідомлення надсилались на електронну пошту відповідача, зазначену у заяві від 09.03.2024 року (а.с. 220, 227, 235, 244). Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив відповідачів, відповідь на відзив позивача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку від 18.08.2008 року належить незавершений житловий будинок, готовністю 15%, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 88). Також [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.08.2008 року належить земельна ділянка площею 0,125 га, розташована в [ADDRESS] . Земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд, ведення особистого підсобного господарства. Склад угідь: 0,015 га під забудовою, 0,11 га рілля (а.с. 5). Відповідно до пункту 3 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.08.2008 року, згідно Українського класифікатора УКПОКЧЗД визначені обмеження для земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку: правові - зміна цільового призначення; дотримання режиму використання земель для охоронних і санітарно-захисних зон; для земельної ділянки, наданої для ведення особистого підсобного господарства: правові - зміна цільового призначення, продаж земельних ділянок іноземним громадянам. Право приватної власності на земельну ділянку в [ADDRESS] кадастровий номер 3210700000:12:025:0104 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, 02.12.2015 року зареєстровано за [PERSON] (а.с.91). Відділом містобудування та архітектури Васильківської міської ради відповідачу видано будівельний паспорт забудови земельної ділянки по [ADDRESS] , зареєстрованого за №75/01-31 від 13.09.2017 року (а.с. 25-26). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.05.2015 року, цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер 3210700000:12:025:0104 в [ADDRESS] - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель землі житлової та громадської забудови (а.с. 93-96). 08.11.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за відповідачем зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 98 кв.м. в [ADDRESS] (а.с. 195). 05.12.2018 року представниками ПрАТ «Київобленерго» складено акт-вимогу про усунення порушень Правил охорони електричних мереж. Даним актом виявлено порушення Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» та Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою КМУ від 04.03.1997 року №209, а саме: за адресою: [ADDRESS] , власником земельної ділянки [PERSON] здійснено будівництво житлового будинку в охоронній зоні ПЛ-10кВ Л-ТП-770 від ПС «ЗОРЯ». В акті зазначено, що з метою забезпечення збереження електричних мереж, створення належних умов їх експлуатації та запобігання нещасним випадкам від впливу електричного струму, необхідно усунути порушення Правил охорони електричних мереж, а саме порушень охоронної зони ПЛ-10кВ Л-ТП-770 від ПС «ЗОРЯ» (а.с. 6). Даний акт-вимогу надіслано на поштову адресу відповідача (а.с. 11). Відповідно до довідки від 05.07.2018 року зазначено, що на балансі ПрАТ «Київобленерго» обліковується об`єкт основних засобів, розташований в Київській області, Васильківському районі, а саме ПЛ-10кВ Л-ТП-770 від ПС «ЗОРЯ», дата оприбуткування 01.10.1970 року (а.с. 24). Лінія електропередач ПЛ-10кВ Л-ТП-770 від ПС «ЗОРЯ» побудована у 1970 році на виділеній із земель запасу на потреби електроенергетичної галузі території, що підтверджується паспортом лінії електропередавання напругою від 15.09.2016 року (а.с. 12-23), витягом з переліку нерухомого майна, що увійшло до статутного фонду позивача під час його корпоратизації 01.07.1995 року, затверджений наказом Міністерства палива та енергетики України 21.11.2016 року №452 (а.с. 56-60). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі №362/2724/18 від 09.11.2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 01.03.2023 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою (а.с. 210-213). У справі №362/2724/18 [PERSON] звернулась з позовом до ПрАТ «Київобленерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», про зобов`язання відповідача перенести лінію електропередачі із земельної ділянки будинку [ADDRESS] . Судом у справі №362/2724/18 встановлено, що на земельній ділянці, яка належить [PERSON] , розміщена електроопора ПЛ-10кВ. Повітряна лінія 10кВ Л-ТП-770 від ПС «Зоря» була побудована у 1970 році на земельній ділянці, яка була виділена на потреби електроенергетичної галузі, та обліковується на балансі ПрАТ «Київобленерго» з 01.10.1970 року, свого місця розташування не змінювала. Купуючи земельну ділянку у 2008 році, позивачка була обізнана про розташування на ній електроопори повітряної лінії електропередачі і доказів, які спростовують ці обставини [PERSON] надано не було. Відповідно до ч. 6\~ст. 41 Конституції України\~використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також відповідно до\~ст. 386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до положень\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею\~76 Земельного Кодексу України\~визначено, що землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об`єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об`єкти транспортування електроенергії до користувача, крім визначених законом випадків розміщення таких об`єктів на землях іншого цільового призначення. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони. Лінійні об`єкти енергетичної інфраструктури можуть розміщуватися на земельних ділянках усіх категорій земель без зміни їх цільового призначення, у тому числі за договорами сервітуту. У\~статті 112 Земельного кодексу України\~зазначено, що охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти (пункт б). Згідно\~ст. 114 Земельного кодексу України\~санітарно-захисні зони створюються навколо об`єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови. У межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей. \~Будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, знесення будівель і споруд в охоронних зонах електричних мереж регулюється Правилами охорони електричних мереж, затверджених Постановою КМУ від 04.03.1997 року №209 (далі Правила №209) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) та\~Законом України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон електричних об`єктів» від 09.07.2010 № 2480-VI\~(далі Закон № 2480-VI), які\~\~поширюється на правовідносини, пов`язані з використанням земель енергетики незалежно від форм власності на землю та об`єкти енергетики, відомчої їх належності, а також земельних ділянок, розміщених у межах спеціальних зон об`єктів енергетики.\~\~ У\~статті 24 Закон № 2480-VI зазначено, що розміри охоронних та санітарно-захисних зон об`єктів енергетики залежно від їх конструкції та напруги встановлюються Кабінетом Міністрів України. Межі охоронних та санітарно-захисних зон об`єктів енергетики зазначаються в містобудівній документації, документації із землеустрою та кадастрових планах. Розмір охоронних та санітарно-захисних зон уздовж повітряних ліній електропередачі визначається паралельними прямими по обидва боки ліній від крайніх проводів на відстані від 2,0 до 40,0 метра залежно від напруги. Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 32 Закон № 2480-VI, у межах охоронних зон об`єктів енергетики забороняється будувати житлові будинки, громадського призначення; і розміщувати споруди іншого призначення найменшій відстані від елементів електричних мереж, ніж встановлено нормами. Власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним та юридичним особам у межах спеціальних зон об`єктів енергетики без письмової згоди підприємств енергетики, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняється виконувати земляні, будівельні та інші роботи, що можуть і призвести до порушення безаварійного функціонування об`єктів електричних мереж. Відповідно до п. 2 додатка до Правил №209 підприємства, установи, організації, окремі громадяни у разі відведення їм під забудову земельних ділянок, на території яких розташовані електричні мережі, зобов`язані завчасно погоджувати будівництво з енергопідприємствами, у віданні яких перебувають ці мережі. Пунктом 4 Правил № 209 передбачено, що у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Згідно з п. 5 Правил №209 охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстань 20 метрів для повітряних ліній 110 кВ. В силу п. 8 Правил №209 забороняється в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, а саме: будувати\~\~житлові, громадські та дачні будинки та інше. Згідно з п. 9 Правил у межах охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв без письмової згоди енергопідприємств, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника, забороняє будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт будівель і споруд. На земельній ділянці, належній відповідачу, розташована ПЛ 10 кВ Л-ТП-770 від ПС «ЗОРЯ». Така земельна ділянка знаходиться в охоронній зоні електричних мереж. Використання власником земельної ділянки можливе з обмеженнями, встановленими Законом України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів та Правилами охорони електричних мереж, затверджених Постановою КМУ від 04.03.1997 року №209 ) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідачем, без отримання дозволу позивача на використання охоронної зони ПЛ 10 кВ Л-ТП-770 від ПС «ЗОРЯ», здійснено будівництво житлового будинку загальною площею 98 кв.м., що є порушенням вищевказаних норм Закону. Розташування вищевказаного об`єкта в охоронній зоні лінії електропередач, носить небезпеку для життя та здоров`я населення, призводить до порушення нормального функціонування лінії електропередач ПЛ 10 кВ Л-ТП-770 від ПС «ЗОРЯ» від якої заживлено значну частину м. Василькова та прилеглі населені пункти, що унеможливлює нормальні умови експлуатації та належного технічного обслуговування, існує можливість\~нещасних випадків від впливу електричного струму на людей. Відповідачем не надано суду доказів, що спірний будинок побудовані правомірно, за наявності відповідного дозволу та без порушення правил користування охоронною зоною повітряних ліній. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~921,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

Outcome: approved