Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У червні 2024 року позивач ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором №16628-05/2023 від 25.05.2023 року, яка становить 60 073,50 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 15 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 45 073,50 грн; за кредитним договором №03510-06/2023 від 03.06.2023 року - 18 200,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 4 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 14200,00 грн; за кредитним договором №37770-06/2023 від 29.06.2023 року - 19 457,50 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 4 300,00 грн.; заборгованість за відсотками - 15 157,50 грн, а всього 97 731,00 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,20 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №16628-05/2023 від 25.05.2023 року, кредитний договір №03510-06/2023 від 03.06.2023 року та кредитний договір №37770-06/2023 від 29.06.2023 року, відповідно до умов яких товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Товариство свої зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитних договорів, однак відповідач, у свою чергу, не виконав умови кредитних договорів. 16.11.2023 року ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», уклали договір факторингу №16112023, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», включно і до [PERSON] за кредитними договорами №16628-05/2023 від 25.05.2023 року, №03510-06/2023 від 03.06.2023 та №37770-06/2023 від 29.06.2023 року. Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №16628-05/2023 від 25.05.2023 року становить 60 073,50 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 15 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 45 073,50 грн; за кредитним договором №03510-06/2023 від 03.06.2023 року становить 18 200,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 4 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 14200,00 грн; за кредитним договором №37770-06/2023 від 29.06.2023 року становить 19 457,50 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 4 300,00 грн.; заборгованість за відсотками - 15 157,50 грн, а всього 97 731,00 грн. Процесуальні дії Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. та 01.07.2024 року справу передано судді (а.с. 125-126). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.07.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 128-129). 29.07.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що позивачем не доведено обставин, на яких грунтуються позовні вимоги, зокрема не довів укладення кредитних договорів між нею та первісним кредитором на умовах, що вказані в наданих копіях договорів, не довів перерахування їй тіла кредиту первісними кредиторами, не довів розмір фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків, які він просить стягнути за період користування кредитними коштами, не підтвердив перерахування коштів первісним кредиторам за отримання грошових вимог (а.с. 140-148). В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву, у якій просить розглядати справу без участі представника, позов підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 179). 22.08.2024 року до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких просять задовольнити позовні вимоги , оскільки надані у справі докази є достатніми (а.с. 154-161). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, причини неявки суду невідомі (а.с. 133, 178). Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №16628-05/2023 від 25.05.2023 року, кредитний договір №03510-06/2023 від 03.06.2023 року та кредитний договір №37770-06/2023 від 29.06.2023 року, який підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 81-85, 100-104, 123). Відповідно до п.п. 1.6 п.1 договорів кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки , протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами. Порядок обчислення (нарахування) процентів, пролангація, порядок повернення кредиту та сплата процентів, права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами Кредитному договорі. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (п.п. 7.6 Кредитного договору), які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. Згідно довідок сервісу онлайн переказів iPay.ua на платіжну картку клієнта було перераховано грошові кошти (а.с. 93, 112). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків при застосуванні конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Райффайзен Банк»). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. З аналізу зазначених правових норм слідує, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За вимогами ст.626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитний договір №16628-05/2023 від 25.05.2023 року, кредитний договір №03510-06/2023 від 03.06.2023 року та кредитний договір №37770-06/2023 від 29.06.2023 року, що є порушенням законних прав та інтересів банку. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З представлених позивачем письмових доказів, зокрема детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №16628-05/2023 від 25.05.2023 року становить 60 073,50 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 15 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 45 073,50 грн; за кредитним договором №03510-06/2023 від 03.06.2023 року становить 18 200,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту - 4 000,00 грн; заборгованість за відсотками - 14200,00 грн; за кредитним договором №37770-06/2023 від 29.06.2023 року становить 19 457,50 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 4 300,00 грн.; заборгованість за відсотками - 15 157,50 грн, а всього 97 731,00 грн. Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. 16.11.2023 року ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», уклали договір факторингу №16112023, за яким ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (а.с. 45-50). Згідно витягу з реєстру боржників право грошової вимоги від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» перейшло включно і до [PERSON] за кредитними договорами №16628-05/2023 від 25.05.2023 року, №03510-06/2023 від 03.06.2023 та №37770-06/2023 від 29.06.2023 року (а.с. 51, 52, 53). Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 16.11.2023 року [PERSON] було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитними договорами та направлена досудова вимога (56-58, 51-61). Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, доказів того, що вона виконав належним чином зобов`язання як до так і після відступлення права вимоги, сплатила грошові кошти у рахунок погашення заборгованості, суду не надано, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, які є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат Зважаючи на положення ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, враховуючи задоволення позову, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача у розмірі 2 422,40 грн на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved