Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач подала до суду позовну заяву та просить: розірвати договір довічного утримання та догляду, укладений між позивачем та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ганшиною О.Ю., реєстр № 50; застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання та догляду, а саме визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6325158500:00:014:0046, площею 0,1354 га, та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження на земельну ділянку, кадастровий номер 6325158500:00:014:0046, площею 0,1354 га, та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 12 січня 2023 року вона уклала із відповідачем договір довічного утримання та догляду, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, реєстр № 50. Згідно п. 1 вказаного договору позивач передала відповідачу у власність земельну ділянку площею 0,1354 га, кадастровий номер 6325158500:00:014:0046, та житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов п. 6 вказаного договору відповідач зобов`язалась за власні кошти довічно утримувати позивача, надаючи необхідне харчування, ліки, одяг, допомогу, забезпечувати належний догляд, прибирання, тощо. За п. 7 договору позивач залишилась довічно проживати у відчужуваному житловому будинку. З моменту укладення договору пройшло більше року відповідач знехтувала його умовами та не виконувала обов`язки протягом цього періоду, не приходила, не піклувалась про позивача, не забезпечувала необхідним харчуванням, ліками, не цікавилась потребами та проблемами позивача. У разі необхідності придбання продуктів харчування, ліків, виклику лікаря, прибирання, оброблення городу, вирішення інших питань життєзабезпечення, позивач змушена була звертатись до працівника соціального захисту, до своєї племінниці, сусідів. Як людина похилого віку позивач має певні хронічні захворювання та потребує сторонньої допомоги та догляду. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору щодо розірвання договору довічного утримання, однак відповідач документи не віддала, тому для отримання їх дублікатів позивач зверталась до нотаріуса. В теперішній час відповідач взагалі відмовляється віз спілкування з позивачем, мирним шляхом вирішити спір неможливо, тому позивач звернулась до суду з позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року відкрито провадженням по справі. \~ \~ \~ \~26 березня представник відповідача [PERSON] подав заяву про ознайомленням з матеріалами справи. \~ \~ \~ \~09 травня 2024 року представник відповідача [PERSON] подав відзив на позов, в якому проти задоволення заявлених вимог заперечував та вказав, що з моменту повномасштабного вторгнення 24.02.2022 в смт Рогань Харківської області перебувало багато літніх людей, які потребували допомоги тому відповідач вирішила стати волонтеркою задля безкоштовної допомоги суспільству. Кожного дня відповідачка намагалась якомога ефективніше допомагати мешканцям селища розвозивши гуманітарну допомогу, допомагаючи у домашніх справах, складанні документів для отримання відновлення пошкодженого майна. Серед таких людей була і позивач, яка отримувала гуманітарну допомогу та відновлення пошкодженого вікна. Через певний час сторони маючи доброзичливі стосунки вирішили укласти договір довічного утримання. З дати укладання договору пройшло більше року і відповідач добросовісно у повному обсязі виконувала його умови та здійснювала інші обов`язки по утриманню позивачки в тому числі, які не передбачені договором. Догляд за позивачем здійснювала відповідач та її родина, коли була потреба в обробленні городу та термінового приїзду. Посилання позивача на обов`язок відповідача, як власника будинку утримувати його та сплачувати комунальні послуги є необґрунтованими, оскільки базуються на інших правовідносинах та за відсутності несприятливих наслідків для позивача, пов`язаних з можливістю проживання у спірному будинку, невиконання або неналежне виконання відповідачем такого обов`язку, утворення заборгованості з оплати послуг електо-, газопостачання саме по собі не може бути підставою для розірвання договору довічного утримання, тим більше, що така заборгованість виникла під час окупації смт Рогань у 2022 році, ще до укладення спірного договору. 12.12.2023 був зафіксований виклик лікаря до позивача за адресою: [ADDRESS] , коли вона внаслідок падіння отримала забиття грудної клітини. Позивачку оглянув лікар, надані рекомендації, в подальшому відповідач декілька разів отримувала телефонні консультації з приводу стану здоров`я позивача та корекції терапії. Позивач крім відповідача та її родини нікому не була потрібна, родичів позивача жодного разу мешканці смт Рогань не бачили. Коли відповідач зверталась до органів влади та безпосередньо до родичів задля вивезення пенсіонерки в безпечне місце - ніхто не відгукнувся, а ці звернення були до підписання договору. Відповідач намагалась домовитись із сусідами, щоб була можливість літньої людини жити в теплі поки йшло відновлення майна після обстрілу, але ті відмовились прихистити позивача, на заклики переїхати до відповідача позивач неодноразово відповідала відмовою. Родина відповідача характеризується позитивно, відповідач є добропорядною, чуйною, уважною та завжди може надати допомогу. Фактично відповідач здійснювала догляд та надавала допомогу позивачу з 2022 року і за весь цей час зазнала значні матеріальні витрати. Натяки на розірвання договору довічного утримання почались після того, як в село почала приїжджати молода племінниця, хоча при підписанні договору було заявлено про відсутність осіб інтересів яких може стосуватись цей правочин. За викладених обставин відповідач категорично заперечує проти задоволення заявлених вимог. \~ \~ \~ \~09 травня 2024 року позивач надала клопотання про долучення доказів. \~ \~ \~ \~16 травня 2024 року представник відповідача надав клопотання про долучення додаткових матеріалів. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 16 травня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, крім того вказала, що відповідач з родиною дійсно обробляли город, але майже усе зібране забрали собі, а позивачу виділи пару відер картоплі та кілька помідорів. За всю роботу по ремонту будинку, яка виконувалась відповідачем, позивач сплачувала кошти. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. \~ \~ \~ \~Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила у його задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя, просив у задоволенні заявлених вимог відмовити. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає позивача зі свого дитинства, оскільки вона дружила з її матір`ю. Відповідача у [PERSON] не бачила ніколи, приходила соціальний працівник і допомагала позивачу по господарству, також приходила племінниця [PERSON] . Гуманітарну допомогу отримували усі, а не тільки [PERSON] . Свідок працює у дитячому садку і вона з солдатами готували їжу, яку відповідач потім розвозила. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працювала соціальним працівником і 12 років надавала допомогу [PERSON] . Приходила у понеділок і четвер та виконувала усе необхідне відповідно до функціональних обов`язків: воду носила, купувала харчі та ліки, прибирала у хаті, готувала їжу, а якщо треба поралась на городі. У 2022 році була відсутня у смт [PERSON] тільки один місяць з кінця березня по кінець квітня. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у квітні 2022 року переїхав до смт Рогань. Чоловік відповідача допомагав йому шифером, фанерою, плівкою. Він також отримав вікна для [PERSON] та вставив їх, безкоштовно привіз дрова та буржуйку. Крім того, перебрали топку - приходив пічник, виорали мотоблоком город, засадили городину, поливали, пололи. Відповідач отримувала їжу та носила стареньким. У будинку [PERSON] був два рази: коли вікна ставили та коли дрова розвантажували, тоді бачив як відповідач прибирала у хаті. Йому відомо, що до позивача ходила соціальний працівник і її не було тільки під час обстрілів. Потім ще селищна рада почала допомагати. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з відповідачем сусіди і знайомі з 2019 року. З 24.02.2022 у селі залишались її родина, родина відповідача та пенсіонери. [PERSON] стала волонтером і має за цю роботу нагороди. Чоловіки купляли та привозили продукти, ліки, воду і розносили стареньким, в тому числі [PERSON] . Коли останній було погано приходили і приносили ліки за рекомендацією лікаря. Відповідач допомагала на городі, її чоловік косив траву. У позивача був пошкоджений будинок і по волонтерській програмі, її чоловік та чоловік відповідача привозили позивачу вікна, дрова. Бачила один раз соціального працівника, але [PERSON] у той час також була у [PERSON] . Свідку відомо, що у 2022 році відповідач давала кошти і казала які ліки купувати, вішала штори у позивача, мила поли коли прочистили котел та пічник промазав грубу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач є її сусідкою хатами напроти і з вікон усе видно. Позивач є одинокою і усі сусіди їй допомагали. Відповідача знає десять років і вона з 24.02.2022 допомагала усім нужденним. У позивача були побиті вікна та паркан. Відповідач вирішила питання про скління вікон, завезення дров, їжу носила, город обробляла, восени вирішила питання з «буржуйкою», полагодила паркан. У 2023 році бачила соціального працівника, яка сказала, що іде до [PERSON] , у 2022 році її не бачила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідач город [PERSON] обробляла, що до війна, оскільки свого не мають. Відповідач є волонтером і допомагала усім у селі. Селищна рада давала «буржуйки», вікна. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що чоловік відповідача проводив скління вікон у позивача, рубав дрова, носив воду, прибирав город, носив їжу. \~ \~ \~ \~Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 12 січня 2023 року позивач уклала із відповідачем договір довічного утримання та догляду, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ганшиною О.Ю., реєстр № 50. відповідно до п. 1 вказаного договору позивач передала відповідачу у власність земельну ділянку площею 0,1354 га, кадастровий номер 6325158500:00:014:0046, та житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов п. 6 вказаного договору відповідач зобов`язалась за власні кошти довічно утримувати позивача, надаючи їй необхідне харчування, ліки, одяг, допомогу, забезпечувати за нею належний догляд, прибирання, тощо. За пунктом 10 договору, у разі невиконання відповідачем взятих на себе за цим договором обовтязків, договір може бути розірваний згідно ст. ст. 214, 755, 756 ЦК України. Відповідно до довідки Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Роганської селищної ради Харківського району Харківської області № 01-01-22/57 від 05.03.2024, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , обслуговувалась центром з 01.03.2021 і за нею був закріплений соціальний робітник та надавалась соціальна послуга «Догляд вдома», знята з обслуговування 26.02.2024 за заявою. Позивачем суду надана виписка із її медичної карти. \~ \~ \~ \~Відповідачем суду надані: копії призначень лікаря; фото фрагментів кардіограми; фотографії позивача поряд якої знаходяться пакунки з їжею; акти опитування свідків; чеки на придбання продуктів харчування датовані в період з лютого по травень 2024 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилом ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 744 ЦК України\~за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Частиною 1\~ст. 749 ЦК України\~закріплено обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду), якими можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За змістом п. 1\~ст. 755 ЦК України\~договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2\~ст. 614 ЦК України\~особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відтак, за змістом вказаної норми, договір може бути розірваний незалежно від вини набувача. Тому останньому слід доводити факт належного виконання, а не відсутність його вини у невиконанні або неналежному виконанні умов договору довічного утримання. Положення ч. 1\~ст. 755 ЦК України\~не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд ураховує конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення\~ст. 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору. Частиною 2\~ст. 651 ЦК України\~визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Згідно ч. 2 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору у зв`язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов`язки за договором. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 19 червня 2019 року по справі № 759/501/17 тлумачення п. 1 ч. 1ст. 755\~ЦК України\~свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій. Згідно з ч. 2\~ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2\~ст. 43 ЦПК України\~обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положеннями частин 1-4\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;\~2) висновками експертів;\~3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1\~ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6\~ст.81 ЦПК України). Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. За ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вимог наведених процесуальних норм відповідач не надала суду належних та допустимих доказів виконання нею умов Договору, а саме забезпечення [PERSON] харчуванням, одягом, ліками, допомогою, належним доглядом, прибиранням. Заперечення відповідача проти позову суд розцінює критично, оскільки долучені нею до матеріалів справи квитанції про оплату продуктів датовані лютим - травнем 2024 року, коли позивачем вже поданий позов про розірвання договору довічного утримання, фото позивача з пакунками є волонтерським звітом відповідача, що остання визнала у судовому засіданні, тому надання позивачу харчів у такий спосіб не є її забезпеченням за власні кошти відповідача, як передбачено договором довічного утримання. Не є забезпеченням за власні кошти відповідача і надання позивачу пічки «буржуйки», дров, скління вікон, що виділені позивачу органом місцевого самоврядування чи міжнародними організаціями, тим більше вказані події, в тому числі порубка дров, ремонт паркану, заміна пошкоджених вікон, ремонт котла та пічки, прибирання після виконання вказаних робіт, надання волонтерської допомоги відбувались у 2022 році, ще до укладання договору довічного утримання. Роботи на городі, що виконували відповідач з родиною також не є утриманням позивача, оскільки таким чином вони за відсутності свого городу, забезпечували в першу чергу свою родину, що не заперечувала відповідач у судовому засіданні. Також суд враховує, що допитані у судовому засіданні свідки повідомили про події надання позивачу допомоги у 2022 році: скління вікон, доставка дров, пічки «буржуйки» та жоден не повідомив про обставини надання позивачу протягом 2023 року утримання відповідно укладеного договору. Судом також встановлено, що позивач в силу віку потребувала саме сторонньої допомоги у побуті та отримання належних медичних послуг, що підтверджується даними довідки Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, де вказано, що позивач обслуговувалась центром з 01.03.2021, за нею був закріплений соціальний робітник та надавалась соціальна послуга «Догляд вдома», знята з обслуговування 26.02.2024. За викладених обставин, суд доходить висновку, що з боку відповідача мало місце неналежне виконання нею умов договору довічного утримання, а позовні вимоги про розірвання договору довічного утримання доведеними та обґрунтованими, тому задовольняє їх у повному обсязі, при цьому враховує, що матеріали справи не містять даних, що позивач перешкоджала відповідачу виконувати умови договору. Оскільки судом розірвано договір довічного утримання та догляду, укладений 12 січня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] , тому суд застосовує наслідки розірвання вказаного договору та визнає за позивачем право власності на житловий будинок з прибудовами та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд, повністю задовольняє заявлені вимоги, питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та суму судового збору, що сплачений позивачем, стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved