Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи вимоги тим, що остання є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Спільні відносини та проживання разом сторони почали з 2010 року та проживали за адресою позивачки, а саме по [ADDRESS] . На фоні постійного вживання спиртних напоїв відповідачем, небажання працювати та утримувати сім`ю, безлічі сварок, ініціатором яких постійно виступав [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, байдужого відношення до сім`ю, зокрема й до існування дитини, та постійного проводження вільного часу зі своїми друзями, відносини між сторонами погіршувались. Всі ці факти свідчать про свідоме ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, наведених в позовній заяві. Проти розгляду справи за відсутності відповідача не заперечив. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив і не подав відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивачки, предствниці третьої особи, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). По народженню дитини відповідачка з дитиною проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 10). Рішенням та висновком виконавчого комітету Лебединської міської ради від 23.10.2024 № 317 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відомостей з витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданого відділом адміністративних послуг управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради від 30.05.2024 року уповноваженому власнику [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивачка та її син - [PERSON] (усього дві особи). Вказана інформація підтверджує, що позивачка проживає із сином самостійно. Довідкою депутата Лебединської міської ради, виданою на ім`я позивачки в тому, що батько її сина [PERSON] , [INFO] , а саме - [PERSON] участі у вихованні сина не бере, не підтримує фінансово, не надає допомогу. Вказана довідка засвідчена сусідами: [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] ; та [PERSON] , адреса проживання: [ADDRESS] . Довідкою Лебединського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «КАЛИНКА» Лебединської міської ради від 13.05.2024 року вих. № 01-20/40, підтверджується, що дитина - [PERSON] дійсно відвідував вказаний заклад у період з 14.07.2015 року по 15.06.2018 року. Вихованням дитини займалась мама [PERSON] , приводила та забирала з дошкільного закладу, відвідувала батьківські збори, свята, вирішувала всі організаційні питання. Батько [PERSON] в заклад дошкільної освіти не приходив, із педагогами не спілкувався. Відповідно до довідки Лебединського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Лебединської міської ради від 08.05.2024 року за вих. № 01-17/97, відповідач, батько учня 6 А класу - [PERSON] , участі у вихованні дитини не бере: на батьківські збори не ходить, участі в житті школи та ремонтних робіт не приймає. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї. Суд вважає, що у судовому засіданні стороною позивачки було доведено факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що доводиться належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які в ході судового розгляду спростовані не були, а тому доходе висновку про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав відносно даної дитини. Тому, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача судовий збір на користь держави, пов`язаний з розглядом даної справи. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved