Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вище вказаним позовом до відповідача, в якому просить, стягнути з останнього 3650,00 грн на користь держави завданих збитків внаслідок незаконного знищення дерев. В обґрунтування позову зазначив, що 04.05.2023 [PERSON] здійснив незаконну порубку дерев на території Станішівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, за що був підданий адміністративному стягненню. Внаслідок скоєного правопорушення державним інтересам, зокрема її навколишньому природному середовищу, була завдана шкода. Провадження у даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 24). Поштові відправлення, якими відповідачу скеровувалась копія позову з доданими до нього документами, повістки та ухвали, не отримано, згідно трекінгу АТ "Укрпошта" (а.с. 33,36). Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідач також викликався у судові засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду (а.с. 30). 11.11.2024 представник позивача через канцелярію суду подав заяву, де просив проводити розгляд справи у його відсутності, щодо заочного рішення не заперечував (а.с. 37). У зв`язку із неявкою учасників справи або їхніх представників розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу 08.06.2023 року відносно [PERSON] було складено протокол № 016640 про адміністративне правопорушення, відповідно до змісту якого вбачається, що він 04.05.2023 на території села Миролюбівка знищив 4 дерева, чим порушив ст.\~10 Закону України "Про рослинний світ"\~(а.с. 7). Як вбачається з вказаного протоколу, відповідач був згодний з порушенням, про що мається його власноручний підпис. Постановою про накладення адміністративного стягнення № 398-3.2 від 08.06.2023 відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП, яка передбачає відповідальність за незаконне знищення лісових культур, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3060,00 грн (а.с. 8). Постанова відповідачем отримана особисто 08.06.2023. Вказаний штраф відповідачем сплачено добровільно, що підтверджується копією квитанції (а.с. 9). Перелічені вище постанови є чинними та ніким не оскаржені, відтак на підставі ч. 4 ст.\~82\~ЦПК\~України суд вважає, що вказані обставини не підлягають доказуванню. Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Конституцією України, міжнародними угодами України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством. Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі за текстом - Закон) встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. У відповідності до положень ст. ст. 68, 69 Закону порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Права і обов`язки, що склалися між сторонами спору, виникли з позадоговірного зобов`язання. Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: а) протиправна поведінка особи, б) настання шкоди, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, г) вина заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. З огляду на наведене, предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення. Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення). Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок людини, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. З наданих позивачем розрахунків розмірів збитків, завданих державі, шкода становить 3\~650, 00 грн (а.с. 6), претензія № 60/11-12 про погашення якої були направлені відповідачу за місцем проживання (а.с. 5). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1ст. 81 ЦПК України). Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено. Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК України). З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що внаслідок саме протиправних дій відповідача державі була заподіяна шкода, яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved