Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Рішенням Чорнухинського\~\~районного суду Полтавської області від 25.10.2024 у задовленні позову ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» до [PERSON] , ТОВ «Харківецьке» про визнання укладеним договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди нового орендаря, відмовлено. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 15 год 00 хв 12 листопада 2024 року у приміщенні Чорнухинського районного суду Полтавської області. Роз`яснено відповідачу, що відповідні докази про розмір вказаних витрат він повинен подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. В установлений судом строк представник відповідача [PERSON] адвокат Руденко С.П. направив клопотання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 500 грн, надавши договір про надання правової допомоги №06/06-24ЦП-2, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 26.10.2024 (а.с.177-180, 182-183,184). Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату час і місце судового засідання. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, повідомлялись про дату час і місце судового засідання. Представник відповідача [PERSON] адвокат Руденко С.П. надав суду заяву про розгляд заяви за відсутності відповідача та його уповноваженого представника, вимоги щодо стягненя витрат на правничу допомогу підтримують. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. При вирішенні питання про судові витрати\~\~суд виходить з такого. Статтею 133\~ЦПК\~України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до приписів ч.1, п.3 ч.2, ч.3 ст.141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані\~з\~розглядом\~справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). За правилами ч.ч.1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок щодо попереднього (орієнтовного) визначення суми судових витрат встановлено ст.134 ЦПК України. Таким чином відсутність документального підтвердження надання професійної правничої допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Представником позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду на підтвердження надання професійної правничої допомоги надано копію договору №06/06-24ЦП-2 про надання професійної правничої допомоги щодо ведення справи за позовом про стягнення орендної плати (далі Договір), укладеного 06.06.2024 між відповідачем та адвокатом. Згідно з п.4.1. Договору сума гонорару за надання правової допомоги клієнту становить 6500,00грн (а.с.183). Як видно з акту про прийняття-передачі наданої правничої допомоги від 25.10.2024, адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Вокс Легум» згідно з Договором надано, а [PERSON] прийнято надані послуги, вартість яких становить 6500,00 грн (а.с.184): представництво інтересів клієнта у статусі відповідача в цивільній справі №549/191/24 у Чорнухинському районному суді Полтавської області за позовом ТОВ «Чорнухинська міжколгоспна пересувна механізована шляхобудівельна колона №23 про визнання укладеним договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди нового орендаря; підготовка та подача відзиву на позовну заяву; підготовка та подача необхідних процесуальних документів; участь в судових засіданнях в режимі відеоконференцзв`язку через особистий кабінет в підсистемі ЄСІТС (а.с.184). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. З огляду на викладеного, дослідивши наданий адвокатом договір та акт прийняття послуг, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн замість 6 500 грн, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved