Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 22.10.2016 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу у подружжя народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомив, що спільне життя у них не склалося, вони втратили почуття взаємної любові та поваги, шлюб став формальністю, спільного побуту вони не ведуть, тому просить розірвати шлюб в судовому порядку. А також, визначити місце проживання сина разом з ним. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2023 року цивільну справу передано для розгляду судді Головчаку М.М. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 23 січня 2024 року згідно розпорядження та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Гребенюку В.В. Ухвалою суду від 24 січня 2024 року справу прийнято до провадження, розгляд справи вирішено продовжити здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09 квітня 2024 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю на уточнення суду вказала, що таке визнання є безумовним і не порушує права інших осіб, відкладення розгляду справи для використання правової допомоги, не потребує. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи визнання позову відповідачем, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого ним за подання позову судового збору, що становить 1073,60 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved