Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 24.08.2020 року між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено кредитний договір №901641887. 20.10.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу 28/1118-01, згідно якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах визначених договором. 20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022 згідно якого ТОВ «ГАЛІОН ПЛЮС» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Згідно реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 року до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27682 гривні 00 копійок, таким чином відповідач має непогашену заборгованість в розмірі 27682 гривні 00 копійок і в зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не виконує свої зобов`язання по договору, позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості та сплачених судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, від відповідача надійшла заяву, в якій вона просила справу розглянути без її участі. Від представника відповідача надійшов відзив на позов в якому він просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати понесенні відповідачем при розгляді справи за надання правничої допомоги. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. 12,\~ст. 81 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 24.08.2020 року між відповідачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено кредитний договір №901641887. 20.10.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу 28/1118-01, згідно якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах визначених договором. 20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022 згідно якого ТОВ «ГАЛІОН ПЛЮС» передає ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~належні йому\~права вимоги\~до боржників,\~вказаних у\~реєстрі.\~Згідно реєстру\~прав вимоги\~№1\~від 21.10.2022\~року до\~договору факторингу\~№20102022\~від 20.10.2022\~року ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 27682\~гривні 00\~копійок,\~таким чином\~відповідач має\~непогашену заборгованість\~в розмірі\~27682\~гривні 00\~копійок Згідно розрахунками заборгованості, наданими позивачем, відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором №901641887 в розмірі 27682 гривні 00 копійок, яка складається з: 15000 гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12682 гривні 00 копійок - сума заборгованості за відсотками. В позові\~позивач зазначає,\~що він\~є кредитором\~за кредитним\~договором №\~901641887\~в розмірі\~27682\~гривні з\~21\~жовтня 2022\~року,\~який укладений\~між ТОВ\~Манівео швидка\~фінансова допомога\~та відповідачем,\~оскільки первісним\~кредитором було\~відступлено право\~вимоги за\~цим договором\~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія Європейська\~агенція з\~повернення боргів.\~На підтвердження\~вказаної обставини\~позивачем надано\~копію договору\~факторингу №\~28/1118-01\~від 28\~листопада 2018\~року,\~копію додаткової\~угоди №\~26\~від грудня 2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, копію витягу з реєстру прав вимоги № 104 від 20 жовтня 2020 року та копію Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року. Так, відповідно до пункту 2.2. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, до моменту укладення Кредитного договору № 901641887 від 24 серпня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю Манівео швидка фінансова допомога (Клієнт) зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю Таліон Плюс (Фактору) Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно пункту 8.2. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1. цього Договору та закінчується 28 листопада 2019 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. Отже, дія Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року була припинена 28 листопада 2019 року. Всупереч закінчення строку дії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Манівео швидка фінансова допомога та Товариство з обмеженою відповідальністю Таліон Плюс 31 грудня 2020 року уклали Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, пунктом 1 якої передбачено, що сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Пунктом 8.2.\~Договору факторингу\~№ 28/1118-01\~від 28\~листопада 2018\~року (в\~новій редакції\~від 31\~грудня 2020\~року)\~строк цього\~Договору починає\~свій перебіг\~у момент,\~визначений у\~пункті 8.1.\~цього Договору\~та закінчується 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. Відповідно до частини першої статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Всупереч припинення дії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю Таліон Плюс 20 жовтня 2022 року відступає за Договором факторингу № 20102022 на користь Позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів (Код ЄДРПОУ 35625014) право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 27682 гривні, з яких 15000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу та 12682 гривні сума заборгованості за відсотками. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 Цивільного кодексу України). Згідно частини першої та п`ятої статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е)вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». За договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт - отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти. При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по- різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. \~ \~ \~ \~Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 Цивільного кодексу України). Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається. Згідно з частиною першою статті 1084 Цивільного кодексу України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Вищевказані правові висновки щодо кваліфікуючих ознак договору факторингу зроблені Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, від 31.10.2018 у справі № 465/646/11, від 11.10.2019 у справі № 910/13731/17, від 10.11.2020 у справі № 638/22396/14-ц. Отже, на думку суду, всупереч вимог чинного законодавства позивачем по справі, Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів неналежним шляхом набуто право вимоги за кредитним договором та не доведено факт належними та достатніми доказами правомірності звернення до суду з відповідним позовом. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. Такий подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №219/1704/17. Відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. До видів адвокатської діяльності віднесено: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення (стаття 19 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність). Згідно частини першої статті 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності належить складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Відповідно до статті 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. Так, на підставі договору № 79/24 від 17 вересня 2024 року між відповідачем та адвокатом, [PERSON] , було сплачено фіксований гонорар за надання правничої допомоги у розмірі 5000 гривень, що підтверджується копією квитанції від 17 вересня 2024 року серія 10 ВАА б/н. Відповідно до частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, у зв`язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача, а саме в сумі 5000 гривень в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат на правничу допомогу. Вказані правовідносини регулюються\~ ст.ст. 202, 203, 598, 656, 1084 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 89, 133, 141 ЦПК України.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved