Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

У веесні 2024 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернувся із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 117776-КВ1-002 від 27.10.2020 в сумі 46062,87 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 27.10.2020 між відповідачем та ТОВ "Бізнес позика" укладено кредитний договір № 117776-КВ1-002. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 32000 грн шляхом перерахування на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про видачу коштів. Також, 22.01.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору № 117776-КВ1-002, відповідно до умов якої ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додатково кредит сумі 21000 грн. Відповідач лише частково сплатив заборгованість за договором та, відповідно до розрахунку заборгованості по Договору №117776-КВ1-002 складає 46062,87 грн, з яких 27277,67 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 18785,20 грн - суми прострочених платежів по процентах. Ураховуючи те, що відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитними договорами та судовий збір. 07.10.2024 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд, за згодою позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, встановив наступні обставини та правовідносини. 27.10.2020 між відповідачем та ТОВ "Бізнес позика" укладено кредитний договір №117776-КВ1-002 (а.с.26). ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало відповідачу грошові кошти в розмірі 32000 грн шляхом перерахування на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №21402 (а.с.34). Також, 22.01.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору № 117776-КВ1-002, відповідно до умов якої ТОВ «Бізнес позика» надало позичальнику додатково кредит сумі 21000 грн (а.с.33). Відповідач лише частково сплатив заборгованість за договором та, відповідно до розрахунку заборгованості по Договору №117776-КВ1-002 складає 46062,87 грн, з яких 27277,67 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 18785,20 грн - суми прострочених платежів по процентах. У відповідності до умов договору, відповідач отримав 30000,00 грн, строком на 24 тижні, тобто до 22.01.2023, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,71522395 % в день, що є фіксованою ставкою (а.с.27, 26). 27.10.2020 ТОВ «Бізнес Позика» через АТ КБ «Приватбанк», на підставі договору №117776-КВ1-002 від 27.10.2020 перерахував кошти для [PERSON] у розмірі 32000 грн, на картковий рахунок № [NUMBER] , вказаний відповідачем в своєму особистому кабінеті на сайті Кредитодавця, що підтверджується витягом із анкети клієнта [PERSON] від 27.10.2020 (а.с.45), довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 27.10.2020 (а.с.34). Відповідно до розрахунку заборгованості борг за вказаним кредитним договором станом на 17.08.2024 складає 46062,87 грн, з яких 27277,67 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 18785,20 грн - суми прострочених платежів по процентах, що підтверджено даними довідки про стан заборгованості (а.с.12), розрахунку заборгованості (а.с.13- 23). Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається з представлених позивачем та не спростованих відповідачем розрахунків заборгованості за наведеним договором заборгованість не погашена. Відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості, які не спростовані відповідачем, останній свої зобов`язання не виконав і не повернув суми позики та відсотки за користування кредитом у встановлені договором розмірі та строки. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] , з огляду на вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеними договорами, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Отже, з огляду на вищевказані норми закону, враховуючи встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved