Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у с. Сімер Ужгородського району Закарпатської області; а також факт, що Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЗК № 004805 від 21 жовтня 2003 року належить [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Сімер Перечинського району Закарпатської області. Покликається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої у спадок залишилася земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства розміром 0,7883 га в с. Сімер ур. «Під Брановою». На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не залишила, відтак спадщину по закону у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв син покійної [PERSON] . Проте останній помер [INFO] , так і не отримавши за життя свідоцтва про право на спадщину. Так як на момент смерті батька вона постійно проживала разом з ним, відтак вважає себе такою, що прийняла спадщину за таким. Наразі має намір після спливу шестимісячного терміну з дня смерті батька оформити належну їй частку земельної ділянки за покійним [PERSON] . Однак, збираючи необхідний пакет документів, вона виявила ряд розбіжностей у написанні імені та по батькові покійної [PERSON] . Так, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 00047610542, прізвище, ім`я та по батькові її бабусі значиться як « [PERSON] ». Проте у свідоцтві про народження її покійного батька [PERSON] у графі мати вказано « [PERSON] ». Одночасно у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 004805 від 21 жовтня 2003 року, прізвище, ім`я та по батькові бабусі зазначено як « [PERSON] ». Оскільки через виявлені розбіжності вона не може оформити спадщину, тоді як одержати та відновити вказані документи у зв`язку зі смертю батька та бабусі немає можливості, тому просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник [PERSON] та її представник адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити.\~\~ Завідувач Перечинської державної нотаріальної контори як заінтересованої особи [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, подала заяву, в якій просила провести судове засідання без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] у селі Сімер Перечинського району Закарпатської області народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим повторно 10 вересня 1985 року з місцем реєстрації Перечинський рай відділ ЗАГСу Закарпатської області, актовий запис за № 58 (а. с. 10). Як вбачається із свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 липня 2024 року Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 210, [PERSON] помер [INFO] у віці 53 років у селі Сімер Перечинського району Закарпатської області (а. с. 9). Поряд з цим, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 00047610542, наданого Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23 жовтня 2024 року, [INFO] у селі Сімер Перечинського району Закарпатської області у віці 76 років померла [PERSON] , про що Виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 23 квітня 2004 року складено актовий запис №9 (а. с. 11).\~ Одночасно у Державному акті на право приватної власності на землю серії ЗК №004805, виданому 21 жовтня 2003 року Перечинською районною державної адміністрацією Закарпатської області та зареєстрованому в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі, зазначено, що на підставі Розпорядження Перечинської райдержадміністрації від 15 травня 2003 року № 146 та сертифікату ЗК № 0033369 власником земельної ділянки площею 0,7883 га, розташованої в ур. «Під Брановою» с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, є [PERSON] , яка проживає у [ADDRESS] (а. с. 12).\~ Розпорядженням голови Перечинської районної державної адміністрації від 15 травня 2003 року № 146 «Про передачу в приватну власність та виділення земельних часток (паїв) в натурі взамін сертифікатів на території Сімерської сільської ради», зокрема, затверджено проекти поділу земель колективної власності товариства з обмеженою відповідальністю «Земледар» на території Сімерської сільської ради; виділено власникам земельних сертифікатів земельні ділянки в натурі відповідно до Схеми поділу земель колективної власності, та вирішено видати державні акти на право приватної власності на землю згідно додатку. У Списку громадян Сімерської сільської ради, яким передаються земельні ділянки в приватну власність для ведення особистого селянського господарства, значиться, серед інших, [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , сертифікат [NUMBER] (а. с. 19-20). Як вбачається із поданої [PERSON] заяви, вказані розбіжності у зазначених документах створюють їй перешкоди у оформленні спадщини. Згідно повідомлення завідувача Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михалко В.П. від 08 листопада 2024 року № 140/01-16, за померлою [INFO] [PERSON] та за померлим [INFO] [PERSON] згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79078219 та № 79078190 від 08 листопада 2024 року, спадкові справи не заведені (а. с. 34-36).\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 та 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №\~ 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23). Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа Перечинська державна нотаріальна контора про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Отже,

Outcome: approved