Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , який відноситься до суспільної групи господарства - колгоспний двір, головою якого був [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок, яку вона, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про справо на спадщину за законом на вищевказаний будинок нотаріусом їй відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ у зв`язку з припиненням існування колгоспного двору не оформлений відповідно до чинного законодавства. В судове засідання позивач та її представник адвокат Іващенко О.П. не з`явились, в письмовій заяві, поданій до суду 13.11.2024, представник позивача просив справу розглянути за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач - 1 - [PERSON] в поданій до суду заяві від 28.06.2024 просив справу розглядати без його участі, жодних претензій до позивача немає та не заперечує щодо задоволення заявлених позовних вимог (а.с. 134-136). Відповідач - 2 - [PERSON] в поданій до суду заяві від 11.06.2024 просила справу розглядати без її участі, жодних претензій до своєї матері - позивача по справі немає та не заперечує щодо задоволення заявлених позовних вимог (а.с. 126-128). Відповідач - 3 - [PERSON] в поданій до суду заяві від 11.06.2024 просила справу розглядати без її участі, жодних претензій до своєї бабусі - позивача по справі немає та не заперечує щодо задоволення заявлених позовних вимог (а.с. 125). Представник відповідача - 4 - сільський голова І. Завірюха в поданій до суду заяві від 09.05.2024 просила справу розглянути без участі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області та не заперечувала щодо задоволення позовних вимог за умови доведеності обставин вказаних у позові та наявності законних підстав (а.с.118). Судом встановлено, що колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого 26 травня 1989 року Соколівською сільською радою народних депутатів, належав на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] , зареєстрованого в Кіровоградському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 26.05.1989, реєстрова книга № 1, запис № 106, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого 06.06.2023; архівною довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 09.06.2023, в якій також зазначено, що згідно з архівних відомостей адреса: [ADDRESS] , відповідає адресі: [ADDRESS] (а.с.23-24, 25). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 липня 2022 року (а.с.13). Згідно з довідою Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 16 від 06.02.2023, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 17/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.спадкової справи 6), [PERSON] , [INFO] , з 24 березня 1982 року і по день смерті [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . На день його смерті разом у вищезазначеному будинку проживали та були зареєстровані: дружина - [PERSON] , 1948 р.н.; донька дружини - [PERSON] , 1967 р.н.; онуки дружини: [PERSON] , 1991 р.н., [PERSON] , 1999 р.н.; зять [PERSON] , 1964 р.н., правнучка [PERSON] , 2017 р.н.. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений Соколівською сільською радою та зареєстрований за № 46 від 01 серпня 2012 року. Після його смерті відкрилась спадщина за законом, зокрема, на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить майну колгоспного двору, головою якого є [PERSON] .. Спадщину після його смерті як спадкоємець першої черги за законом прийняла його дружина - позивач по справі [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] а.с.11), відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 16 від 06.02.2023, та отримала на своє ім`я свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та інше майно, що належало спадкодавцю (а.спадкової справи 51, 53). Крім позивача, спадкоємцем за заповітом є відповідач 2 - [PERSON] , яка на час відкриття спадщина постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем (а.спадкової справи 6) та в свою чергу відмовилася від прийняття спадщини за заповітом, подавши відповідну заяву нотаріусу (а.спадкової справи 3). Інших спадкоємців за заповітом, за законом першої черги та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає, що також підтверджується копією спадкової справи № 17/2023. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.06.2023 № 401/02-31, виданою державним нотаріусом Кропивницької районної державної нотаріальної контори Лебедченко А.Д., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, оскільки правовстановлюючий документ у зв`язку з припиненням існування колгоспного двору не оформлений відповідно до чинного законодавства (а.с.7-8). На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] свідоцтво на право власності на житловий будинок від 26.05.1989, не змінювалось, що підтверджується архівною довідкою, виданою ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 09.06.2023 (а.с.23). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 39490478 від 12.09.2024 вбачається, що відомості про реєстрацію права власності щодо вказаного житлового будинку у державному реєстрі відсутні. Також судом досліджено: копію технічного паспорту на будинок садибного типу, копію технічного паспорту на будинок садибного типу з господарсько - побутовими будівлями та спорудами по [ADDRESS] від 24.05.2023 (а.с.14-22, 29-24 ), витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 3522587200:55:000:0376 по [ADDRESS] , цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площа 02500, та технічну документацію із землеустрою на цю земельну ділянку (а.с.26-28, 36-89). Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Його створення і діяльність врегульовувалось положеннями 120-127 ЦК Української РСР 1963 року. Зокрема, згідно з частиною першою статті 120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а частина друга статті 123 цього Кодексу визначала, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Закон Української РСР "Про власність", який набув чинності 15 квітня 1991 року, не містив поняття "колгоспний двір" і закріпив загальні положення щодо права власності на майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї. Так, відповідно до статті 17 цього Закону майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. 06 січня 1994 року набрав чинності Закон України від 16 грудня 1993 року № 3718-XII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким виключено з ЦК Української РСР статті 120-127, які врегульовували створення та діяльність колгоспного двору, і статтю 563 щодо спадкування майна колгоспного двору. Отже, в цьому випадку після зміни законодавства, майно та всі правовстановлюючі документи колгоспних дворів мали бути приведені у відповідність із законодавством, але цього не було виконано, тому свідоцтво про право власності, на підставі якого колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , належить будинок розташований по [ADDRESS] , не відповідає чинному законодавству. При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, судам належить застосовувати норми, ще регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно з абзацом 2 підпункту «г» цього ж пункту постанови Пленуму на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Віднесення спадкового будинку до суспільної групи господарства - колгоспного двору підтверджується випискою з погосподарської книги № 23 за 1991-1995 роки, виданою виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Кропивницького району від 05 червня 2023 року № 14.4-12/574, з якої вбачається, що згідно із запису погосподарської книги № 23 за 1991-1995 роки, об`єкту господарського обліку № 947, рахується колгоспний будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . В будинку зареєстровано 6 осіб: [PERSON] , 1948 р.н., [PERSON] , 1947 р.н., [PERSON] , 1918 р.н., [PERSON] , 1968 р.н., [PERSON] , 1967 р.н., [PERSON] , 1991 р.н. (а.с.9). При вирішенні питання щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору судами належить виходити з того, що Закон Української РСР "Про власність" не містив положень, які виключали майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, зі складу спадщини. У пункті 4 Постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII від 26 березня 1991 року "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність" вказано, що правила, які містяться в Законі Української РСР "Про власність" і були передбачені Законом СРСР "Про власність в СРСР", застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР "Про власність в СРСР", тобто з 1 липня 1990 року. Таким чином, з 01 липня 1990 року при спадкуванні частки майна колишнього колгоспного двору застосовувалися загальні правила щодо спадкування. На день відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , правовідносини щодо спадкування врегульовуються положеннями книги шостої ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (статті 1233, 1235 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, суд приходить до висновку, що колишні члени колгоспного двору - відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не скористались своїм правом на виділ частки з майна колишнього колгоспного двору, крім того, в поданих до суду заявах позов визнали в повному обсязі та відмовились на користь позивача, а тому спадкування житлового будинку має відбутися на загальних підставах, тобто будинок має успадкувати позивач, як єдиний спадкоємець за законом, що прийняла спадщину належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім того, ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 1296 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, оскільки позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити своє право власності на спірне спадкове майно в нотаріальному порядку, її право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на спірний будинок. Відповідно до звіту про оцінку майна вартість спадкового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 191 920 грн (а.с.80-101). Враховуючи позицію позивача судові витрати по справі вважати фактично понесеними. На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 328, 386, 392, 1216-1218, 1223, 1233, 1261, 1268-1269, 1296, 1297 ЦК України та,

Outcome: approved