Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання права власності на частину квартири. В позовній заяві зазначено, що 20 листопада 1996 року вона, її чоловік, син та дочка приватизували квартиру [ADDRESS] . Вироком Уманського міського суду Черкаської області було конфісковано на користь держави 1/2 частину майна сина, [PERSON] , а саме 1/8 частину зазначеної вище квартири. 03 травня 2001 року на прилюдних торгах вона придбала 1/8 частина квартири [ADDRESS] , за 1060 грн., що підтверджується протоколом-актом прилюдних торгів про продаж майна, конфіскованого на користь держави від 03.05.2001. Після проведення торгах вартість 1/8 вказаної частини квартири нею була сплачена. В подальшому вона ніяких дій не приймала для оформлення викупленої частки квартири, так як вважала, що більше нічого робити не потрібно. У 2020 році їй стало відомо, що придбану частку необхідно зареєструвати, а для цього необхідно отримати у нотаріуса свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. 26.06.2020 вона звернулась до приватного нотаріуса Пархоменко Н.М. для отримання свідоцтва про придбання майна на прилюдних торгів на 1/8 частину квартири. Однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки вона не надала документи необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме протоколу прилюдних торгів № 3 по продажу майна, конфіскованого на користь держави. Тому вона змушена звернутися до суду для захисту своїх прав та просить визнати причини пропуску строку для звернення до суду поважними та поновити їй строк позовної давності; визнати за нею право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] будучи повідомленою належним чином про день та час судового засідання, до суду не з`явилася, на адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання, в\~ якому просять провести розгляд справи у відсутність їх представника. У клопотанні вказано, що у ГУ ДПС у Черкаській області відповідно до бухгалтерського обліку на балансі станом на 01.06.2024 не перебуває і не перебувала квартира за адресою: [ADDRESS] . Станом на 11.06.2024 вказана квартира в податковій заставі та на обліку не перебуває. Зазначають, що після ліквідації податкової міліції у вересні 2021 року, будь -які документи, особові справи, акти приймання передачі до ГУ ДПС У Черкаській області не передавалися. Тому вважають, що Управління є неналежним відповідачем у справі. 16.10.2024 на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] , в якій вона вказує, що з наведеними доводами відповідача про те, що ГУ ДПС у Черкаській області є неналежним відповідачем погодитися не може. 1/8 частину квартири [ADDRESS] зареєстровано за державою в особі державної податкової адміністрації по Черкаській області на праві державної форми власності. На час проведення аукціону, на якому було придбано частину спірної квартири податковий орган України з 1994 по 2000 найменувався як Головна податкова інспекція України, яка в подальшому була реорганізована та в кінцевому результаті ГУ ДПС України стало правонаступником ДПА по Черкаській області. Дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію сторін по справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 20.11.1996 Уманським відділом житлового господарства видано [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , а саме на квартиру [ADDRESS] . Позивач вказує, що вироком Уманського міського суду Черкаської області було конфісковано на користь держави 1/2 частину майна сина, [PERSON] , а саме 1/8 частину зазначеної вище квартири. Відповідно до реєстраційного посвідчення на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, що видане 27.04.2001, Черкаське бюро технічної інвентаризації посвідчило, що квартира [ADDRESS] ( [ADDRESS] , зареєстрована за державою в особі державної податкової адміністрації по Черкаській області на підставі виконавчого листа від 29.09.2000 та акту опису майна від 23.10.2000, реєстровий номер 6635. Згідно протоколу-акту прилюдних торгів № 3 від 03.05.2001, Державна податкова інспекція по Черкаській області на прилюдних торгах продала 1/8 частину квартири [ADDRESS] , переможець торгів [PERSON] . Позивач сплатила кошти за придбане майно у сумі 1060 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. 26.06.2020 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на 1/8 частку квартири [ADDRESS] у зв`язку із тим, що не подано документи, які необхідні для вчинення нотаріальної дії. ГУ ДПС у Черкаській області 11.06.2024 надало інформацію про те, що у ГУ ДПС у Черкаській області відомості щодо перебування на обліку квартири за адресою: [ADDRESS] відсутні. Відповідно до листа ГУ ДПС у Черкаській області, станом на 11.06.2024 за [PERSON] заборгованість відсутня, квартира за адресою: [ADDRESS] в податковій заставі та на обліку в ГУ ДПС у Черкаській області не перебуває. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрнтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Системний аналіз наведених положень свідчить про те, що набуття права власності на певні об`єкти передбачає наявність юридичного складу, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно до ч. 1 ст. 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Прилюдні торги за своєю юридичною природою - це продаж майна, на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації. Власником цього майна стає покупець, котрий запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну. Набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Близькі за змістом висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункти 95, 96), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19, пункт 10.29). Отже, одночасно з набуттям особою у володіння нерухомого майна шляхом державної реєстрації за нею права власності така особа за наявності правових підстав набуває право власності на таке майно. Відтак, підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу (укладення якого підтверджується протоколом приданих торгів) та дії сторін, спрямовані на передання нерухомого майна у володіння покупця (затвердження акта про проведені прилюдні торги, видача або надсилання його покупцю, звернення покупця до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за покупцем). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності проводиться, зокрема, на підставі виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів. Суд критично відноситься до доводів представника відповідача про те, що ГУ ДПС у Черкаській області є неналежним відповідачем у справі, оскільки належність відповідача підтверджується матеріалами справи. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає відповідачем особу (установу, організацію, тощо), яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи вона може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. У такому випадку суд з метою забезпечення захисту порушеного (оспорюваного, невизнаного) права особи повинен замінити неналежного відповідача належним або залучити до участі у справі співвідповідача, однак на це потрібна згода позивача. При цьому, заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду. Отже визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності, або залучення співвідповідачів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що ГУ ДПС в Черкаській області є належним відповідачем у даній справі. Згідно\~ч.2 ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином,\~оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується клопотання позивача щодо поновлення строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом, суд вважає причини пропуску річного строку поважними і на підставі\~ст.127 ЦПК України\~він підлягає поновленню.

Outcome: approved