Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся в суд з позовом до відповідачів, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] та за\~законом після смерті брата [PERSON] . Свої вимоги обґрунтував тим, що в [ADDRESS] проживали його батьки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і їм на праві власності по 1/2 частині кожному належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Свідоцтва на право власності на дані частки житлового будинку, господарських будівель та споруд немає і не зареєстровано в передбаченому законом порядку. [INFO] померла мати [PERSON] , а [INFO] помер батько [PERSON] . Після смерті матері в управління її спадковим майном, належною їй 1/2 частиною будівель, вступив брат [PERSON] , [INFO] , який був одиноким, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому на день майно, яке він ще за життя заповів йому та прийняв спадщину, так як звернувся із заявою до нотаріальної контори на прийняття спадщини в шестимісячний термін. [INFO] помер брат [PERSON] . Після його смерті він частково оформив спадщину на успадковану ним земельну частку (пай) після смерті матері [PERSON] . Сестра [PERSON] , 1953 року народження, після закінчення 8-го класу переїхала в Херсонську область де і проживає на даний час на окупованій території у с. Василівка, Іванівського району Херсонської області. Після смерті батьків не претендувала і не претендує на спадкове майно. Останній звернувся\~додержавного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвої Н.М., щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] та до приватного нотаріуса Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Водославської\~Н.В., щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] , однак йому було відмовлено, у зв`язку відсутності правовстановлюючого документа на спірне майно. У зв`язку з вищевказаним, просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в цілому на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] та на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак 22.11.2024 року подав до суду заяву у якій просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 178). Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася. 03.06.2024 року від неї надійшла заява, в якій зазначила, що позов визнає, просить його задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с. 118). Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, в тому числі, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзиву на позовну заяву суду не надала, причин неявки суду не повідомила (а.с. 174). 29.04.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 04.07.2024 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . 14.10.2024 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 1 Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року, яка видана Гарасимівським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, від 24.01.2024 року № 32, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] побудовано до 05.08.1992 року, господарський двір числиться колгоспний і в ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] - [INFO] - голова двору; [PERSON] - [INFO] дружина. За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,1800 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та передана в користування (рішення XIX сесії від 25.12.1993 року). Свідоцтво на право власності на житловий будинок і господарські будівлі не видавалось і не реєструвалось в Гарасимівській сільській раді (а.с. 12). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] станом на 01.07.1990 рік проживали в будинку, яке належало колгоспному двору, то їм правомірно належало по 1/2 частині майна господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 29.01.2024 року, по [ADDRESS] , складається з житлового будинку, 72,2 кв.м., літньої кухні, 31,8 кв.м., комори, 12,6 кв.м., сарая, 7,4 кв.м., сарая, 6,6 кв.м., погребу, 32,2 кв.м., стайні, 28,6 кв.м., стодоли, 13,4 кв.м., вбиральні, 3,5 кв.м., огорожі, 52,2 кв.м., стінки підпірної, 16,5 кв.м. (а.с. 4-7). Технічний паспорт на вищенаведене будинковолодіння внесено в ЄДЕССБ із реєстраційним номером: TIO1:1521-0253-0443-0214, інвентаризаційна справа № 2147, що підтверджується повідомленням ФОП [PERSON] від 30.01.2024 року (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.06.1958 року, позивач [PERSON] народився [INFO] , де в графі батько зазначений «[PERSON] », а в графі мати «[PERSON] » (а.с. 23). Мати [PERSON] \~померла [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смертьсерії\~ [NUMBER] (а.с. 14). Згідно довідки № 161 від 08.04.2024 року, яка видана Гарасимівським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , була постійною жителькою села Гарасимів, Тлумацького району, Івано-Франківської області і на день смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті в управління спадковим майном вступив син [PERSON] проводив похорон померлої мами, проживали разом, вели спільне господарство. На дату смерті [PERSON] був такий склад сім`ї: [PERSON] чоловік; [PERSON] син. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався в Гарасимівській сільській раді (а.с. 9). Батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 15). Відповідно до довідки № 30 від 24.01.2024 року, яка видана Гарасимівським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області вбачається, що [INFO] помер його тато [PERSON] , який був постійним жителем села Гарасимів Тлумацького району Івано-Франківської області, на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті в житловому будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] син. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався в Гарасимівській сільській раді 24.05.2004 року зареєстрований в реєстрі за № 17 (а.с. 10). З копії\~заповіту від\~24.05.2004\~року,\~який зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~24 встановлено, що [PERSON] склав та посвідчив у Гарасимівській сільській раді заповіт, яким жилий будинок, все майно, земельну ділянку приватизовану заповів позивачу [PERSON] (а.с. 13). Довідкою № 344 від 20.11.2024 року, яка видана Гарасимівським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, встановлено те, що Гарасимівською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області при поданні заяви в Івано-Франківськ ДП «Інформаційні системи» 2006 року про архівний заповіт [PERSON] під № [NUMBER] допущено помилку, а фактично заповіт зареєстрований в Гарасимівській сільській раді під № 24 від 24.05.2004 року. Заповіт посвідчений від імені [PERSON] 24.05.2004 року в Гарасимівській сільській раді під № 17 та під № 24 один і той самий (а.с. 176). Брат позивача - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 15, на звороті). Згідно довідки № 31 від 24.01.2024 року, яка видана Гарасимівським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області вбачається, що його брат [PERSON] в шлюбі не перебував, власних дітей не мав та помер [INFO] , був постійним жителем села Гарасимів і на день смерті проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [INFO] [PERSON] проживав і був зареєстрований в житловому будинку один. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався в Гарасимівській сільській раді (а.с. 11). В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвої Н.М., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті батька [PERSON] та до приватного нотаріуса Івано-Франківського\~районного нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Водославської\~Н.В., щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку після смерті брата [PERSON] , однак йому було відмовлено, у зв`язку відсутності правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на спірне майно, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 505/02-31 від 12.10.2023 року та № 169/02-31 від 23.02.2024 року (а.с. 17, 18). 13.03.2023\~року та\~12.10.2023\~року [PERSON] отримав свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом після смерті батька [PERSON] та брата [PERSON] , успадкувавши земельні ділянки, які не є предметом даного позову (а.с. 20, 21). Відповідно до копії спадкової справи № 159/2014 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , державним нотаріусом Тлумацької нотаріальної контори Івано-Франківської області, [PERSON] , позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину,оскільки своєчасно подав заяву про прийняття спадщини та частково оформив її. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 78-112). Також,\~згідно копії спадкової\~справи №\~127/2020\~заведеної після\~смерті [PERSON] , який помер [INFO] , приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, [PERSON] , позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину,оскільки своєчасно подав заяву про прийняття спадщини та частково оформив її. Інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає (а.с. 40-74). Отже, на момент звернення до суду [PERSON] правомірно претендує на 1/2 частини вказаного домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [PERSON] та на 1/2 частини вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після померлого брата [PERSON] , яке розташоване по [ADDRESS] . В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Згідно ч. 3 ст. 1269 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 392, 1216-1222, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved