Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

У травні 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що за договором позики відповідач не повертає грошові кошти в загальному розмірі 100 000,00 дол. США. Враховуючи, що відповідач в повній мірі взяті на себе зобов`язання не виконав, позивач просить суд стягнути з Відповідача борг за договором позики у розмірі 100 000,00 дол. США., судові витрати. Ухвалою суду від 19.06.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання з викликом сторін. 22.10.2024 ухвалою підготовчого судового засідання розгляд справи призначено по суті. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі. В судовому засіданні оглянуто судом розписки, надані відповідачем. Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. З матеріалів вбачається, що за період з 02.04.2020 по 22.02.2021 відповідачу, [PERSON] , який змінив прізвище та ім`я на [PERSON] , що підтверджується витребуваними доказами, копією актового запису цивільного стану № 60 від 25.05.2016 надано грошові кошти в загальному розмірі 100000,00 дол. США. 02.04.2020 [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 30 000,00 доларів США на термін до 02.08.2020 року, що підтверджується розпискою від 02.04.2020. 27.08.2020 [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 35 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 27.08.2020. 17.11.2020 [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 26 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 17.11.2020. 07.02.2021 [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 5 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 07.02.2021. 22.02.2021 [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 4 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 22.02.2021. Таким чином, загальна сума грошових коштів, які отримано Відповідачем в борг від Позивача складає 100 000,00 (сто тисяч) доларів США (30 000,00+35 000,00+26 000,00+5 000,00 + 4 000,00). Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач посилається на те, що на час надання позики відповідачу позивач був власником земельної ділянки, розташованої в с. Крюківщина Бучанського району Київської області, кадастровий номер 3222484001:01:024:5099 та мав намір придбати також суміжну земельну ділянку. Позивач надавав кошти в борг відповідачу на оформлення за відповідачем права власності на суміжну земельну ділянку, яку в подальшому мав намір купити у відповідача. Як пояснила представник позивача, із розписки від 02.04.2020 вбачається, що позивач надав відповідачу в борг 30 000,00 дол. США, але відповідач не зміг оформити право власності на земельну ділянку, і йому ще були необхідні кошти, тому позивач, бажаючи в подальшому придбати земельну ділянку, давав відповідачу в борг грошові кошти, про отримання яких відповідачем написано розписки від 27.08.2020, 17.11.2020 , 07.02.2021, 22.02.2021. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв`язку. Розписки підписані відповідачем є документом, що стверджує про вчинення правочину між ним та позивачем, тобто сторонами фактично в письмовій формі був укладений договір позики. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Як визначено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.І ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно із ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Загальні положення про договір визначені розділом II гл. 52 Цивільного Кодексу України. Правовідносини, які випливають з договору позики, врегульовані нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України. Відповідно до положень статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Зважаючи на положення частини 1 статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його суму не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а в частині 2 вищевказаної статті ЦК України вказано, що підпис відповідачкою договору посвідчує передання їй позивачкою грошових коштів і містить вказівку на її зобов`язання повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, розцінюються судом як доказ укладення між сторонами договору позики. Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Частини 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк встановлений законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Судом встановлено, що відповідач своїх грошових зобов`язань у встановлений строк не виконав, доказів повернення коштів не надав, суму заборгованості не спростував. Отже зважаючи на встановлені обставини, підлягають стягненню з відповідача неповернуті кошти за договором позики в розмірі 100 000,00 дол. США., що станом на 19.11.2024 становить 4 121 000,00 грн. Враховуючи, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в загальному розмірі 15412,52 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved