Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У серпні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника звернулась до суду з вказаним позовом, в якому з урахування уточнення просить: 1) скасувати усиновлення [PERSON] , [INFO] її усиновителем [PERSON] , [INFO] , встановленого Вишгородським районним судом Київської області рішенням від 19 жовтня 2018 року у справі № 363/1400/18; 2) внести зміни до актового запису № 01 про народження дитини, виданий Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) від 09.01.2019 року, шляхом поновлення відомостей, записаних до усиновлення дитини та виключення з актового запису відомостей про усиновлювача, а саме: змінити записи про матір дитини із « [PERSON] » на « [PERSON] », змінити записи про батька дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », інші відомості: прізвище, ім`я, по батькові дитини, дату та місце її народження залишити без змін. В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач у 2014 році втратила сина та щоб заповнити порожнечу вирішила усиновити дитину. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19.10.2018 у справі № 363/1400/18 визнано усиновленою [PERSON] , [INFO] , усиновлювачем [PERSON] та зобов`язано орган РАЦСу внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Дівчинка знала про усиновлення та розуміла, що позивачка не є її біологічною матір`ю. Практично через рік у дівчинки стали проявлятися вади негативного характеру, вона почала тікати з дому, не приходити навіть на ночівлю. Позивач неодноразово її шукала, зверталася до поліції. На наступний день [PERSON] поверталася і не мала намірів пояснювати свою поведінку, а навпаки, демонструвала своє негативне відношення до позивачки. Такі втечі [PERSON] здійснювала регулярно, практично щомісяця. З`являючись вдома говорила, що позивач їй не мати і вказувати що їй робити не має права. З 17.09.2019 по 27.01.2020 [PERSON] перебувала у відділенні денного перебування в групі психологічної допомоги в Центрі соціально-психологічної реабілітації «Злагода». Протягом останніх двох років дівчинка почала здійснювати дрібні крадіжки у позивачки. 23.06.2024 позивачка зверталася до поліції щодо крадіжки грошових коштів в сумі 400 доларів США. В ході перевірки було з`ясовано, що кошти без дозволу взяла неповнолітня [PERSON] і витратила їх на свої потреби. На даний час у позивачки та неповнолітньої склались неприязні, складні відносини, [PERSON] повністю вийшла з-під контролю позивачки, на зауваження не реагує, має складний характер, бродяжить, присутня асоціальна поведінка, яка перешкоджає здійсненню покладених на позивача обов`язків щодо виховання дитини. Між позивачем та усиновленою дитиною виникають постійні сварки щодо навчання, постійно відбувались суперечки, які переростають у конфлікти та навіть бійки. Через погані відносини та непорозуміння вони не спілкуються як мати з донькою і таке неприємне ставлення через взаємне небажання та неприязнь як у позивача, так і у [PERSON] один до одного. Вказано, що [PERSON] неодноразово наносила позивачці побиття, під час сварок наносила собі порізи шкіри на руках лезом. Позивачка побоюється знаходитися з неповнолітньою в одному приміщені. Протиправна поведінка [PERSON] загрожує життю та здоров`ю позивача. На день подачі позову неповнолітня перебуває в сім`ї патронатного вихователя з 25.06.2024. На ґрунті постійних сварок та суперечок з [PERSON] у позивача погіршився стан здоров`я, у свої 50 років має низьку неврологічних захворювань. Вона не може виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дівчинки, тому вважає, що скасування усиновлення відповідатиме інтересам усиновленої дитини та усиновлювача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 21.08.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні 19.09.2024. 11.09.2024 на адресу суду від Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено, що за заявою позивачки з 16.09.2019 її неповнолітня донька [PERSON] була направлена до практичного психолога групи психологічної допомоги Центру соціально-психологічної реабілітації «Злагода», за проходженням якої матері-усиновлювачці був наданий висновок з чіткими рекомендаціями, які не виконувались саме позивачкою. Також вказано, що ситуація з крадіжкою не знайшла свого підтвердження. Характеризуючи поведінку дитини усиновлювачка упереджено ставиться до дитини, не враховуючи її підлітковий вік. Дівчинка не сприймає матір-усиновлювачку як авторитетну людину. Виховні стратегії матері виявляються безрезультатними, оскільки у Єлизавети проти неї йде свідомий та підсвідомий протест. Підтверджено, що спільне проживання [PERSON] з [PERSON] не дасть позитивних результатів. Психологічна несумісність буде поглиблювати дистрес у матері та дезадаптацію дівчинки. Вказане сталось від підходів виховання, сприйняття їх під час перехідного віку дитини та ускладнені особливостями психоемоційного сприйняття матері дитини. Подальше перебування дитини у сім`ї є глибоко недоречним. Представник відповідача просить скасувати усиновлення [PERSON] її усиновителем [PERSON] , оскільки усиновлення суперечить інтересам дитини, не забезпечує її сімейного виховання. Також просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Також просить відмовити в позовних вимогах щодо зміни прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 19.09.2024 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Лебедовська Л.Ю., позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити. Додатково зазначила, що не заперечує проти стягнення з позивача аліментів в розмірі 1/6 частки від її доходів. Прізвище дитини просить змінити або залишити з урахуванням думки дитини. Не заперечує проти скасування усиновлення з тих підстав, що зазначені у відзиві. Представник відповідача Онищенко Н.В. в судовому засіданні позов про скасування усиновлення визнала з урахуванням доводів відзиву на позов, підтвердила, що скасування усиновлення відповідає інтересам Єлизавети. Просила стягнути на утримання дитини аліменти в розмірі 1/6 частки від доходу позивача. Вказала також про наявність в провадженні суду справи за позовом Служби у справах дітей БМР до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, однак скасування усиновлення у більшій мірі відповідає інтересам дитини. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлений, жодних заяв на адресу суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення представників сторін та думку дитини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив наступне. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 19.10.2018 у справі № 363/1400/18 визнано усиновленою [PERSON] , [INFO] усиновлювачем [PERSON] , зобов`язано Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області внести зміни в актовий запис про народження дитини [PERSON] за № 140 складений 12.02.2008 року, вказавши прізвище дитини « [PERSON] », ім`я, по батькові, дату народження та місце народження дитини не змінювати, записати матір`ю дитини: [PERSON] , записати у графі «відомості про батька» за прізвищем « [PERSON] » та вказати ім`я та по батькові [PERSON] . Мотивами звернення з заявою про усиновлення [PERSON] у вказаному рішенні зазначено трагічну смерть сина у грудні 2014 року та встановлення контакту з [PERSON] . На підставі даного рішення суду про усиновлення були внесені зміни до актового запису про народження дитини, де змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », у графі «відомості про матір» зазначено [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України та зазначено [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та витягом з державного реєстру актів цивільного стану за № 00021837020 від 10.01.2019. Відповідно до витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади № 15.2-03/13678 від 17.06.2024, [PERSON] разом з [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З 17.09.2019 по 27.01.2020 Єлизавета перебувала у відділенні денного перебування в групі психологічної допомоги в Центрі соціально-психологічної реабілітації «Злагода», що підтверджується довідкою від 22.07.2024 № 150-Д. Згідно з висновком практичного психолога Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Злагода» від 27.01.2020, [PERSON] на контакт пішла відразу. Діалогічне мовлення розвинене добре. IQ-88% за Равеном. Тривожність висока. Низький поріг стресостійкості. Тривожна, невротична, афективно-егоцентрична. Адаптується у новому колективі важко, намагається бути лідером. Має комп`ютерну залежність. На зауваження дорослого реагує не завжди адекватно, можливі афективні прояви агресії. За методикою «САН» самопочуття, активність, настрій знижені. Має низький соціальний досвід, щодо вирішення життєвих проблем. Наявний конфлікт [PERSON] з мамою. Емоційна підтримка з боку мами, отримання нею знань щодо розвитку дитини даного віку, встановлення меж та контроль за поведінкою, - допоможуть дівчинці знизити рівень тривоги, покращити стосунки в колі однолітків, самореалізуватися. Мама пройшла навчання в «Батьківському клубі». За наслідками спостереження рекомендовано Єлизаветі чітко встановлений регламентований час роботи на комп`ютері та залучення її до позашкільного навчання за інтересом. У разі виникнення загострення поведінкових проблем у дитини, повторно звернутися до дитячого психіатра та клінічного психолога. 23.06.2024 [PERSON] звернулась до поліції з заявою щодо крадіжки грошових коштів в розмірі 400 доларів США, однак в ході перевірки з`ясовано, що кошти взяла донька [PERSON] та витратила їх на свої потреби, а саме придбала мобільний телефон, навушники та продукти харчування, тобто інформація щодо крадіжки не знайшла свого підтвердження, що підтверджується довідкою Білоцерківського РУП № 7622/109/1100/2024 від 19.07.2024. 25.06.2024 [PERSON] та неповнолітня [PERSON] звернулись з заявами до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради та просили влаштували Єлизавету в сім`ю патронатного вихователя. На підставі наказу служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 25.06.2024 № 101/03-11 «Про передачу неповнолітньої дитини [PERSON] до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] » та рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 09.07.2024 № 571 «Про влаштування неповнолітньої дитини [PERSON] до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] » з 25.06.2024 неповнолітня тимчасово виховується в сім`ї патронатного вихователя. Згідно з інформацією Білоцерківського міського центру соціальних служб за результатами оцінювання потреб сім`я [PERSON] перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері дитини від виконання батьківських обов`язків з виховання дочки. Відповідно до консультації психолога батьківський потенціал позивача потребує підвищення. З метою покращення психоемоційного стану, усунення проявів її емоційного вигорання та відновлення мотивації до виконання батьківських обов`язків позивачу було рекомендовано консультації психолога, однак від запропонованих послуг психолога позивач відмовилася. З часу перебування неповнолітньої [PERSON] в сім`ї патронатного вихователя мати з нею не спілкується, не цікавиться її життям та здоров`ям, не надає матеріальної допомоги та підтримки. Також протягом цього часу позивач не зверталася до служби у справах дітей Білоцерківської міської ради з питання повернення дочки додому тощо. Згідно з консультативним висновком невролога ТОВ «Клініка ЦСМ» № 32383 від 08.08.2024, [PERSON] діагнози: хронічний головний біль, соматичний розлад, ГТР. Дані розлади тривають у позивача більше року, які пов`язані з емоціональним нервовим перевантаженням та стресом. Згідно з висновком Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 16.10.2024 № 3867/01-07 «Про вирішення судового спору щодо скасування усиновлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] », усиновлення не забезпечує сімейного виховання Єлизаветі, а тому скасування усиновлення не суперечить інтересам неповнолітньої. В судовому засіданні заслухано думку дитини [PERSON] , яка зазначила, що їй 16 років, спочатку все було добре з [PERSON] , потім вона ( [PERSON] ) почала в неї брати гроші без дозволу. Вони почали сваритись і битись, [PERSON] виганяла її з дому. До 15 років вона (дитина) не могла дати їй здачу, а потім почала її відштовхувати. Зараз проживає в патронатній родині. Їй (дитині) заброньовано місце в гуртожитку і чекають на цей суд для визначення її статусу. Вказує, що не хоче, щоб [PERSON] була її мамою. Останній раз вони з нею спілкувались, коли [PERSON] віддавала її службі у справах дітей. Зараз немає бажання спілкуватись. Зазначила, що у неї всі документи на прізвище « [PERSON] », тому їй краще залишити це прізвище, але хоче, щоб батьки були вказані, як у свідоцтві про народження від 2013 року (як при народженні). Практичний психолог [PERSON] зазначила, що [PERSON] відповідала свідомо і чесно, а опитування відповідало нормам та інтересам дитини. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з частинами першою, другою статті 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянута), ратифікованої Законом України № 3017-VI від 15 лютого 2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідносин із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п. Згідно з частиною першою статті 238 Сімейного кодексу України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Позивач просить скасувати усиновлення, посилаючись на те, що вона не може забезпечити Єлизаветі сімейного виховання, між ними відбуваються конфлікти, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання нею своїх батьківських обов`язків по відношенню до дівчинки. З матеріалів справи вбачається, що позивач через смерть сина перебуває у складних життєвих обставинах, має важкий психоемоційний стан та емоційне вигорання. Її виховні стратегії безрезультативні, оскільки дівчинка не сприймає матір-усиновлювачку, як авторитетну людину, що поглиблює конфлікт, дистрес у матері та дезаптацію дівчинки. Фактично позивач ухилилась від виконання батьківських обов`язків з виховання дочки. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, суди мають приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції та ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом України № 3017-VI від 15.02.2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. В ході розгляду справи судом встановлено, що усиновленння Єлизавети усиновлювачем [PERSON] суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, між усиновлювачем і дитиною склалися стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків Статтею 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо скасування усиновлення обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При вирішенні позову суд приймає до уваги рішення Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про доцільність скасування усиновлення. Таким чином, суд вважає, що скасування усиновлення з підстав, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 238 СК України, в даному випадку відповідає інтересам неповнолітньої дитини Єлизавети та не суперечить нормам чинного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що задоволення даного позову відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Згідно з висновком вказаним у постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі № 759/9639/18 (провадження № 61-1599св22), інтересам дитини не буде відповідати чергова зміна прізвища та по-батькові, оскільки постійні зміни у персональних даних можуть бути причиною психологічної травми у дитини, нерозуміння поведінки дорослих, які час від часу називають її іншим прізвищем та по-батькові. З огляду на вказане, позицію сторін у справі та зважаючи на бажання самої дитини, суд вважає за необхідне залишити Єлизаветі прізвище « [PERSON] » та змінити відомості про батьків дитини на ті, що були зазначені в актовому записі про народження дівчинки. Слід зазначити, що ухилення усиновлювачів від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, їхня відмова від неї і бажання скасувати усиновлення є підставою для позбавлення усиновлювачів батьківських прав щодо такої дитини та стягнення аліментів на її утримання, що вбачається з постанови ВС від 23.06.2022 у справі № 175/1713/20 (провадження № 61-189св22). Однак, виходячи саме з інтересів дитини, зважаючи на позицію Служби у справах дітей з цього питання, суд вважає за необхідне скасувати усиновлення. Крім цього, суд вважає за необхідне застосувати ч. 3 ст. 166 СК України та ухвалити рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, з відповідача слід стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] на її банківський рахунок (поточний рахунок відкритий у відділенні банку України на ім`я [PERSON] ) в розмірі 1/6 частини усіх видів доходу платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 19.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved