Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

В вересні 2024року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», яким отримано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі -НКРЕКП), від 14.06.2018 № 429. Таким чином, з 01.01.2019 позивач виконує функції постачальника універсальних послуг на території міста Києва. Згідно з п. 7 постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 (в редакції від 18.07.2019) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору), згідно з абз. 5 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії», є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Таким чином, [PERSON] , шляхом фактичного споживання електричної енергії та шляхом здійснення оплат, приєдналася до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) на умовах комерційної пропозиції «Побутова» для індивідуальних побутових споживачів (далі - Комерційна пропозиція). Позивачем у відповідності до п. 13 розділу 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», коли відбувалась передача постачальнику універсальних послуг персональних даних щодо побутового споживача під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . 25.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (далі - Позивач) та [PERSON] укладено Договір № 08034211312/01/24 про поетапне погашення боргу за спожиту електричну енергію. Згідно з п. 1 Договору про реструктуризацію Відповідач визнає у повному обсязі та добровільно зобов`язується сплатити заборгованість, яка виникла по особовому рахунку № [NUMBER] за електричну енергію спожиту за період з 01.01.2019 по 01.01.2024 у сумі 22 937,43 грн до 30.06.2024 щомісячними платежами до «20» числа кожного місяця, у наступному розмірі, відповідно до Графіка погашення заборгованост. Відповідно до п. 2 Договору про реструктуризацію Постачальник зобов`язується не припиняти постачання електричної енергії по об`єкту за адресою [ADDRESS] , за умови своєчасного здійснення Відповідачем платежів, передбачених п. 1 цього Договору, та відсутності заборгованості за поточне споживання електроенергії. Відповідно до п. 4 Договору про реструктуризацію, у разі порушення відповідачем термінів оплати, передбачених п. 1 цього Договору, Постачальник набуває права вимоги всього несплаченого залишку суми заборгованості, передбаченого п. 1 цього Договору. Відповідно до ГПЗ, перший платіж за Договором про реструктуризацію у сумі 4 587,48 грн мав бути здійснений до 20.02.2024. Однак відповідач не здійснив вказану оплату у встановлений строк. Таким чином, у відповідності до п. 4 Договору про реструктуризацію позивач набув право вимоги на всю несплачену частину боргу у сумі 22 937,43 грн у зв`язку із простроченням Відповідачем оплати заборгованості згідно терміну, встановленого ГПЗ. Також, відповідачем були здійснені часткова оплати заборгованості у загальному розмірі 4 000,00 грн, що також зарахована в рахунок погашення заборгованості згідно Договору про реструктуризацію:- 2 000,00 грн - 27.03.2024;- 1 000,00 грн - 16.06.2024;- 1 000,00 грн - 27.07.2024 . В зв"язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка складається із суми заборгованості за спожиту електричну енергію і становить 18 937,43 грн. Ухвалою суду від 19.09.2024р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», яким отримано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі -НКРЕКП), від 14.06.2018 № 429. Таким чином, з 01.01.2019 позивач виконує функції постачальника універсальних послуг на території міста Києва. Згідно з п. 7 постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 (в редакції від 18.07.2019) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору), згідно з абз. 5 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії», є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Судом встановлено, що [PERSON] , шляхом фактичного споживання електричної енергії та шляхом здійснення оплат, приєдналася до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) на умовах комерційної пропозиції «Побутова» для індивідуальних побутових споживачів (далі - Комерційна пропозиція). Позивачем у відповідності до п. 13 розділу 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», коли відбувалась передача постачальнику універсальних послуг персональних даних щодо побутового споживача під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що 25.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (далі - Позивач) та [PERSON] укладено Договір № 08034211312/01/24 про поетапне погашення боргу за спожиту електричну енергію. Згідно з п. 1 Договору про реструктуризацію Відповідач визнає у повному обсязі та добровільно зобов`язується сплатити заборгованість, яка виникла по особовому рахунку № [NUMBER] за електричну енергію спожиту за період з 01.01.2019 по 01.01.2024 у сумі 22 937,43 грн до 30.06.2024 щомісячними платежами до «20» числа кожного місяця, у наступному розмірі, відповідно до Графіка погашення заборгованост. Відповідно до п. 2 Договору про реструктуризацію Постачальник зобов`язується не припиняти постачання електричної енергії по об`єкту за адресою [ADDRESS] , за умови своєчасного здійснення Відповідачем платежів, передбачених п. 1 цього Договору, та відсутності заборгованості за поточне споживання електроенергії. Відповідно до п. 4 Договору про реструктуризацію, у разі порушення відповідачем термінів оплати, передбачених п. 1 цього Договору, Постачальник набуває права вимоги всього несплаченого залишку суми заборгованості, передбаченого п. 1 цього Договору. Відповідно до ГПЗ, перший платіж за Договором про реструктуризацію у сумі 4 587,48 грн мав бути здійснений до 20.02.2024. Однак відповідач не здійснив вказану оплату у встановлений строк. Таким чином, у відповідності до п. 4 Договору про реструктуризацію позивач набув право вимоги на всю несплачену частину боргу у сумі 22 937,43 грн у зв`язку із простроченням Відповідачем оплати заборгованості згідно терміну, встановленого ГПЗ. Також, відповідачем були здійснені часткова оплати заборгованості у загальному розмірі 4 000,00 грн, що також зарахована в рахунок погашення заборгованості згідно Договору про реструктуризацію:- 2 000,00 грн - 27.03.2024;- 1 000,00 грн - 16.06.2024;- 1 000,00 грн - 27.07.2024 . Судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість, яка складається із суми заборгованості за спожиту електричну енергію і становить 18 937,43 грн. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, судова практика свідчить про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13). Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у зв`язку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг за електричну енергію, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40грн. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).

Outcome: approved