Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду із цим позовом. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно (житловий будинок та земельні ділянки). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. Позивачка є спадкоємцем його майна за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно (житловий будинок, земельні ділянки). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направивши суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності представника, щодо позовних вимог стверджує, що відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) може бути зокрема, об`єктом спадкування. Сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Відповідач стверджує, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, тому до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності, а тому позовна вимога про визнання права власності, а не права на середню земельну частку, - є необґрунтованою. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 вересня 1995, відомо, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 07 лютого 2002 року позивачка [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 вересня 1969 року, відомо, що [PERSON] (позивачка) має батьків: [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 червня 1968 року, відомо, що [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 липня 1981 року, [PERSON] (мати позивачки) має батьків: [PERSON] та [PERSON] . Після [PERSON] (спадкодавця) відкрилася спадщина, а саме: - на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] ; - на середню земельну частку загальною площею 1,51 умовних кадастрових гектарів, з них ріллі - 0,93 га, кормових угідь 0,58 га, яка розташована на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої Купченської сільської ради). Відповідно до довідки від 08.02.2024 року № 28, виданої виконавчим комітетом Буської міської ради Золочівського району Львівської області, відомо, що житловий будинок [ADDRESS] , рахувався за [PERSON] до дня його смерті. Згідно довідки від 08.02.2024 року № 26, виданої виконавчим комітетом Буської міської ради Золочівського району Львівської області, відомо, що відповідно до рішення № 14 Купченської сільської ради Буського району Львівської області «Про перейменування вулиці Леніна у селі Ракобовти» від 16.06.2006 року, вулицю «Леніна» у селі Ракобовти перейменовано на вулицю «Центральна». Право власності на житловий будинок за [PERSON] підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, виготовленого ФОП [PERSON] від 21.03.2024 року, вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , 1930 року побудови, загальною площею 63,2 кв.м., придатний для проживання. Згідно інформації від начальника відділа № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на заяву від 09.02.2024 року про надання інформації чи видавався на [PERSON] , який помер [INFO] , сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), та нормативну грошову оцінку землі, Відділ № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру Львівської області повідомив, що Львівським філіалом Інституту землеустрою в 1995 році був виготовлений Проект роздержавлення і приватизації земель народного аграрно-акціонерного господарства «Україна» Купченської сільської Ради народних депутатів Буського району Львівської області та затвердження розпорядження Голови Буської райдержадміністрації від 22.07.1996 року № 283. Затверджених списках, які мають право на середню земельну частку (пай) є включене ім`я [PERSON] . На ім`я [PERSON] був зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (паї) серія ЛВ № 2205 від 17.04.1997 року із земель НААГ «Україна» на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 15.04.1997 року № 130 загальною площею 1,92 умовних кадастрових га. Так, беручи до уваги рішення ІХ сесії ІІІ скликання Буської районної ради від 10.02.2000 року «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на території Купченської сільської ради затверджено середню земельну частку (пай) 2,02 умовних га, з них 1,44 га ріллі, і розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 14.02.2000 року №72 «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) на [PERSON] затверджена частка 1,51 умовних кадастрових гектарів, з них ріллі 0,93 га, кормових угідь 0,58 га. Відповідно до довідки від 08.02.2024 року № 27, виданої виконавчим комітетом Буської міської ради Золочівського району Львівської області, відомо, що [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані та проживали: онука [PERSON] (позивачка), правнука [PERSON] , а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ст. 549 ЦК УРСР позивачка прийняла спадщину. Із листа завідувача Буської державної нотаріальної контори № 262/01-16 від 16.05.2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилась. Відповідно до п. 15 розділу Х Перехідні положення ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. З огляду\~на те,\~що позивачка\~є спадкоємцем\~за законом,\~яка вступила\~в управління\~спадковим майно,\~прийняла спадщину\~в силу\~вимог ст.\~549\~ЦК УРСР\~1963\~року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). Суд вважає необґрунтованим заперечення відповідача, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, земельна частка (пай) може бути предметом спадкування, оскільки в розумінні ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а право власності на землю гарантується Конституцією України в ч. 2 ст. 373 ЦК України. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за позивачкою, як спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом, слід визнати право власності на вказану земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування за законом. Ураховуючи викладене, на підставі ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: approved