Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, в якій просить визнати недієздатною громадянку України [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] є матір`ю його дружини та проживає разом з заявником. [PERSON] встановлено діагноз: хвороба Паркінсона. [PERSON] згідно висновку лікарсько-консультативної комісії, за станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги та постійного стороннього догляду. Чоловік [PERSON] помер у 2012 році, її донька [PERSON] наразі проживає зі своєю хворою донькою у с. Сніжків Харківської області, як внутрішньо переміщені особи та займається її опікою. Таким чином, разом з [PERSON] проживає заявник, який є чоловіком її доньки, та який має можливість і бажання здійснювати догляд за матір`ю своєї дружини, піклуватися про неї та бути її опікуном. Він має добрий стан здоров`я, медичних протипоказань для здійснення опіки над матір`ю дружини немає, спиртні напої та наркотичні засоби не вживає. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Цією ж ухвалою до участі у справі залучено [PERSON] в якості заінтересованої особи та доручено Харківському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката для здійснення представництва інтересів заінтересованої особи [PERSON] , за призначенням. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.06.2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.09.2024 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.11.2024 року задоволено клопотання представника заявника [PERSON] адвоката Грищенка О.В. про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги заяви підтримали, просять її задовольнити. В судовому засіданні представник заінтересованої особи [PERSON] - [PERSON] вимоги заяви підтримала. Представник Органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З копії довідки № 6328-5003160533 від 13.03.2024 року встановлено, що [PERSON] проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . З копії посвідчення серії [NUMBER] від 25.12.2003 встановлено, що [PERSON] з 18.11.2003 року є пенсіонером за віком. З копії виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 12599 встановлено, що [PERSON] знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні 17ХГКМБ з 13.09.2018 року по 22.09.2016 року з діагнозом: дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст. Хвороба Паркінсона, акінетико-ригідна форма (ІІ за Хена-Яром), синдром неспокійних ніг. З копії виписки № 4549 з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого встановлено, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП "МКЛ № 7" ХМР з 16.07.2020 року по 25.07.2020 року з діагнозом: Хвороба Паркінсона, ригідно-брадикінетична форма, ІІІ ст. за Хен-Яр, з постуральною нестійкістю, помірним порушенням моторних можливостей, когнітивним зниженням. Лівобічна люмбоішіалгія, м`язево-тонічний варіант (синдром грушовидного м`яза). Помірний больовий синдром, на тлі остеохондрозу поперекового відділу хребта. З копії висновку лікарсько-консультативної комісії № 722 від 25.03.2024 року встановлено, що [PERSON] за станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги та постійного стороннього догляду. З копії консультативного висновку спеціаліста від 21.06.2024 року встановлено, що [PERSON] має діагноз: інші розлади особистості і поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, травмою чи дисфункцією головного мозку з виразними нейрокогнітивними порушенням. Деменція при хворобі Паркінсона. [PERSON] потребує постійного догляду. З копії відповіді КНП "Міський психоневрологічний диспансер № 3" ХМР встановлено, що [PERSON] на обліку у КНП "МПНД № 3" ХМР не перебуває. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2012 року встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.11.1983 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.06.2005 року встановлено, що 10.06.2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Відповідно до копії паспорта встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.2017 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . З копії діагностичного звіту від 01.03.2024 року встановлено, що [PERSON] має діагноз: Лівобічний сколіоз 1 ступеню. Контроль в динаміці. З копії довідок № 6306-7000905192, № 6306-7000905690 від 05.03.2022 року встановлено, що [PERSON] разом з [PERSON] проживають як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 603 від 30.08.2024 року встановлено, що [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі деменції неуточненої, відповідно до свого психічного стану, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Матеріали справи також містять подання голови адміністрації опікунської ради [PERSON] від 30.10.2024 про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , згідно якого опікунська рада адміністрації Слобідського району Харківської міської ради вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над своєю тещею [PERSON] . Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Частиною 1 статті 299 ЦПК України встановлено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи вищевикладені обставини, встановлені висновком судово-психіатричного експерта № 603 від 30.08.2024 року, які свідчать про наявність хронічного, стійкого психічного розладу у [PERSON] , внаслідок якого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку, що вимога заяви [PERSON] про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно зі ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Частиною 1 ст.60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням Органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Вирішуючи питання щодо призначення [PERSON] опікуном [PERSON] суд зазначає наступне. Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі №336/5652/18 зазначив, що відповідно до ч.1 ст.67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Крім того, суд вказує на те, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин). Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі №754/5841/17. У зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації з 24 лютого 2022 року указом Президента в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено, та який діє і на теперішній час. Відповідно до пп.10 п.1 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані опікун особи, визнаної судом недієздатною. В силу абз.14 п.3 ч.12 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою, визнаною судом недієздатною, за умови що за такою особою не здійснюється піклування (опіка) іншими особами. Аналіз зазначених норм права дозволяє зробити висновок, що призначення [PERSON] ( [INFO] , який є особою призовного віку) опікуном над своєю тещею [PERSON] може бути підставою для подальшого отримання відстрочки чи звільнення з військової служби. Окрім того, суд наголошує, що умови існування в державі можуть визначати домінування суспільного інтересу над приватним, що характерно для сучасної України, яка перебуває зараз в стані війни з росією. Суд також зазначає, що матеріалами справи підтверджується наявність у [PERSON] інших членів сім`ї, зокрема, доньки [PERSON] , яка проживає у Харківській області. Однак в обґрунтування неможливості нею здійснювати догляд за своєю матір`ю заявником до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів. Посилання заявника на здійснення його дружиною догляду за 7-річною дитиною, на думку суду, не можуть свідчити про неможливість її догляду за своєю матір`ю та здійснення нею обов`язків опікуна щодо [PERSON] . Також суд зазначає, що подання опікунської ради адміністрації Слобідського району Харківської міської ради про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] не містить належної мотивації, чому саме [PERSON] необхідно призначити опікуном. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги заяви [PERSON] про призначення його опікуном [PERSON] . За змістом п. 1.7. Правил обов`язок вжиття заходів щодо забезпечення прав та інтересів повнолітніх осіб, які потребують опіки покладається на відповідні органи опіки та піклування. Частиною першою статті 65 ЦК України передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. З огляду на викладене, зважаючи на відмову в задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном [PERSON] , суд вважає за необхідне встановити опіку над недієздатною, та тимчасово, до вирішення питання про призначення опікуна над недієздатною, покласти обов`язки опікуна на орган опіки і піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial