Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 24 червня 2024 року звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] про визнання батьківства; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Козелецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вісімнадцять років тому у нього з [PERSON] склалися близькі стосунки. На той час [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] (відповідачем по справі). [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] . У подальшому в 2008 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Наприкінці 2010 року стосунки між ними ( [PERSON] та [PERSON] ) відновилися та вони зареєстрували шлюб, який у серпні 2013 року було розірвано. У лютому 2024 року він уклав контракт про проходження військової служби у лавах Збройних Сил України і при випадковій зустрічі з [PERSON] повідомив про це. Згодом [PERSON] зізналася, що її донька - [PERSON] насправді є його донькою, про що сама дізналася випадково. Оскільки [PERSON] на момент народження доньки [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , то відповідно у свідоцтві про народження останній записаний її батьком. На підставі викладеного він змушений звернутися до суду із заявою про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження. Просить суд визнати його - [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , де записати батьком дитини його - [PERSON] . Ухвалою судді від 28 червня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач у своїй заяві просить розгляд справи проводити у його відсутність у зв`язку із перебуванням в лавах Збройних Сил України; позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити з викладених підстав. 21 жовтня 2024 року спрямував на адресу суду висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження від 10 жовтня 2024 року, який просив долучити до матеріалів справи. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином; про причини неявки суд не повідомив; відзиву на позов та/або заперечення проти позову не подав. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не прибула, однак спрямувала до суду нотаріально посвідчену заяву, якою підтвердила, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком її доньки [PERSON] ; позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути за її відсутності. Представник Козелецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду клопотання, у якому не заперечував проти задоволення позову та розгляду справи за відсутності представника відділу. Згідно з частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначене вище, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності сторін та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін, з ухваленням заочного рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що буде відповідати приписам частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] » прізвище особи змінювалося у зв`язку з укладенням шлюбів) [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 18 лютого 2004 року, який 12 листопада 2008 року було розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ). Згідно свідоцтва про народження (виданого повторно 7 травня 2021 року) [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 43580 від 10 жовтня 2024 року, складеного Медико-генетичним центром «Мама Папа», ймовірність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] становить 99,999999 %. Статтею 128 Сімейного кодексу України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст.ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно з п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями статті 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяви осіб, зазначених у статях 126, 127 Сімейного кодексу України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи викладене вище, а також обставини встановлені судом, з урахуванням дослідження ДНК, визнання позову третьою особою [PERSON] , а також те, що позивач визнає себе батьком неповнолітньої [PERSON] , суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved