Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

До Сколівського\~районного суду\~Львівської області\~29\~квітня 2024\~року звернувся\~заявник [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення а саме: належності правовстановлюючого документа Державного акту на право приватної власності на землю від 22 березня 1999 року серії І-ЛВ № 058418, виданого Верхньосиньовидненською селищною радою народних депутатів № 36 від 13 серпня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 553 [PERSON] , [INFO] , реєстраційних номер облікової картки платника податків [NUMBER] . В обґрунтування внесеної заяви покликається на те, що 17 квітня 2024 року заявник звернувся до Держаного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] Сколівської міської ради Львівської області для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4624555300:04:000:01 79. Для проведення реєстрації заявник надав оригінал Державного акту на право приватної власності на землю від 22 березня 1999 року серії [NUMBER] , виданий Верхньосиньовидненською селищною радою народних депутатів та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 553. Проте, 23 квітня 2024 року заявник отримав Рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій за № 72758009. Державний реєстратор встановив невідповідність в Державному акті на право приватної власності на землю паспортним даним заявника. В Державному акті на право приватної власності на землю вказано [PERSON] , замість правильного « [PERSON] » Зазначає, що єдиним поясненням виникнення даної помилки в правовстановлюючому документі є допущена помилка органом, що видав документ. Жодного документу, який би підтвердив наявність прізвища та по батькові заявника як « [PERSON] » та « [PERSON] » не існує. В Свідоцтві про народження заявника, в паспорті, в пенсійному посвідчені, в посвідченні водія вказано прізвище, ім`я та по батькові заявника як « [PERSON] ». На теперішній час внесення виправлення до акту на право приватної власності на земельну ділянку, неможливе, оскільки відповідно до «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю» затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам 04 травня 1999 року за № 43, п.2.9 - виправлення до Державних актів не допускаються. Отримання нового державного акту на право власності на вказану земельну ділянку є також неможливим у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр», яким відмінено державні акти, а також на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 404 від 03 липня 2013 року втратила чинність з 23 серпня 2013 року «Інструкція про порядок складання, видачі та реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04 травня 1999 року №43». Разом з тим, виходячи з положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року видача державних актів взагалі не передбачена. Ухвалою судді Сколівського арйонного суду Львівської області від 01 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] за участі заінтересованої особи Державного реєстратора прав на нерухоме майно Сколівської міської ради Львівської області Фединишин Антоніни Ігорівни про встановлення факту, що має юридичне значення (факту належності правовстановлюючого документа), призначено її судового розгляду. В судове засідання 15 листопада 2024 року заявник [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи не з`явився, причин неявки до відома суду не довів. Заінтересована особа Державний реєстратор\~прав на\~нерухоме майно\~Сколівської міської\~ради Львівської\~області Фединишин\~Антоніна Ігорівнав судове засідання не з`явилась, причин неявки до відома суду не довела. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних мотивів. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 21 жовтня 1952 року. В даному свідоцтві батьком заявника вказано [PERSON] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЛВ № 058418 від 22 березня 1999 року [PERSON] , який мешкає в [ADDRESS] у тому, що на підставі рішення Верхньосиньовидненської селищної Ради народних депутатів № 36 від 13 серпня 1998 року йому передано у приватну власність земельна ділянка площею 0, 07 га в межах згідно з планом. Відповідно до копії Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень Державний реєстратор встановив невідповідність в Державному акті на право приватної власності на землю паспортним даним заявника. В Державному акті на право приватної власності на землю вказано [PERSON] , замість правильного « [PERSON] ». Відповідного до Свідоцтва про народження заявника, в паспорті, в пенсійному посвідчені, в посвідченні водія вказано прізвище, ім`я та по батькові заявника як « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить оформлення його матеріального права на нерухоме майно та подальша його реалізація. За наведених обставин та доказів, суд вважає, що факт, який просить встановити заявник про те, що правовстановлюючий документ Державний акт на право приватної власності на землю від 22 березня 1999 року серії [NUMBER] , виданого Верхньосиньовидненською селищною радою народних депутатів № 36 від 13 серпня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 553 [PERSON] , [INFO] , реєстраційних номер облікової картки платника податків [NUMBER] ., знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, про що свідчать вищевказані документи, які суд вважає належними та допустимими доказами по справі. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved