Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 08 жовтня 2016 року в Ободівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.10.2016 він уклав шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували в Ободівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . В даний час подружжя проживає окремо, сім`я фактично розпалася, оскільки створились неможливі умови для спільного проживання. Підставою припинення шлюбних відносин стали постійні суперечки, різні погляди на життя та спільне проживання. Сторони разом не проживають, будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 02.10.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Клопотання про застосування заходів примирення суду не подав, вказав, що примирення не можливе. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем. Клопотання про застосування заходів примирення суду не заявляла, вказала, що примирення не можливе. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, здійснювалося фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 08.10.2016 зареєстрували шлюб у Ободівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, про що 08.10.2016 складено відповідний актовий запис за №12, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Подружжя має спільну дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 19.03.2021. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.. Позивач в позовній заяві вказав, що шлюбні відносини фактично припинені. Відповідач у судовому засідання визнав позовні вимоги в повному обсязі, а отже підтвердив, викладені в позовній заяві обставини. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № @2PL728094 від 01.10.2024 позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 1211,20. У відповідності до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідачки у користь позивача.

Outcome: approved