Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 2923819 в розмірі 72211,50 грн, з яких: 20000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 52211,50 грн - сума заборгованості за відсотками; а також судові витрати у справі. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 10 лютого 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2923819. 19.07.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №19072023, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до боржника [PERSON] у розмірі 72211,50 грн. Позивач стверджує, що всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки первісного кредитора. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , а саме з 19.07.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 72211,50 грн та судові витрати у справі. Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 19.09.2024 позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві, зокрема, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі, відзив на позов не подала. Враховуючи вимоги ч.1 ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду сторони позивача на розгляд справи за відсутності відповідача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 10.02.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір № 2923819 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.6-14). Відповідно до умов вищевказаного договору, відповідачка отримала кредит у розмірі 20000,00 грн, строком на 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, з фіксованою процентною ставкою: за стандартною ставкою 1,99% в день, і зобов`язалася виплатити кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та у строки, визначені договором. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк кредиту 10887,69% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 163280,00 грн. Пунктом 3 Договору визначено порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок зміни процентів, економічну сутність та базу розрахунку процентів. Пунктом 4.1 Договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів. Пунктом 9.9 Договору визначено, що відповідачка ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», які розміщені на веб-сайті, повністю погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Пунктом 9.12 Договору визначено, що додатки до цього Договору, підписані сторонами, є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, загальні витрати по кредиту, за стандартною процентною ставкою складають 143280,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом становить 163280,00 грн. Реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою по кредиту становить 10887,69 % річних (а.с. 17-18). Додатком № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2923819 від 10.02.2022 встановлено Графік платежів за умовами договору (а.с. 16). Вказані Договір № 2923819 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.02.2022, Паспорт споживчого кредиту та Додаток № 1 до вказаного Договору підписані електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором. Крім того, 21.06.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до Договору №2923819 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами яких клієнт зобов`язувалася погасити частину основного боргу: у сумі 14000,00 грн у термін до 24.06.2023. Товариство звільнило Клієнта від обов`язку сплатити решту частини основного боргу за договором у сумі 6000,00 грн. Вказаний Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором (а.с. 15) З матеріалів справи вбачається, що відповідачкою факт отримання кредитних коштів відповідно до умов вказаного Договору №2923819 від 10.02.2022 не заперечується. 19.07.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належну йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 19-21). Також на підтвердження позовних вимог позивачем надано копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №19072023 від 19.07.2023, яким Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 12212. При цьому загальна сума заборгованості за Актом прийому-передачі не вказана (а.с. 22). Відповідно до наданого позивачем Витягу з Реєстру Боржників, який сформовано 22.07.2024, до Договору факторингу №19072023 від 19.07.2023 передано право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 2923819, сума заборгованості за основною сумою боргу - 20000,00 грн; сума заборгованості за відсотками - 52211,50 грн. Сума заборгованості разом становить 72211,50 грн (а.с. 23). Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження позовних вимог стороною позивача додано копію Договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023, однак він наданий не в повному обсязі, а лише містить окремі копії аркушів, а саме: перший, другий, третій, четвертий та дев`ятий аркуш Договору факторингу, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його повний зміст та умови укладення договору, за яким право вимоги перейшло від первісного кредитора до ТОВ «ЄАПБ». А отже, даний Договір факторингу не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ відступлення права вимоги за кредитним договором № 2923819 від 10.02.2022 (а.с. 19-21). Наданий позивачем витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу не містить підпису сторін фактору та клієнта (або посилання на його підписання електронними цифровими ключами), які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до відповідача за договором. На підставі викладеного, суду не надано доказів того, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило своє право грошової вимоги ТОВ «ЄАПБ» за кредитним договором № 2923819 від 10.02.2022, укладеним між що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] , оскільки матеріали справи не містять повного тексту (або Витягу) Договору факторингу № 19072023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ЄАПБ» від 19.07.2023. А наданий позивачем Акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 19.07.2023 не містить ані загальної суми Прав Вимоги, що відступаються згідно Реєстру Боржників від 19.07.2023, ані Ціни Продажу згідно Реєстру Боржників від 19.07.2023. Крім того, позивачем не надано доказів на виконання умов Договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023, а саме підтвердження сплати ТОВ «ЄАПБ» грошових коштів на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», у якості плати за відступлення права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах Боржників. На підставі викладеного, суд позбавлений можливості з`ясувати підстави і умови переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача, а наступні документи є похідними від вказаного вище Договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким,що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною(сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина перша статті 1048 ЦК України передбачає,що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною першою статті 1077 ЦК України, визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1082 ЦК України,боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови,що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того,що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відомостей про направлення фактором боржнику письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові із визначеною грошовою вимогою, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж, - суду не надано. На підставі вищевказаного, твердження ТОВ «ФК «ЄАПБ» про набуття права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2923819 від 10.02.2022, укладеним з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в сумі 72211,50 грн, з яких: 20000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 52211,50 грн - сума заборгованості за відсотками, не відповідають наданим суду матеріалам справи. Клопотань про витребування доказів у зв`язку з неможливістю їх отримання та надання безпосередньо до суду позивачем заявлено не було. Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Суду не надано доказів того, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило своє право вимоги за кредитним договором № 2923819 від 10.02.2022, укладеного між ним та [PERSON] , - ТОВ «ЄАПБ. З доданих до позовної заяви матеріалів неможливо встановити факт існування правовідносин між позивачем та відповідачем. Таким чином, суду не надано доказів того, що право ТОВ «ФК «ЄАПБ» як кредитора за кредитним договором № 2923819 від 10.02.2022, порушено, та позивач має право вимоги за цим договором до відповідачки. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову ТОВ «ФК «ЄАПБ» в задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого останнім судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed