Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.04.2020 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №R01.00608.006657991, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на поточні потреби в сумі 8 483,39 грн. ПАТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договором виконало, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого у [PERSON] станом на 19.12.2023 утворилась заборгованість за кредитним договором №R01.00608.006657991 від 23.04.2020 у сумі 15 221,21 грн., яка складається з: 8 483,39 грн. - заборгованість за основним боргом (тілом кредиту); 6 737,82 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. 19.12.2023 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено Договір факторингу №19/12-2023 відповідно до якого до ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» перейшло право за договорами кредиту, у тому числі і за договором №R01.00608.006657991 від 23.04.2020, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 22.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу №12/90, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» перейшло право за договорами кредиту, у тому числі і за договором №R01.00608.006657991 від 23.04.2020, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] . З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №R01.00608.006657991 від 23.04.2020 у сумі 15 221,21 грн., яка складається з: 8 483,39 грн. - заборгованість за основним боргом (тілом кредиту); 6 737,82 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу - 7 000,00 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.09.2024 справу передано за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою суду від 14.10.2024 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Судом в ухвалі зазначено, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 178 ЦПК України. Станом на 25.11.2024 відзив на позов до суду не надійшов, у зв`язку з чим суд розглянув справу на підставі наявних у ній документів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Даний принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Судом встановлено, що 23.04.2020 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] на підставі Заяви-анкети останньої укладено кредитний договір №R01.00608.006657991. Згідно пункту 1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 8 483,39 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Відповідно до пункту 1.2 банк надає кредит строком на 16 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування за призначенням. Згідно з пунктом 1.3. договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 25,18 % річних від неповернутої суми кредиту. На підставі укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] договору, відповідач отримала кредит в розмірі 8 483,39 грн., що підтверджується випискою з позичкового рахунку відповідача № [NUMBER] , з якої вбачається, що вказану суму було перераховано на рахунок № [NUMBER] . 19.12.2023 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено Договір факторингу №19/12-2023 відповідно до якого до ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» перейшло право за договорами кредиту, у тому числі і за договором №R01.00608.006657991 від 23.04.2020, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 22.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу №12/90, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» перейшло право за договорами кредиту, у тому числі і за договором №R01.00608.006657991 від 23.04.2020, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 19.12.2023, який наданий позивачем, розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № R01.00608.006657991 від 23.04.2020 становить 15 221,21 грн., яка складається з наступного: 8 483,39 грн. - заборгованість за основним боргом (тілом кредиту); 6 737,82 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З`ясувавши обставини справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] , діючи вільно, на власний розсуд, 23.04.2020 уклали кредитний договір. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між вказаними особами кредитного договору як правочину жодною зі сторін не оскаржена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення відповідних щомісячних платежів. Однак, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо сплати необхідних платежів, у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 утворилась заборгованість за кредитним договором № R01.00608.006657991 від 23.04.2020 у сумі 15 221,21 грн., яка складається з: 8 483,39 грн. - заборгованість за основним боргом (тілом кредиту); 6 737,82 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права ПАТ «Ідея Банк» і він має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором. Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту, відсотками, підтверджується розрахунком, наданими позивачем, який узгоджуються з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Враховуючи вищенаведене, а також той факт, що відповідач узяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконує, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення зі [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № R01.00608.006657991 від 23.04.2020 у сумі 15 221,21 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Відповідно до чч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Із матеріалів справи убачається, що 28.09.2021 між позивачем та адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» укладено договір про надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: договір № 28092021-1 від 28.09.2021 про надання правової допомоги; додаткова угода № 11 до даного договору, акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 28092021-1 від 28.09.2021 про надання правової допомоги; Акт № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.06.2024. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг позивачу під час розгляду вказаної справи було надано послуг на загальну суму 7 000,00 грн. Послуги за договором № 28092021-1 від 28.09.2021 про надання правової допомоги, у тому числі за надання правової допомоги у вказаній справі були оплачена позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією № 760 від 13.06.2024. З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Outcome: approved