Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулась Київська міська рада з позовом до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Донець Тетяни Миколаївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Комарницької Ольги Володимирівни, [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Романа Олеговича, Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРСОР-АВТО», в якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Донець Т.М про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.02.2016 № 28349450 на об`єкт нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 854586180000, за [PERSON] ; - визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Комарницької О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.12.2017 № 38476075 на об`єкт нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 854586180000, за [PERSON] ; - визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.10.2019 № 49190038 на об`єкт нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 854586180000, за [PERSON] ; - визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.01.2020 № 50725221 на об`єкт нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 854586180000, за ТОВ «КУРСОР-АВТО»; - припинити право власності за ТОВ «КУРСОР-АВТО» на об`єкт нерухомого майна, а саме: гаражний бокс № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] , що розташований на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, за адресою: [ADDRESS] ; - зобов`язати ТОВ «КУРСОР-АВТО» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 54,6 кв. м на [ADDRESS] (код ділянки 91:066:0005), та повернути її Київській міській раді, привівши у придатний для використання стан. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 19 лютого 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донець Т.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28349450, яким за [PERSON] зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS] , а саме гаражний бокс № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] . У подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 грудня 2017 року № 38476075, а саме зареєстровано право приватної власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна за [PERSON] . Надалі, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою Р.Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 жовтня 2019 року № 49190038, а саме зареєстровано право приватної власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна за [PERSON] . Після чого, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою Р.Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 20 січня 2020 року № 50725221, яким право приватної власності на зазначений об`єкт нерухомого майна зареєстровано за ТОВ «КУРСОР-АВТО». Згідно з нормами чинного законодавства України, які регулюють правовідносини в сфері землекористування, розпорядження землями комунальної власності міста Києва, у тому числі надання земельних ділянок у власність чи користування, відноситься до виключних повноважень Київської міської ради як колегіального органу. Разом із цим, Київська міська рада як єдиний розпорядник земель комунальної власності міста Києва, жодних рішень щодо передачі спірної земельної ділянки під будівництво ні [PERSON] , ні [PERSON] , ні [PERSON] , ні ТОВ «КУРСОР- АВТО», ні іншим особам у власність чи користування не приймала. Таким чином, вказані обставини дають підстави вважати, що [PERSON] здійснив самочинне будівництво об`єкта нерухомого майна на зазначеній вище земельній ділянці, яка належить на праві власності територіальній громаді міста Києва та на підставі неналежних документів здійснив реєстрацію самочинно збудованого нерухомого майна. Відповідно до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 №16/890, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 31.01.2020 проведено обстеження земельної ділянки на [ADDRESS] (обліковий код земельної ділянки: 91:066:0005), за результатами якого встановлено, що на зазначеній земельній ділянці розташовані індивідуальні збірно-розбірні та цегляні гаражі гаражного автокооперативу «Вікторія» у загальній кількості 327 одиниць, двоповерхова будівля мийки автомобілів та будівля охорони, про що складено акт обстеження №20-0050-07. Позивач вважає, що вищевказані факти свідчать про намагання [PERSON] в незаконний спосіб заволодіти землями комунальної власності, які належать територіальній громаді міста Києва згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». Враховуючи вищевикладені обставини, Київська міська рада не погоджується з діями приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Донець Т.М., Комарницької О.В. та Падалки Р.О. та вважає їх такими, що прийняті у спосіб, який суперечить нормам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а записи про реєстрацію права власності на об`єкт майна - таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Щодо неправомірних дій приватного нотаріуса та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Донець Т.М. від 19 лютого 2016 року № 28349450, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Комарницької О.В. від 01 грудня 2017 року № 38476075 та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р.Ю. від 16 жовтня 2019 року № 49190038, та від 20 січня 2020 року № 50725221, позивач зазначає, що всупереч пункту 3 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріусом не зроблено обов`язковий запит до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації» щодо правомірності посвідченого права власності за [PERSON] зазначеного об`єкта нерухомого майна. Водночас, вказані протиправні дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Донець Т.М., спричинили подальшу незаконну перереєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна. Щодо самочинного будівництва, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан позивач зазначає, що право на забудову виникає у особи, яка набула права на земельну ділянку на законних підставах, після здійснення нею дій, передбачених статтями 26 - 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Листом Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 29.10.2019 № 062/14-14547 (И-2019) повідомлено, що згідно з даними реєстрових книг КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за адресою [ADDRESS] , не проводилась реєстрація права власності на гаражний бокс № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] в ГБК «Вікторія». Листом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.01.2020 № 073-1066 повідомлено, що Департаментом за адресою [ADDRESS] , будь-які дозвільні документи, що дають право на виконання підготовчих, будівельних робіт та засвідчують готовність до експлуатації об`єкта будівництва (гаражних боксів) не видавалось та не реєструвалось. Отже, позивач вважає, що в діях [PERSON] наявні ознаки самовільного зайняття земельної ділянки на [ADDRESS] . Оскільки земельна ділянка на [ADDRESS] , (код ділянки 91:066:0005) у Подільському районі міста Києва не була відведена у відповідності до вимог законодавства для будівництва об`єктів нерухомого майна, таке майно підлягає знесенню. Таким чином, у відповідності до вимог ст. 152 ЗК України особа, що використовувала земельну ділянку з порушенням прав іншої (власника земельної ділянки), повинна привести земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд за власний кошт. Крім того, вважає ефективним способом захисту порушеного права територіального громади міста Києва в особі Київської міської ради є припинення права приватної власності за ТОВ «КУРСОР-АВТО» на об`єкт спірного нерухомого майна. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2022 року головуючим у справі визначено Будзан Л.Д. Ухвалою суду від 25 жовтня 2022 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків. 16 листопада 2022 року позивачем надано заяву на усунення недоліків, визначених в ухвалі суду. 16листопада 2022 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. 01 травня 2023 року представником відповідача приватного нотаріуса Київського місткого нотаріального округу Падалки Р.О. - адвокатом Каравасілі Х.М. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про невизнання позовних вимог з огляду на наступне. Так, згідно сталої правової позиції, викладеної у низки постанов Верховного Суду, приватний нотаріус у спорах про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не може бути відповідачем у справі. Щодо позовних вимог про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та припинення права власності не є ефективним способом захисту порушеного права у розумінні ст. 15 ЦК України, а відтак вважає, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Щодо порушення порядку державної реєстрації права власності на майно вказує, що 03.10.1985 виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів було прийнято рішення № 985 «Про будівництво в XII п`ятилітці зблокованих, одно-двоповерхових кооперативних гаражів та відкритих стоянок для транспортних засобів, належних громадянам, на замовлення Київської міської ради добровільного товариства «Автолюбитель УРСР» У відповідності з рішенням виконкому міськради від 17.08.1985 № 516 «Про заходи щодо розвитку послуг з ремонту будинків, будівництву споруд для садівничих товариств, гаражів та інших будов за замовленням населення у 1986-1990 роках і в період до 2000 року», згідно з яким планувалося будівництво [NUMBER] гаражів. На підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 31.03.1988 № 316 «Про будівництво зблокованих, одно-двоповерхових кооперативних гаражів та відкритих стоянок для транспортних засобів, належних громадянам» було прийнято рішення про збільшення кількості місць на автостоянці по [ADDRESS] до 500 місць. 3 Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 04.06.1997 було засновано (створено) автокооператив «Вікторія» за наступною адресою: [ADDRESS] . Розпорядженням Київського міського голови № 969-мг від 03.08.2001 «Про погодження місць розташування об`єктів» гаражному автокооперативу « [INFO] » було погоджено місце розташування автостоянки на [ADDRESS] на землях міської забудови орієнтовною площею 1,045 га. У подальшому, на підставі рішення Київської міської ради від 23.10.2013 № 342/9830 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гаражному автокооперативу « [INFO] » на [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування гаражів та автостоянки» гаражному автокооперативу « [INFO] » було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на [ADDRESS] орієнтовною площею 1,45 га в короткострокову оренду на 5 років для експлуатації та обслуговування гаражів та автостоянки. На підставі поданих документів, 19 лютого 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донець Т.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28349450, яким за [PERSON] зареєстровано приватну власність на об`єкт нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS] , а саме гаражний бокс № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] . У подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 грудня 2017 року № 38476075, а саме зареєстровано право приватної власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна за [PERSON] . Надалі, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою Р.Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 жовтня 2019 року № 49190038, а саме зареєстровано право приватної власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна за [PERSON] . Вважає, що державним реєстратором при проведенні вищевказаної державної реєстрації дотримані всі положення Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Пунктом 1 частини першої статті 27 Закону (в редакції чинній на момент проведення реєстраційної дії) передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Враховуючи той факт, що запис про об`єкт нерухомості уже був внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то згідно зі ст. 27 Закону, для проведення державної реєстрації на гараж № [NUMBER] у ряді № [NUMBER] на [ADDRESS] нотаріусу мало бути подано договір, предметом якого є відповідне нерухоме майно. Таким чином, вважає, оскільки державна реєстрація права власності на спірний об`єкт здійснена на підставі договору купівлі-продажу гаражу, серія та номер: 6498, виданий 16.10.2019, то у ході прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.10.2019 № 49190038 приватний нотаріус керувався наведеними вище положеннями Закону. Згідно з частиною другою ст. 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зазначений порядок затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Постанова № 1127) (в редакції чинній на момент проведення реєстраційної дії). Вказана Постанова № 1127 конкретизує особливості державної реєстрації права власності на нерухоме майно залежно від виду цього майна, часу та способу його створення, набуття. Частиною першою Постанови № 1127 визначено, що цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. У пункті 48 Постанови № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності у зв?язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються: документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна. Справжність підписів на акті приймання-передачі майна або іншому документі, що підтверджує факт передачі такого майна, засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат»; рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою); письмова згода всіх співвласників (у разі, коли передача здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності). Оскільки відомості про гараж, що передавався у статутний капітал, уже були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, гараж не перебував у спільній власності та передавався фізичною особою, для вчинення даної реєстрації, згідно з п. 48 Постанови реєстратору мало бути подано акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна. Так, для державної реєстрації права власності на гараж № [NUMBER] заявником були подані приватному нотаріусу: акт приймання-передачі нерухомого майна в рахунок внеску до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРСОР-АВТО», код ЄДРПОУ 25641148, серія та номер: 7941, 7942, виданий 18.12.2019, видавник: Падалка Р.О. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Отже, вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Падалка Роман Олегович правомірно та законно прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.01.2020 № 50725221. З огляду на вищевикладене, вважає, що позовні вимоги Київської міської ради до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р.О. не підлягають задоволенню з огляду на їх незаконність, необґрунтованість та безпідставність, оскільки оскаржувані рішення державного реєстратора прийняті з дотриманням норм чинного законодавства. 13 червня 2023 року до суду надійшов відзив від представника ТОВ «КУРСОР-АВТО», у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи на наступне. Відповідно до наданої позивачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на об`єкт нерухомого майна на [ADDRESS] , а саме на гараж № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] було зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донець Т.М. за [PERSON] на підставі довідки № 3, виданої 14.01.2016 ГК «Вікторія», інформаційної довідки, серія та номер ГЖ-20146 № 400, виданої 05.02.2016 КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна», технічного паспорту, виданого 21.01.2016 ТОВ «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна». Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 28.06.1991 № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Щодо державної реєстрації права власності на спірний гараж за [PERSON] та ТОВ «КУРСОР-АВТО» відповідач зазначає наступне. Відповідно до п.7 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. Згідно з п.14 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Згідно з п. 48 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються: 1) документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна; 3) рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою); 4) письмова згода всіх співвласників (у разі, коли передача здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності). При цьому, зважаючи на те, що право власності на вказаний гараж вже було зареєстроване в Державному реєстрі прав за фізичною особою [PERSON] та не перебувало у спільній власності, інших документів для реєстрації права власності на [PERSON] , [PERSON] та у подальшому на ТОВ «КУРСОР-АВТО», ніж ті, що були надані державному реєстратору (договір купівлі - продажу та акт приймання - передачі майна), на вказаний гараж не вимагалося. Таким чином, жодних порушень при державній реєстрації права власності ТОВ «КУРСОР- АВТО» на гараж, що розташований в гаражному автокооперативі «Вікторія» на [ADDRESS] , допущено не було. ТОВ «КУРСОР-АВТО» є правомірним володільцем та законним набувачем прав на зазначений гараж, у зв`язку з чим доводи позивача про незаконну реєстрацію прав власності на гараж за ним є безпідставними та необґрунтованими. Щодо самочинного будівництва, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан відповідач зазначив таке. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань гаражний автокооператив «Вікторія» було створено 04.06.1997. Діяльність кооперативів у ті часи регулювалась Законом СРСР від 26.05.1988 №8998-11 «Про кооперацію в СРСР». Відповідно до статті 11 вказаного Закону кооператив організовується за бажанням громадян виключно на добровільних засадах. У разі, коли для діяльності кооперативу потрібні ділянка землі чи інші природні ресурси, для його реєстрації необхідна згода на їх надання відповідного державного органу, землевласника, землекористувача або первинного користувача іншими природними ресурсами. Отже, зазначає відповідач, реєстрація гаражного автокооперативу «Вікторія» на [ADDRESS] без надання згоди відповідного державного органу на надання земельної ділянки для забезпечення діяльності кооперативу за вказаною адресою була б неможливою, а за відсутності доказів на підтвердження протилежного, законність користування гаражним кооперативом «Вікторія» земельною ділянкою №91:066:0005 (що між іншим підтверджується витягом з бази даних міського земельного кадастру) на момент будівництва гаражів є безспірним фактом. Таким чином, зважаючи на те, що реєстрація гаражного автокооперативу «Вікторія» могла мати місце лише за умови надання згоди відповідного державного органу, землевласника або землекористувача на користування земельною ділянкою за адресою реєстрації кооперативу ( [ADDRESS] ), а доказів на підтвердження протилежного позивачем не надано, а також беручи до уваги, що спорудження та експлуатація гаражів є основним напрямком діяльності гаражного кооперативу та безпосередньою підставою його створення, будівництво спірного гаражу в гаражному автокооперативі «Вікторія» перебувало в межах правового поля того часу, не є самочинним будівництвом та не підлягає знесенню з підстав, вказаних позивачем у позовній заяві. Крім того, відповідач вказує на пропуск позивачем строку позовної давності, стверджуючи, що про розташування гаражів на спірній земельні ділянці Київській міській раді достовірно було відомо принаймні з 2013 року, оскільки 23.10.2013 нею приймалося відповідне рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки для обслуговування та експлуатації гаражів та автостоянки. Ухвалою суду від 25 липня 2023 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі та витребувано у Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) копії реєстраційної справи щодо спірного об`єкта нерухомого майна. 13 вересня 2023 року на виконання ухвали суду вказаним Департаментом з питань реєстрації надано відповідні матеріали реєстраційної справи. 15 листопада 2023 року судом постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи Гаражний кооператив «Вікторія». 21 лютого 2024 року представником відповідача - приватного нотаріуса Комарницької О.В. подано до суд відзив на позовну заяву, в якому зазначено про невизнання позовних вимог. В обґрунтування заперечень проти позову представником відповідача вказано про те, що приватний нотаріус не може бути відповідачем у спорах щодо оскарження рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також зазначено про пропущення строку позовної давності звернення до суду із вказаним позовом. У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 02 квітня 2024 року зупинено провадження у вказаній цивільній справі на підставі п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) № 758/27/21 у касаційному порядку Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду. Ухвалою судді від 29 липня 2024 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11 вересня 2024 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляд по суті. Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року провадження у справі щодо відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРСОР -АВТО» закрито. У судовому засіданні представники позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, суд враховує, що в матеріалах справи містяться заяви представника відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р.О. - адвоката Духовної О.В. від 04.03.2021, представника відповідача Комарницької О.В. від 14.11.2024 та від 22.11.2024 про розгляд справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 305326240 від 19 липня 2022 року, рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Донець Т.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 лютого 2016 року № 28349450 право власності на об`єкт нерухомого майна - гаражний бокс № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] , що розташований на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 854586180000, було зареєстровано за [PERSON] . Право власності на вказане майно зареєстроване за [PERSON] на підставі довідки гаражного автокооперативу «Вікторія» про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі від 14 січня 2016 року № 3; інформаційної довідки ГЖ-2016 № 400, виданої 05.02.2016 КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна»; технічного паспорту, виданого 21.01.2016 ТОВ «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна». Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 28 грудня 2021 року) гаражний автокооператив «Вікторія» зареєстрований 04 червня 1997 року. Відповідно до довідки гаражного автокооперативу «Вікторія» від 14 січня 2016 року № 3 [PERSON] є його членом та власником гаражного боксу № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] , площею 54,6 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , який побудований господарчим способом, та введений в експлуатацію, пайовий внесок сплачений у повному обсязі. На даний час процес оформлення вказаної земельної ділянки не завершений та вона перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва. Рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 грудня 2019 року № 38476075 право власності на об`єкт нерухомого майна - гаражний бокс № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] , що розташований на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 854586180000, було зареєстровано за [PERSON] . Право власності на вказане майно зареєстроване за [PERSON] на підставі Договору купівлі - продажу гаражу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., серія та номер 2035, виданого 01 грудня 2017 року. Рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 жовтня 2019 року № 49190038 право власності на об`єкт нерухомого майна - гаражний бокс № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] , що розташований на земельній ділянці, обліковий код: 91:066:0005, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 854586180000, було зареєстровано за [PERSON] . Право власності на вказане майно зареєстроване за [PERSON] на підставі Договору купівлі - продажу гаражу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалкою Р.О., серія та номер 6498, виданого 16 жовтня 2019 року. Згідно з Актом приймання-передачі нерухомого майна в рахунок внеску до статутного капіталу ТОВ «КУРСОР-АВТО» від 02 липня 2021 року [PERSON] передав, а ТОВ «КУРСОР-АВТО» в особі [PERSON] прийняло в рахунок внеску до статутного капіталу Товариства гараж № [NUMBER] , ряд № [NUMBER] на [ADDRESS] . Рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Падалки Р. О. від 20 січня 2020 року № 50725221 зареєстровано право приватної власності на вищевказаний гараж за ТОВ «КУРСОР-АВТО» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна в рахунок внеску до статутного капіталу товариства. 31 січня 2020 року Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації проведено обстеження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого складений акт № 20-0050-07. У ході вказаного обстеження встановлено, що земельна ділянка площею 1,4548 га на [ADDRESS] , обліковується за гаражним автокооперативом « [INFO] »; за поданням Департаменту земельних ресурсів Київська міська рада не приймала рішень щодо передачі (надання) зазначеної земельної ділянки в користування (власність); інформація щодо державної реєстрації вказаної земельної ділянки у державному земельному кадастрі та державної реєстрації речових прав на неї у міському земельному кадастрі відсутня; зазначена земельна ділянка огороджена парканом та охороняється, в її межах розташовано індивідуальні збірно-розбірні та цегляні гаражі у загальній кількості 327 одиниць, двоповерхова будівля мийки автомобілів та будівля охорони. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що будівництво вищезазначеного гаража та подальша реєстрація права власності на нього за відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а відтак - за ТОВ «КУРСОР-АВТО» відбулися незаконно, оскільки Київська міська рада, яка є єдиним розпорядником земель комунальної власності міста Києва, жодних рішень щодо передачі вказаної земельної ділянки під будівництво жодному із відповідачів чи будь-яким іншим особам не приймала. Крім того, вказані факти, на думку позивача, свідчать про намагання в незаконний спосіб заволодіти землями комунальної власності, які належать територіальній громаді міста Києва згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності». Вирішуючи обґрунтованість таких доводів позивача, суд виходить із наступного. Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суд зазначає наступне. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу. Звертаючись до суду з позовом, Київська міська рада зазначала, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] незаконно зареєстрували за собою право власності на гараж на земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності, оскільки рада жодних рішень щодо передачі спірної земельної ділянки під будівництво останнім у власність чи користування не приймала, та просила скасувати рішення приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Донець Т.М., Комарницької О.В. та Падалки Р.О. про реєстрацію права власності на спірний гараж за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною другою статті 376 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У разі, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна. Отже, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно. У категорії справ, за обставинами яких певна особа неправомірно зареєструвала право власності на самочинно побудоване майно, неналежною є як вимога про скасування рішення (запису) про реєстрацію права власності, так і вимога про припинення права власності. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Згідно статті 51 ЦПК України належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Оскільки ефективним способом захисту прав власника земельної ділянки щодо усунення перешкод у користуванні нею з урахуванням обставин справи є вимога про знесення самочинного будівництва, належним відповідачем за такою вимогою є власник відповідної забудови, яким на час розгляду цієї справи було ТОВ «КУРСОР-АВТО», а не [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішень приватних нотаріусів Київського міського нотаріального округу Донець Т.М., Комарницької О.В. та Падалки Р.О. про державну реєстрацію права власності на спірний гараж за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Щодо позовних вимог, пред`явлених до приватних нотаріусів, суд зазначає наступне. Позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивач визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Таким чином, у вказаній справі з урахуванням змісту і характеру відносин між учасниками справи, належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та стосовно якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Донець Т.М., Комарницька О.В. та Падалка Р.О. є неналежними відповідачами у цій справі. А відтак позовні вимоги в даній частині також не підлягають задоволенню. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц (провадження № 14-445цс19). Із урахуванням наведеного, виходячи із встановлених обставин справи та визначених відповідно до них правовідносин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що стороною позивача не доведено належними, достовірними та достатніми доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу свої позовних вимог, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог На підставі викладеного,

Outcome: dismissed