Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб із [PERSON] . Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 05 листопада 2011 року, мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, з 24.12.2023 проживають окремо, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Позивачка подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила розірвати шлюб та повернути дошлюбне прізвище, судовий збір з відповідача не стягувати; просила судове засідання проводити без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив розірвати шлюб, судове засідання проводив без його участі. Оскільки відповідач визнав позов, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст.\~206 ЦПК України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3 та 4\~ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Разом з цим ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд установив, що з 05 листопада 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, за актовим записом № 585. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] відповідно. За твердженням позивачки, що не заперечував відповідач, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.\~142\~ЦПК\~України слід повернути позивачці судовий збір у сумі 605,60 грн.

Outcome: approved