Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

У вересні 2024 року до Чутівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим що 29.04.2021 [PERSON] уклав з АТ «ОТІП БАНК» кредитний договір № 2036283388, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 19,99% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 68 362 грн. На виконання своїх зобов`язань за кредитним договором Банком було видано кредит відповідачу, що підтверджується випискою по рахунку, що додається до позовної заяви. В свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Позивач зазначає, що згідно з детальним розрахунком заборгованості станом на 21.06.2024 року загальний розмір заборгованості становить 111 581,62 грн, яка складалась з тіла кредиту в розмірі 57 982,05 грн, заборгованості за відсоткамиза користування кредитом - 53 599,57 грн. Посилається на те, що 21.06.2024 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 2036283388 від 29.04.2021. Наведене підтверджується договором факторингу № 21/06/24 від 21.06.2024, копією акта приймання-передачі реєстру боржників, платіжним дорученням на підтвердження оплати ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» на рахунок АТ «ОТП БАНК» за умовами договору факторингу, а також витягом з Додатку 1 до договору факторингу (реєстру боржників), права вимоги до яких перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Враховуючи наведене, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» просить суд стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором у розмірі 111 581,62 грн, вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути витрати на правничу допомогу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 вересня 2024 року справа передана для розгляду судді Литвин В.В. Ухвалою від 17.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Проте, вивчивши матеріали цивільної справи та враховуючи те, що від відповідача на адресу суду повертаються конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», суд 21.10.2024 постановив рішення про перехід від спрощеного провадження без виклику сторін до спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився, 03.10.2024 та 28.10.2024, на адресу суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». За наведених обставин, відповідно до положень пункту 4 ч. 8\~ст.\~128\~ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» і особа вважається повідомленою. Ухвалою від 05.11.2024 судове засідання відкладено для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, з метою дотримання принципу рівності та змагальності сторін, з призначенням на іншу дату та з повідомленням відповідача у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник позивача адвокат Євтодьєв А.О., який діє на підставі довіреності від 21 березня 2024 року, в судове засідання 18 листопада 2024 року не з`явився, проте 07 листопада 2024 року подав заяву, у якій позовні вимоги підтримав повністю, просив розгляд справи проводитизавідсутності представника позивача та, у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання,не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про час і місця розгляду справи був повідомлений у встановленому ЦПК України порядку. Відповідно до\~ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, доходить таких висновків. Судом встановлено, що 29.04.2021 [PERSON] уклав з АТ «ОТІІ БАНК» кредитний договір № 2036283388, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 19,99% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту - 68 362 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується випискою по рахунку відповідача. Відповідач у встановлені договором строки і розмірі кредит не повернув. 21.06.2024 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2036283388 від 29.04.2021. Отже, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 2036283388 від 29.04.2021, що підтверджується реєстром боржників № 1 до договору факторингу № 21/06/24 від 21.06.2024. Відповідно до детального розрахунку заборгованості станом на 21.06.2024 року загальний розмір заборгованості становить 111 581,62 грн, у тому числі57 982,05 грн заборгованість за тілом кредиту, 53 599,57 грн - заборгованістьза відсотками за користування кредитом. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статей\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, станом на 21.06.2024 року загальний розмір заборгованості становить 111 581,62 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 57 982,05 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 53 599,57 грн. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилявся від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в сумі 111 581,62 грн, яка складаєтьсяз тіла кредиту в розмірі 57 982,05 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 53 599,57 грн. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп, сплачений ТОФ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» при зверненні з позовом до суду на підставі квитанції № 4133 від 23.08.2024. У позовній заяві позивачем також заявлено до стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 9 200 грн. При вирішенні питання що стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1-5\~статті 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частини 8\~статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем на підтвердження надання правничої допомоги надано: копію договору № 03-07/24 від 03.07.2024 року про надання правничої допомоги, укладеного з адвокатом Литвиненко О. І., копію акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 року на суму 9 200, 00 грн, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію платіжної інструкції від 29.07.2024 на суму 9 200,00 грн. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених ним витрат на правничу допомогу є обґрунтованими та доведеними, а тому з відповідача на користь позивача належить також стягнути 9\~200,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved