Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.12.2014 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 17. У шлюбі дітей немає. Зазначає, що сімейне життя між ними не склалося, стосунки погіршилися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторонни проживають за різними адресами, спільного побуту не мають. Позивач неодноразово зверталась до відповідача щодо подання відповідних заяв про розірвання шлюбу до відділу ДРАЦС, останній відмовляється. Так як в позасудовому порядку вирішити питання позивач не має змоги, просить розірвати шлюб. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024 прийнято справу до провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Через канцелярію суду разом із позовною заявою надійшла заява від позивача про розгляд справи без його та представника позивача участі, позов підтримує повністю. Відповідач належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст.223 ЦПК справу розглянуто у відсутності відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19.12.2014 виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, сторони перебувають у шлюбі з 19.12.2014, актовий запис № 17. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як визначено п.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, сторони проживають за різними адресами, спільного побуту не мають, не підтримують шлюбних відносин, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Суд вважає встановленим, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Як визначено ч.2 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути також судові витрати по справі, які складаються з судового збору в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved