Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , на її користь витрати на поховання [PERSON] , який помер [INFO] , у розмірі 19220,00 грн. та судові витрати: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що [INFO] помер [PERSON] , який є її рідним братом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняв його малолітній син [PERSON] , в інтересах якого діє його мати [PERSON] . Всі витрати на поховання спадкодавця були понесені позивачем. Загальна сума вказаних витрат становить 19220,00 гривень. Позивач вважає, що сума компенсації її витрат на поховання спадкодавця має бути стягнута з [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , на її користь. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукової О.Є. від 06 лютого 2024 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін , а також витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Редька Віри Петрівни спадкову справу №3/2023 , відкриту після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 20 травня 2024 року витребувано від Запорізького обласного державного нотаріального архіву копію спадкової справи №3/2023, заведену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Редька В.П., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2024 року позов задоволено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2024 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2024 року у цій справі скасоване та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач в особі представника Рижова М.Г. 30.09.2024 надав суду відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, покласти на позивача судові витрати понесені з розглядом справи. В обґрунтування заперечень зазначив, що при викладенні підстав для звернення до суду із позовом Позивачкою не взято до уваги статус Відповідача - малолітньої дитини, який на момент смерті свого батька був восьмирічною дитиною, а на момент подання нею позову йому виповнилося лише дев`ять років. Відповідач [PERSON] відповідно до приписів ст. 31 ЦК України має лише часткову цивільну дієздатність. Відповідач в силу закону має лише часткову цивільну дієздатність, будь-якого власного доходу (заробітку) він не має та не може мати, оскільки в силу свого дев`ятирічного віку йому заборонено займатись трудовою діяльністю. Відповідач не наділений правом та можливістю виступати як виконавець волевиявлення померлого та/або особи, яка зобов`язалася поховати померлого (у розумінні приписів Закону №1102-IV), наведеними вище нормами законодавства України йому заборонено виступати в якості суб`єкта, якому надано повноваження щодо укладення відповідного договору- замовлення на організацію та проведення поховання свого померлого батька, оскільки такий правочин не є дрібним побутовим правочином. Відповідно у [PERSON] відсутній й відповідний обов`язок, у тому числі й у вигляді відшкодування витрат на поховання. Крім того, померлий [PERSON] , який за життя як батько малолітнього сина [PERSON] мав виконувати свої батьківські обов`язки з виховання та утримання свого малолітнього сина [PERSON] на підставі ст.ст. 150, 180, 181 СК України, ухилявся від їх виконання, у тому числі й шляхом несплати аліментів на утримання сина. В обґрунтування розрахунку сум, що стягуються, позивачкою представлено до суду докази, які викликають обґрунтований сумнів в їх достовірності. Крім того, у позові [PERSON] наведено недостовірні дані про те, що вона нібито зверталась до матері малолітнього Відповідача [PERSON] з вимогою про відшкодування витрат на поховання [PERSON] , на що та, нібито, відмовила. Ці відомості не відповідають дійсності. Фактично [PERSON] на прохання Позивачки брала участь в організації поховання, поминальних обідів свого колишнього чоловіка померлого [PERSON] , витрачала власні кошти у цих процесах. Вважає, що позивачкою не додержано обов`язку щодо обґрунтування розміру своїх позовних вимог та, відповідно щодо правильного визначення ціни позову. Ухвалою суду від 18.10.2024 в задоволенні клопотання представника відповідача Рижова М.Г. про залучення до участі у справі в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування відмовлено. Ухвалою суду від 15.11.2024 на адресу суду надійшли заяви представника позивача про зменшення розміру позовних вимог. Ухвалою суду від 15.11.2024 заяву представника позивача [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог від 15.11.2024 залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали . Законний представник відповідача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в задоволенні позову просили відмовити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивача. Похорон [PERSON] здійснювався за рахунок позивача. Вона також надавали кошти на поховання . [PERSON] поховали в одягу, який був в його шафі, а саме : в спортивній кофті , джинсах та кросівках. Цей одяг вона з позивачем відвезли до морга. Суд, вислухавши пояснення учасників справи , показання свідка [PERSON] , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно із ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] .. Після його смерті відкрилася спадщина , зокрема, на 5/12 часток житлового будинку [ADDRESS] . Право на спадкування за законом перейшло до сина померлого спадкодавця- [PERSON] , [INFO] , із заявою про прийняття спадщини від імені якого звернулася його мати [PERSON] . 04 січня 2024 року приватним нотаріусом ЗМНО Носенко Ю.А . [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на на 5/12 часток житлового будинку [ADDRESS] , які належали спадкодавцю [PERSON] .. Зазначені обставини встановлені копією спадкової справи №3/2023, заведеної приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Редька В.П., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до частини першої статті 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Обов`язковою умовою покладення на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця є те, що ці витрати повинні бути розумними з точки зору їхнього розміру і необхідності здійснення. Статтею 2 Закону України від 10 липня 2003 року «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Позивачем на підтвердження понесених витрат на поховання надано копію Акту наданих послуг № 146 від 25.03.2022, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 146 від 25 березня 2022 року , довідку за вих. № 146 від 24 березня 2022 року, згідно яких [PERSON] були надані послуги з поховання померлого [PERSON] .. Забезпечення, надання ритуальної атрибутики , ритуальних послуг , організації та проведення ритуальних робіт з поховання ( кремації) померлого здійснено на загальну суму вартістю 19 220,00 гривень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними (ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Позивачем на підтвердження понесених витрат на поховання надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 146 від 25 березня 2022 року , довідку за вих. № 146 від 24 березня 2022 року, згідно яких [PERSON] були надані послуги з поховання померлого [PERSON] .. Забезпечення, надання ритуальної атрибутики , ритуальних послуг , організації та проведення ритуальних робіт з поховання ( кремації) померлого здійснено на загальну суму вартістю 19 220,00 гривень. Згідно з Повним спектром ритуальних послуг № 146 від 25.03.2022, [PERSON] було надано наступні ритуальні послуги: труна нестандартна - 3500 грн., подушка в труну - 300 грн., хрест дерев`яний- 500 грн. , табличка -200 грн., покривало-200 грн., церковне приладдя-200 грн., авто катафалк- 4100 грн., пробіг-720 грн., бригада для поховання ( 4 чоловіка) -3900 грн., організація поховання та проведення ритуалу- 1500 грн., оформлення свідоцтва про смерть- 800,00 грн., оформлення документів-400 грн., оформлення лікарського свідоцтва про смерть-500 грн., туалет покійного-2400,00 грн., разом до сплати - 19220 грн. Згідно необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг , затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003р. № 193, і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 р. за № 1111/9710, в таких перелік входять, зокрема: 1. Оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання. 2. Оформлення свідоцтва про поховання. 3. Копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили). 4. Монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу. 5. Кремація тіл померлих. 6. Поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що в частині позовних вимог, слід відмовити, оскільки деякі витрати не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону. А саме, на переконання суду не підлягають до задоволення наступні витрати: оформлення свідоцтва про смерть - 800,00 грн., оформлення документів-400 грн., оформлення лікарського свідоцтва про смерть-500 грн. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази на понесення витрат на поховання та їх розумності, які відповідачем не спростовані на суму 17 520 грн.. Разом з тим, в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачу [PERSON] було надано одноразову матеріальну допомогу на поховання брата [PERSON] в сумі 3589,90 грн, що підтверджено інформацією УСЗН по Олександрівському району Запорізької міської ради від 24.10.2024 року, а отже остання має право на покриття витрат на поховання спадкодавця [PERSON] в сумі 13930,50 грн.. Також, суд звертає увагу, що доводи відповідача, про те, що нею було придбано для поховання одяг на суму 2350 грн., не приймаються судом до уваги, оскільки позивачем зазначені витрати не заявлені до відшкодування, витрати на придбання одягу відсутні у Повному спектрі ритуальних послуг № 146 від 25.03.2022. Також, показаннями свідка [PERSON] підтверджено, що для поховання [PERSON] одяг не купувався. З матеріалів справи вбачається, що єдиним спадкоємцем [PERSON] є його малолітній син [PERSON] , якому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 5/12 часток житлового будинку [ADDRESS] , які належали спадкодавцю [PERSON] .. Законним представником малолітнього [PERSON] є його матір [PERSON] . Права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Відповідно до частини першої статті 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Малолітні особи з моменту відкриття спадщини набувають права на спадкування, проте здійснювати право на спадкування вони не можуть. Такі особи в межах наданого ЦК України обсягу дієздатності самостійно не можуть нести відповідальності за зобов`язаннями спадкодавця як його правонаступники. Якщо спадкоємець є малолітньою особою, вимога може бути пред`явлена (направлена) як самому спадкоємцю безпосередньо, так і його законному представнику, що має рівнозначні юридичні наслідки. Отже, за наявності серед спадкоємців малолітніх дітей та їх законних представників, достатнім є пред`явлення кредитором спадкодавця такої вимоги лише до законного представника. Зазначені правові висновки викладені у постанові Верховного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 205/6749/15-ц . Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , на користь [PERSON] витрат на поховання [PERSON] , який помер [INFO] , у розмірі 13930,50 грн.. Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду. У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 877,86 гривень пропорційно задоволеним позовним вимогам. Згідно з ч.1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження отриманих правничих послуг позивач надав: договір про надання правової допомоги від 19 липня 2023 року , укладеного між нею та адвокатом Кара Р.Т. , акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 19 липня 2023 року , згідно якого загальна вартість наданих послуг та робіт склала 1500,00 гривень: складння позову -1300,00 грн, консультація - 200,00 гривень, а також квитанцію про оплату послуг адвоката. Виходячи з встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення нею судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи є достатніми, допустимими і достовірними. Суд , приймаючи до уваги , що позовну заяву було задоволено частково на 72,47% приходить до висновку , що з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 1087,18 гривень пропорційно задоволеним позовним вимогам. При цьму суд звертає увагу, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн., згідно квитанції від 15.11.2024 року, відшкодуванню не підлягають, оскільки сума витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, і позивач не направив доказів понесення витрат відповідачу у встановлений законом строк. Щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу , суд зазначає наступне. Суд зауважує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат. У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналіз вищенаведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial