Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

До суду звернувся представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом (а.с.2-4) до [PERSON] в якому просить: - стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №23764-02/2023 від 15.02.2023 в розмірі 58490,00 грн., з яких: 15000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 43490,00 грн. сума заборгованості за відсотками, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.02.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №23764-02/2023, за умовами якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику фінансовий кредит в сумі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник взяв на себе зобов`язання в порядку та умовах, визначених договором сплачувати кредит, проценти за користування кредитом та інші платежі в сумі, строках та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання позичальнику кредиту. Однак, позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 31.01.2024 заборгованість за договором становить 58490,00 грн., з яких: 15000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 43490,00 грн. сума заборгованості за відсотками. 30.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №30082023/1, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги, за кредитними договорами, в тому й числі, за договором №23764-02/2023 від 15.02.2023, укладеним з [PERSON] . Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплатив, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не прибув, розгляд справи просив провести без його участі, позов просив задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України, про причини неявки суд не сповістив, відзив на позов не надав. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.02.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №23764-02/2023, за умовами якого позикодавець надав позичальнику фінансовий кредит в сумі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник взяв на себе зобов`язання в порядку та умовах, визначених договором сплачувати кредит, проценти за користування кредитом та інші платежі в сумі, строках та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Згідно п.1.2 договору кредит надається строком на 25 днів, до 11.03.2023, процентна ставка 2,5% на добу (а.с.5-8). Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №23764-02/2023 від 15.02.2023, виникла заборгованість, станом на 31.01.2024, в розмірі 58490,00 грн., з яких: 15000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 43490,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.17). 30.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №30082023/1, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги, за кредитними договорами, в тому й числі, за договором №23764-02/2023 від 15.02.2023, укладеним з [PERSON] (а.с.12-16). Відповідно до ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України (ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Згідно зі ст.625 ЦК України встановлено, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується наданими позивачем доказами, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved