Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

05 вересня 2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1600 грн. щомісяця починаючи з 05 вересня 2024 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тому не має змоги працювати та забезпечувати себе та дитину в повному обсязі. Відповідач добровільно допомоги на утримання доньки не надає, хоча він працездатний, фізично здоровий, на утриманні інших дітей не має. У зв`язку з цим, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачем відзиву на позов не надано. Ухвалою судді від 17 вересня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, про причини неявки суд не повідомив Згідно з ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позову та письмові докази у справі в їх сукупності, дійшов до наступних висновків, а саме: Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідчених позивачем копіях. Відповідач записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював. Судом установлено, що дитина сторін [PERSON] , [INFO] мешкає разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною довідкою про склад зареєстрованих осіб у житловому будинку від 27 серпня 2024 року №24/4416 старшим інспектором відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради. Вирішуючи спір суд виходить з такого. Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до положень ст.75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а також право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються\~одному із\~подружжя у\~частці від\~заробітку (доходу)\~другого з\~подружжя або у твердій грошовій сумі. Так, ураховуючи надані позивачем докази, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності непрацездатних членів родини та інших обставин, що можуть вплинути на визначення розміру аліментів, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення їх дитиною трирічного віку. Приписами ч. 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85 СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка перебуває в стані вагітності, а також дружина з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу вагітній дружині, або дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, з урахуванням всіх обставин справи, дотримуючись принципів рівності та пропорційності, з метою дотримання балансу захисту прав, свобод та інтересів сторін, а також їх малолітньої дитини, суд приходить до переконання, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання повинен становити 1600 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною\~ [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] , у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved