Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Заявник звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив суд: встановити факт, що він самостійно виховує та утримує свого малолітнього сина. Свою заяву обґрунтовує тим, що він проживає разом із сином та одноосібно його виховує і утримує. Метою встановлення даного факту йому необхідне для отримання пільг як "батько одинак" та забезпечення дотримання інтересів дитини. Заявник подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та задовольнити заяву в повному обсязі. [PERSON] заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та не заперечує щодо задоволення заяви поданої [PERSON] . Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 4) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. Рішенням Шевченківського районного суду Чернівецької області від 10.10.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с.40/. Судом встановлено, що заявник разом із своїм сином проживають окремо від [PERSON] /а.с.10-11/. Заявник станом на 18.09.2024 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває /а.с.14/; Заявник проживає разом із своєю малолітньою дитиною, яку виховує, доглядає одноосібно, здійснює постійний догляд та забезпечує її всім необхідним /а.с.12,15/. Сторони по\~справі досягли\~взаємної згоди\~щодо участі\~у вихованні\~та утриманні\~дитини з укладенням договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання від 20.09.2024 р. /а.с.13/. Суд зважує, що сторони досягли взаємної згоди щодо участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини. Свідки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стверджують, що заявник проживає разом із своєю малолітнітньою дитиною, окремо від мами. Також вказують, що останній самостійно виховує та утримує дочку, без участі матері /а.с.33-37/. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.06.2018 по справі № 822/2446/17, дійшов висновку, що поняття «одинокий батько» та «одинока матір» є тотожними, та зазначив: «відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9 (далі - Постанова Пленуму ВСУ), одинокою матір`ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама. Позаяк, правовий статус поняття «одинокого батька» не врегульований законодавством, вбачається можливим застосування аналогії поняття «одинокої матері», тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ. Тобто, для набуття статусу «одинока матір», «одинокий батько», необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у даній справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, відповідно до вимог ст. 294 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved