Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 27 травня 1990 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (актовий запис №1412). Позов мотивує тим, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося. З кожним днем їх стосунки ставали напруженими , неприязними , нестерпними. Сварки на побутовому рівні, байдуже ставлення до позивача та до сімейних проблем привели до того, що у 1995 році, забравши свої речі та майно відповідачка перейшла проживати на інше місце проживання. З того часу ( з 1995 року) сторони у справі не проживають разом, кожен з них живе своїм життям. Відповідачка ніколи не рахувалася з поглядами позивача, планами на життя, ставила свої особисті інтереси вище сімейних. Життєві позиції у позивача та відповідачки різні, почуття кохання зникло вже давно. Проаналізувавши подружні відносини, позивач дійшов до висновку, що їх сім`я вже давно розпалась та її подальше збереження не можливе, тому що шлюб існує тільки формально і тому він повинен бути розірваний. Ухвалою суду від 11 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач подав до суду клопотання, згідно з яким просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити. Відповідачка, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, хоч була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.З огляду на наведене, вважаю за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачки. На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Cторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 травня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 13 лютого 2024 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (актовий запис №1412). Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе та суперечить інтересам подружжя. У ході судового провадження примирення між сторонами не відбулось. Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи те, що шлюб ґрунтується на засадах добровільності, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не бере участі в розгляді справи, оскільки примирення між сторонами є неможливим, сімейний розлад носить тривалий та постійний характер, сім`ю поновити неможливо, суд дійшов висновків про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Outcome: approved