Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

10.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» засобами поштового зв`язку звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 12.06.2023 № 78348364 у сумі 21\~373,31 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачкою умов договору. Ухвалою судді від 26.07.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.10.2024. 07.10.2024 розгляд справи відкладено на 19.11.2024 у зв`язку з неявкою сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка відзиву не подала. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 12.06.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78348364, згідно з умовами якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк (строк позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а.с. 67). Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора «5Jny4BWHua». Відповідно до пункту 2.1 договору\~сума позики\~ 3 000,00 грн; строк позики (строк договору) 30 днів, процентна ставка (базова)/день 2,5 %, дата повернення позики 12.07.2023; знижена процентна ставка/день 0,75 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною)/день 2,70%; пеня (не застосовується в період карантину)/ день 2,70%. Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та\~повернення, на залишок позики (пункт 4 договору). Згідно з пунктом 5 договору підписанням цього договору позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-liсense/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» . Згідно із Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78348364 від 12.06.2023, сторони домовились, що позичальник 12.07.2023 (останній день повернення позики) поверне позикодавцю чисту суму кредиту у розмірі 3\~675,00 грн, яка складається з: 3 000,00 грн сума кредиту за договором; 675,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 8). Додатковою угодою № 78348364 від 16.06.2023 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78348364 від 12.06.2023 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, а саме: на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційної системи, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики 3\~000,00 грн на 2\~500,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 5\~500,00 грн (а.с. 9). Вищевказана додаткова угода до договору підписана електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора «M14VulP7KF». Згідно із Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до Договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78348364 від 12.06.2023 (зі змінами, внесеними згідно додаткової угоди № 78348364 від 16.06.2023), сторони домовились, що позичальник 12.07.2023 (останній день повернення позики) поверне позикодавцю чисту суму кредиту у розмірі 6 662,50 грн, яка складається з: 5 500,00 грн сума кредиту за договором; 1\~162,50 грн проценти за користування кредитом (а.с. 10). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) було укладено договір факторингу № 14/06/21, за яким клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників (а.с. 11-12). Додатковими угодами № 2 від 28.07.2021 та № 14 від 21.12.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (а.с. 13,14). Згідно з актом прийому-передачі Реєстру боржників від 21.12.2023 № 13 за Договором факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21 клієнт передав, а фактор прийняв: Реєстр боржників № 13 (а.с. 15). Із витягу з Реєстру боржників № 13 до Договору факторингу від 14.06.2021 № 14/06/21 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за договором позики від 12.06.2023 № 78348364 у сумі 21\~373,31 грн (а.с. 16). Із розрахунку заборгованості за договором позики від 12.06.2023 № 78348364 убачається, що станом на 31.05.2024 сума боргу відповідача становить 21\~373,31 грн. (а.с. 17). ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначило, що всупереч умовам договору позики, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідачка не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ані на рахунки попереднього кредитора. У частинах першій, третій статті 509 Цивільного кодексу\~України (далі\~за текстом\~ ЦК\~України)\~ вказано,\~що зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана вчинити\~на користь\~другої сторони\~(кредитора)\~певну дію\~(у\~тому числі\~сплатити гроші),\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку.\~Зобов`язання має\~ґрунтуватися на\~засадах добросовісності,\~розумності та\~справедливості. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, загальні правила щодо форми договору визначено у статті 639 Цивільного кодексу України, згідно з якою: - договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; - якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; - якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://mycredit.ua. Ці правила\~є публічною\~пропозицією (офертою)\~у розумінні\~статей 641,\~644\~ЦК України\~на укладення\~договору кредиту\~та визначають\~порядок і\~умови кредитування,\~права і\~обов`язки сторін,\~іншу інформацію.\~необхідну для укладення договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Із огляду на вищевикладене, встановлено, що відповідачка підписала електронний договір позики шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «5Jny4BWHua», а тому суд доходить висновку, що факт укладення договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78348364 від 12.06.2023 підтверджується матеріалами справи та узгоджується із статтями\~6,\~627 ЦК України\~та статтями\~11,\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Уклавши даний договір на умовах, викладених в ньому, відповідачка тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Згідно з частинами першою та третьою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Із матеріалів справи убачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до [PERSON] за укладеним договором позики. Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Проте, всупереч умовам договору позики, відповідачка не виконала своїх зобов`язань, не погасила наявну заборгованість ані попередньому кредитору, ані новому. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитним договором може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 Кодексу). Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 в справі №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Щодо процентів за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78348364 від 12.06.2023, укладеним відповідачкою з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», суд зазначає, що відповідно до пунктів 2.1-2.3 цього договору та Додатку № 1 до нього товариство надало відповідачу позику у сумі 5 500,00 грн, з базовою процентною ставкою 2,5% в день, строком на 30 днів, дата повернення позики (останній день) 12.07.2023, а відповідач сплатить після закінчення 30-денного строку його дії (12.07.2023) суму кредиту за договором (5 500,00 грн) і нараховані проценти за користування кредитом в сумі 1\~162,50 грн, а всього 6\~662,50 грн. У пункті 6 договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78348364 від 12.06.2023 передбачене право позичальника продовжити строк користування позикою, що здійснюється за його зверненням в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди. За змістом пунктів 17 та 18 договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78348364 від 12.06.2023 нарахування процентів за понадстрокове користування позикою передбачене лише в тому разі, якщо її сума перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати. Законом «Про Державний бюджет» з 01 січня встановлена мінімальна зарплата на 2023 рік у розмірі 6\~700,00 гривень. Матеріали справи не містять доказів укладення відповідачкою додаткової угоди про продовження користування позикою зі спливом перших 30 днів, її сума не перевищувала розмір мінімальної заробітної плати, а відтак немає правових підстав для стягнення процентів за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 78348364 від 12.06.2023 поза строком кредитування у розмірі, більшому 1\~162,50 грн, визначеному договором. Із огляду на встановлені обставини справи, невиконання відповідачкою зобов`язань за договором, з неї належить стягнути заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) 78348364 від 12.06.2023 в сумі 6\~662,50 грн. Згідно зі\~статтею 141 ЦПК України\~з відповідачки підлягають стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог (31,17%). Ураховуючи викладене,

Outcome: partial