Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

13 серпня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором № 445228-КС-006 про надання кредиту від 23 червня 2023 року у загальному розмірі 101 221,86 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 23 червня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 445228-КС-006 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 26 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,1490577 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 26 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, котра позичальником вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Також, 12 жовтня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 445228-КС-006 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 2.7 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 20.06.2024 р.». Також сторони домовились внести зміни в п. 2.3 Договору та викласти «Строк Кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту: 52 тижнів.». До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за договором про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 445228-КС-006, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 28 406,88 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. Оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 25 липня 2024 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 101\~221,86 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 22 679,16 грн.; суми прострочених платежів по процентах 78\~542,70 грн.; суми прострочених платежів за комісією 0,00 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 14 серпня 2024 року у вказаній справі було відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. 14 жовтня 2024 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Вважає, що нарахована позивачем сума по відсоткам за кредитним договором у розмірі 78 542,70 грн. не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Передбачення у договорі такого високого розміру відсотків, на переконання відповідача, порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками є явно завищеною, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем. До того ж, зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості за кредитом встановлено, що відповідачем 07.07.2023 р., 20.07.2023 р., 02.08.2023 р., 17.08.2023 р., 01.09.2023 р., 06.10.2023 р. вносились платежі, направлені на часткове погашення заборгованості, на загальну суму 28 406,88 грн. (суму, що перевищує тіло кредиту). Позивачем у період з 23.06.2023 р. по 20.06.2024 р. нараховано відсотків за користування кредитними коштами на загальну суму 99 728,74 грн. (78 542,70 грн. (відсотки, зараховані до стягнення) та 21 186,04 грн. (сума, зарахована позивачем на погашення заборгованості за відсотками), що суттєво відрізняється від загальної суми відсотків, визначених договором, у розмірі 41 560,00 грн. Відповідно до п. 3.2.3. кредитного договору, сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, де вказано загальний розмір кредиту в сумі 67 560,00 грн., з яких позичальником було сплачено на рахунок кредитора 21 186,04 грн. Отже, вважає, що сума, яка підлягає до стягнення, складає 42 473,96 грн. ((67 560,00 21 186,04 3900,00 (незаконно стягнута комісія) = 42 473,96 грн.). Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. З урахуванням положень ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» вважає нарахований позивачем розмір відсотків несправедливим. Вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитом позичальником було сплачено кошти в сумі 3 900,00 грн., які пішли в рахунок погашення комісії за обслуговування кредиту. При цьому, зі змісту безпосередньо кредитного договору взагалі неможливо визначити та встановити, за які саме послуги, надані банком, стягується комісія. Відповідач вважає, що отримання кредитором комісійної винагороди в розмірі 3 900,00 грн. від суми кредиту є таким, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування». На переконання відповідача, вказана сума комісії повинна бути зарахована в рахунок погашення тіла кредиту, в зв`язку з чим сума заборгованості повинна бути зменшена. У зв`язку з викладеним просила частково відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». 15 жовтня 2024 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. У відзиві на позовну заяву сторона відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: укладення кредитного договору та додаткової угоди з позивачем; отримання кредитних коштів за кредитним договором; здійснення платежів за кредитним договором; наявність заборгованості за кредитним договором. До позовної заяви був доданий детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Вищезазначений розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів відповідача. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом в день 1,14905770, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного договору сторони на момент укладення договору встановили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Встановлений цим пунктом кредитного договору графік платежів який передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Звертає увагу, що ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувала та не просить суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну пеню чи штрафи. ТОВ «Бізнес Позика» просить стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу, процентам, та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов кредитного договору. Заборгованість відповідача за кредитним договором після закінчення строку дії кредитного договору не змінювалася (тобто проценти за кредитним договором після закінчення строку дії кредитного договору не нараховувалися). Порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення кредиту. Чинне національне законодавство не наділяє суд правом зменшення суми процентів, які позичальник зобов`язаний сплатити відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Щодо стягнення комісії за надання кредиту, то відповідно до п. 2.5 кредитного договору комісія за надання кредиту становить 3 900,00 грн. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач, уклавши кредитний договір, погодився, зокрема, сплатити комісію за надання кредиту. У кредитних договорах ТОВ «Бізнес Позика» встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування, та яка є разовою і її розмір є незмінним. Крім того, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Також звертає увагу, що кредитний договір, стягнення заборгованості за яким є предметом розгляду даної справи, є вже шостим кредитним договором, який укладено відповідачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». Отже, відповідач знав про порядок укладення кредитного договору та про всі інші типові умови кредитування у ТОВ «Бізнес Позика», а саме порядок перерахування кредитних коштів, порядок та розмір нарахування процентів за кредитним договором, встановлення комісії за надання кредиту тощо, оскільки він вже давно користується послугами ТОВ «Бізнес Позика» з надання кредитів та повністю виконував та закрив попередні кредитні договори. Розглянувши клопотання представника позивача [PERSON] про витребування у АТ «УКРСИББАНК» доказів, які б підтверджували або спростовували факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] , а також виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 23.06.2023 року (дата видачі кредиту) по 20.06.2024 року (дата закінчення терміну кредитування), суд ухвалив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки воно належним чином не обґрунтоване та представником позивача не доведено, що обставини на підтвердження яких він просить витребувати докази, мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши клопотання представника відповідача - [PERSON] про проведення судового засідання, яке призначено на 16 жовтня 2024 року о 08.25 год., в режимі відеоконференції, яке надійшло до суду 14 жовтня 2024 року, суд ухвалив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки, як дана справа розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України виклик сторін в судове засідання не здійснювався. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником в електронній формі було укладено Договір про надання кредиту № 445228-КС-006, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 26\~000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, строком на 24 тижні, до 08 грудня 2023 року, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту, стандартна процентна ставка в день 2,00000000 фіксована, знижена процентна ставка в день 1,14905770 фіксована, комісія за надання кредиту 3\~900,00 грн. (а.с. 61-65). Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у ст. 634 ЦК України. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відзиві на позовну заяву представник відповідача не заперечувала, що між позивачем та відповідачем дійсно в електронній формі був укладений Договір про надання кредиту № 445228-КС-006 від 23 червня 2023 року. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлені кредитним договором грошові кошти, що відповідач у відзиві на позовну заяву визнавав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню. В подальшому, 12 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 445228-КС-006 про надання кредиту від 23 червня 2023 року, в якій позичальник підтвердив наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем станом на 12 жовтня 2023 року у розмірі 36\~723,36 грн., а також сторони домовились внести до договору про надання кредиту № 445228-КС-006 від 23 червня 2023 року зміни, зокрема: внесено зміни у строк, на який надається кредит (52 тижні); внесено зміни у розмір процентної ставки за кредитом (з 12.10.2023 року до 07.12.2023 включно 0,8617933% в день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з затримкою до трьох днів, а у разі, якщо прострочення платежу становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 07.12.2023 року включно процентна ставка становитиме 1,1490577% в день, а з 08.12.2023 року 1,1490577% в день, фіксована); внесено зміни в термін дії договору та дату повернення кредиту 20.06.2024 року (а.с. 23-24). Відповідач скористався наданим кредитом, частково сплачував грошові кошти в рахунок погашення заборгованості, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Таким чином, між позивачем та відповідачем склалися кредитні правовідносини, у яких праву кредитодавця вимагати повернення наданих у кредит грошових коштів, кореспондує обов`язок позичальника повернути отримані у кредит кошти на умовах обумовлених укладеною між ними угодою. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом у гривні станом на 25 липня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 101 221,86 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 22 679,16 грн.; заборгованість за відсотками 78\~542,70 грн. (а.с. 67-70). З розрахунком заборгованості за процентами представник відповідача у відзиві на позовну заяву не погоджувалась та зазначала, що позивачем проценти нараховані після закінчення строку кредитування, що суперечить вимогам законодавства. Однак, такі твердження відповідача суд до уваги не бере та відхиляє, оскільки вони повністю спростовуються умовами підписаної між сторонами Додаткової угоди № 1 від 12 жовтня 2023 року до Договору № 445228-КС-006 про надання кредиту від 23 червня 2023 року, в якій сторони внесли зміни, серед іншого, у пункти 2.3, 2.7, 2.11 Договору про надання кредиту № 445228-КС-006 від 23 червня 2023 року та визначили, що строк, на який надається кредит, становить 52 тижні, термін дії договору до 20 червня 2024 року та дата повернення кредиту 20 червня 2024 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом у гривні (а.с. 67-70) вбачається, що проценти нараховувались відповідачу по 20 червня 2024 року включно, тобто в межах строку кредитування, що відповідає вимогам законодавства. При цьому, після вказаної дати нарахування процентів не здійснювалось. Також, у відзиві на позовну заяву представник відповідача посилалася на те, що нарахований позивачем відповідачу розмір процентів є несправедливим. Але, з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є\~правомірним,\~якщо його\~недійсність прямо\~не встановлена\~законом або\~якщо він\~не визнаний\~судом недійсним. У частині 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Однак, відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач звертався до суду з позовною заявою про зміну або визнання недійсними умов договору про надання кредиту № 445228-КС-006 від 23 червня 2023 року та додаткової угоди № 1 від 12 жовтня 2023 року до цього договору, в частині розміру процентної ставки. Так само, наполягаючи на тому, що несправедливими є встановлені у кредитному договорі умови про сплату комісії за надання кредиту у розмірі 3\~900,00 грн., відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували, що він звертався до суду з позовною заявою про визнання недійсними умов договору про надання кредиту № 445228-КС-006 від 23 червня 2023 року в частині встановлення кредитодавцем комісії за надання кредиту. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд зазначає, що кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, а також беручи до уваги, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» є обґрунтованими. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту. Щодо посилань представника відповідача на те, що з відповідача може бути стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі, не більшому, ніж зазначений у графіку платежів (пункт 3.2.3 договору про надання кредиту № 445228-КС-006 від 23 червня 2023 року), тобто у розмірі не більше 67\~560,00 грн., то такі твердження представника позивача суд до уваги не приймає та відхиляє, як безпідставні та помилкові, оскільки графік платежів встановлений сторонами, які на момент його складання припускали, що позичальник буде його дотримуватись, у зв`язку з чим буде застосовуватись знижена процентна ставка. В свою чергу, порушення позичальником графіку платежів та неналежне виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором призвели до незастосування кредитодавцем зниженої процентної ставки, тобто призвело до збільшення сукупної вартості кредиту. При розгляді даної справи суд виходить з того, що в обґрунтування заперечень проти позову та підтвердження перед судом наведених обставин, стороною відповідача не надано суду жодного належного, допустимого та переконливого доказу. Усі заперечення представника відповідача зводяться лише до його незгоди та невизнання розміру заборгованості відповідача за договором про надання кредиту. При цьому, обов`язок доведення перед судом переконливості своєї позиції покладається у рівній мірі як на позивача так і на відповідача. Саме тому, оцінюючи у сукупності наявні в матеріалах справи докази та повідомлені сторонами суду обставини, суд вважає переконливішою позицію позивача, оскільки вона підтверджена відповідним доказами, в той час як позиція відповідача ґрунтується виключно на запереченнях та припущеннях, та не підтверджена відповідним засобами доказування. Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість за договором про надання кредиту № 445228-КС-006 від 23 червня 2023 року у загальному розмірі 101 221,86 грн., а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» підлягають задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту. Оцінюючи у\~сукупності усі\~інші аргументи\~сторін,\~наведені ними\~в обґрунтування\~своїх вимог\~або заперечень,\~суд до\~уваги їх\~не бере,\~оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. (у зв`язку зі зверненням позивача до суду через електронний суд 0,8 ставки судового збору). На підставі ст.ст. 15, 16, 526, 634, 638, 640, 641, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved