Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати [PERSON] та [PERSON] здійснити видалення трьох дерев породи береза, розташованих на їхні земельній ділянці, які ростуть на відстані 0,9 м, 0,4 м, 0,7 м від межі земельної ділянки кадастровий номер 6823610100:02:003:0221, належної позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 404286 від 20.02.2008, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , а також стягнути судові витрати. Позов мотивований такими обставинами. [PERSON] є власником вказаної земельної ділянки. Відповідачі є користувачами суміжної земельної ділянки, на якій на відстані 0,95 м, 0,45 м, 0,75 м від межі з земельною ділянкою позивача ростуть три дерева породи береза. Вказані дерева ростуть з порушенням Державних будівельних норм. Берези є досить високими, засмічують гіллям та листям значну частину земельної ділянки позивача та затіняють її, сухе гілля з цих дерев падає на дорогу загального користування створюючи незручності при користуванні нею а також при заїзді до домоволодіння позивача. Берези загрожують падінням на будинок [PERSON] , одна з них є сухостійкою та її відламана частина впала на подвір`я позивача, а тому можуть також створити небезпеку життю та здоров`ю позивача, членів його сім`ї чи сторонніх осіб. Вказані дерева заважають позивачу користуватись його будинком та земельною ділянкою, [PERSON] перебуває в постійному страху, що при сильному пориві вітру частина дерева може зруйнувати йому будинок чи господарську споруду, він не може розмістити під сухостійним деревом жодної тимчасової споруди та забудувати земельну ділянку. Позивач у липні 2020 року, вересні 2021 року та в кінці 2023 року звертався з відповідними заявами щодо видалення спірних дерев до виконавчого комітету Полонської міської ради. Відповідними актами обстеження відповідачок було зобов`язано видалити спірні дерева, однак вони цього самостійно не зробили та не допустили інших осіб, щоб зрізати дерева. У зв`язку з наведеним [PERSON] звернувся за захистом своїх прав до суду. Ухвалою судді від 13 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке ухвалою суду від 02 липня 2024 року закрито та справу призначено до судового розгляду. 19 липня 2024 року відповідачкою [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, в якому остання проти заявленого позову заперечила оскільки позивачем не надано доказів, що дерева створюють йому перешкоди в користуванні будинком та подвір`ям. Зазначила, що дерева висаджені за спільною згодою попередніх власників будинків, вони ростуть на достатній відстані від будинку [PERSON] та не призводять до його руйнування. Позивач обрізав гілля, яке виходило на його територію, тож дерева не роблять затінку. 18 вересня 2024 року до суду від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що спірні дерева є самосівом, він дійсно пообрізав гілля, яке йому заважало, при цьому представниками міської ради встановлено, що берези порушують норми ДБН, перебувають в аварійному стані, тому створюють небезпеки для його будинку. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Возна Ж.А. заявлений позов підтримали в наведених у ньому підстав, просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце його проведення повідомлена, відзив на позовну заяву, заяв, клопотань не подала. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Представник третьої особи Полонської міської ради в судове засідання не прибув, подав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних в ній матеріалів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 6823610100:02:003:0221 та розташованого на ній будинку, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується даними копії договору купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року та відомостями копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 404286 від 20 лютого 2008 року. За даними копій договорів дарування від 24 березня 1990 року та від 20 грудня 1990 року [PERSON] та [PERSON] є власниками по частині кожна житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до листа Відділу № 3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 2473/291-24 від 30.10.2024 інформація щодо формування земельної ділянки по [ADDRESS] та реєстрація права власності чи користування за [PERSON] та [PERSON] відсутня, державний акт на право власності не видавався. Оскільки відповідачі є власниками будинку по [ADDRESS] та відповідно до положень ч. 1 ст. 377 ЦК України в силу права власності на об`єкт нерухомості є фактичними користувачами земельної ділянки, на якій він розташований. З позовної заяви випливає, що між сторонами виник спір з приводу додержання правил добросусідства щодо усунення перешкод в користуванні майном шляхом видалення дерев, які знаходяться на земельній ділянці відповідачів. Як вбачається з даних відповіді № 1885 від 08.07.2020 та акту обстеження земельних ділянок сторін від 03.07.2020 складеного працівниками виконавчого комітету Полонської міської ради в ході розгляду звернення позивача, зареєстрованого 30.06.3020, відповідачів було попереджено про необхідність видалення до 25.07.2020 трьох дерев (берези), розташованих на їхній земельній ділянці, оскільки перше дерево від входу в домоволодіння [PERSON] росте на відстані 0,95 м., друге на відстані 0,45 м, третє - на відстані 0,75 м від межі. Вказана відстань є значно меншою ніж визначено Державними будівельними нормами планування та забудови територій Б.2.2-12:2019 (далі ДБН), дерева затіняють, засмічують земельну ділянку позивача та загрожують падінням на його житловий будинок та господарські споруди. Листом № 2885 від 08.09.2021 виконавчий комітет Полонської міської ради проінформував [PERSON] що за результатами його звернення, зареєстрованого 03.09.3021, відповідачкам направлено лист з пропозицією видалити дерева, які ростуть на їхній земельній ділянці на відстані ближче ніж один метр до межі земельної ділянки позивача, оскільки такі заважають позивачу вільно користуватись земельною ділянкою. Затіняють, засмічують її, загрожують падінням на його житловий будинок та споруди. Відповідно до відомостей повідомлення № 3029 від 18.12.2023 та акту обстеження земельних ділянок сторін складеного 18.12.2023 працівниками Полонської міської ради в ході розгляду заяви [PERSON] [PERSON] та [PERSON] з зазначених вище підстав попереджено про необхідність видалення трьох дерев (берези), розташованих на їхній земельній ділянці, до 20.01.2024. Актом встановлено, що одна з берез є сухостійкою, зі слів [PERSON] її частина відламалась та впала на їхнє подвір`я. Дерева знаходяться на значно меншій ніж дозволено ДБН відстані (0,9 м, 0,4 м, 0,7 м від межі земельних ділянок), затіняють, засмічують земельні ділянку позивача, загрожують падінням на його житловий будинок та господарські споруди. За даними акту обстеження земельних ділянок сторін від 02.10.2024, складеного працівниками виконавчого комітету Полонської міської ради, вчергове рекомендовано [PERSON] та [PERSON] видалити три дерева (берези), які ростуть на їхній земельні ділянці на значно меншій відстані, ніж передбачено ДБН, затіняють, засмічують земельну ділянку позивача, загрожують падінням на його житловий будинок та господарські споруди. З фотокарток наданих позивачем встановлено, що три дерева породи береза ростуть за огорожею, яка розділяє земельні ділянки сторін. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною 1 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 96 ЗК України передбачає, зокрема, що землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства( пункт «г» та пункт «е» частини 1). Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) (частина 1 статті 103 ЗК України). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) (частина 2 статті 103 ЗК України). Частиною третьою статті 103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Згідно із статтею 105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Відповідно до частини другої статті 109 ЗК України кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Таким чином вимоги про ліквідацію дерев можуть пред`являтися у разі їх знаходження на спільній межі. В інших випадках застосовуються вимоги ст. 105 ЗК України, а саме щодо наслідків проникнення на земельну ділянку гілок і коренів дерев з однієї земельної ділянки на іншу. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України N 7 від 16.04.20014 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" спори щодо додержання правил добросусідства - обов`язку власників і землекористувачів обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо), - розглядаються судами відповідно до статей 103-109 ЗК України. Державні будівельні норми ДБН Б.2.2-12:2019 «ПЛАНУВАННЯ ТА ЗАБУДОВА ТЕРИТОРІЙ», затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 р. № 104 поширюються на планування і забудову територій населених пунктів та міжселенних територій на державному, регіональному та місцевому рівні і є обов`язкові для органів державного управління, місцевого самоврядування, підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських населених пунктів та інших територіях. Відповідно до п. 6.1.41 ДБН відстань від межі суміжної земельної ділянки до стовбурів дерев, які висаджуються, має бути від 4 м до 6 м в залежності від величини крони (але не менше діаметра крони дерева). З актів обстеження земельних ділянок сторін вбачається, що спірні дерева ростуть на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні відповідачів, при цьому знаходяться на меншій відстані до межі суміжної земельної ділянки позивача, ніж передбачено ДБН. За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частина 3). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частина 4). Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність\~\~взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами того, що три дерева (берези), розташовані на земельній ділянці відповідачів, перешкоджають використанню [PERSON] своєї земельної ділянки за цільовим призначенням, можуть призвести до руйнування його будинку та господарських споруд чи створити небезпеку для цього, членів його сім`ї чи сторонніх осіб. З наданих актів обстеження вбачається сам факт розташування спірних дерев по відношенню до межі з земельною ділянкою позивача з порушенням ДБН, а висновок про те, що дерева загрожують падінням на будинок та господарські споруди позивача є лише припущенням та не доведені будь-якими об`єктивними доказами. Зазначення в акті від 18.12.2023 про падіння частини сухостійкої берези на подвір`я позивача здійснено зі слів [PERSON] та не підтверджено іншими об`єктивним доказами. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем не доведено фактичне порушення його прав як землекористувача, обраний спосіб захисту порушених прав суміжного землевласника, як видалення трьох дерев, які ростуть на сусідній земельній ділянці, є крайньою мірою і за відсутності використання інших передбачених законодавством України заходів усунення вказаних порушень, його застосування є передчасним та невиправданим. Закон надає позивачу право самостійно обрізати гілки дерев відповідачок, якщо вони будуть виступати на його земельну ділянку, і якщо таке проникнення буде створювати йому перепони у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. При цьому як позивач так і відповідачка [PERSON] не заперечують той факт, що [PERSON] здійснював обрізання гілок спірних дерев, які виступали на його ділянку та заважали нею користуватись. Права вимагати зрізати дерева, які знаходяться на сусідній земельній ділянці закон не містить. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях,\~тож за відсутності доказів того, що три дерева породи береза, розташовані на земельній ділянці відповідачів перешкоджають позивачу використовувати свою земельну ділянку за її цільовим призначенням, можуть призвести до руйнування його будинку та господарських споруд чи створити небезпеку для цього, членів його сім`ї чи сторонніх осіб суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed