Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сйого малолітнього [PERSON] , посилаючись на те, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] (дочка позивачки) та відповідач [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, [INFO] малолітнього [PERSON] , тимчасово влаштовано в сім`ю дідуся [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] її малолітній син постійно проживає з позивачкою та за її рахунок, батько хлопчика - [PERSON] зловживав алкогольними напоями, залишив [PERSON] та сина в с. Соколівка і виїхав з села, в подальшому життям сина, його розвитком, навчанням та матеріальним станом не цікавився, участі у вихованні дитини в обсязі необхідному для нормального світогляду не приймає, із сином не спілкується, станом його здоров`я не цікавиться. Позивачка приймає активну участь у вихованні онука, піклується про нього, створила всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, а тому вона звернувся до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі за номером телефону, вказаним у позовній заяві, та через офіційний сайт суду. Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Жашківської міської ради Черкаської області Мінтей Ірина в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить провести судовий розгляд справи без її участі та прийняти обґрунтоване рішення за наявними матеріалами, враховуючи письмовий висновок органу опіки та піклування, позовні вимоги позивача підтримує. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є сином її покійної доньки [PERSON] , яка померла в квітні 2024 року, за життя донька та її цивільний чоловік [PERSON] зловживали алкогольними напоями, факти із народження онука вона ним опікувалась, в 2017 році батько хлопчика поїхав із села та з того часу вона його жодного разу не бачила, навіть після смерті матері він не підтримав сина, іноді і, як правило в стані алкогольного спяніння телефонує [PERSON] , щось обіцяє, а потім ці обіцянки не виконує, вона повідомляла його про розгляд судом справи про позбавлення батьківських прав, однак, навіть після цього він не намагався налагодити спілкування із сином, вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав. Представник позивача адвокат Зелений Д.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заслухавши позивача, та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] , батьками якого згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Жашківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11.04.2024 року. Згідно із наказом №15 від 09.05.2024 Служби у справах дітей Жашківської міської ради Черкаської області «Про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] » малолітнього сина [PERSON] тимчасово влаштовано в сім`ю дідуся [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] її малолітній син постійно проживає з бабою [PERSON] та за її рахунок, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства / фактичного місця проживання від 04.07.2024 року. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Жашківської міської ради батько малолітнього [PERSON] , [PERSON] зловживав алкогольними напоями, залишив [PERSON] та сина в с. Соколівка та виїхав з села, в подальшому життям сина, його розвитком, навчанням та матеріальним станом не цікавився, участі у вихованні дитини в обсязі необхідному для нормального світогляду не приймає. На даний час [PERSON] власного житла не має, розуміє факт ухиляння від власних батьківських обов`язків. На неодноразові повідомлення органу опіки та піклування Жашківської міської ради про необхідність подання заяви до Пенсійного Фонду про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, про надання письмових пояснень про причини невиконання батьківських обов`язків ніяким чином не відреагував. Засідання комісії з питань захисту прав малолітньої дитини [PERSON] проігнорував. Орган опіки та піклування Жашківської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . [PERSON] прав на спілкування з дитиною та участі в її вихованні позбавлений не був, мав повну можливість належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. З огляду на вище викладене, судом встановлено факт винної поведінки відповідача [PERSON] , тобто факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. До вказаного висновку суд прийшов, проаналізувавши наведені вище докази на відповідність їх критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності та проаналізувавши відповідні норми права. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), в судовому засіданні досліджено кожний доказ, що міститься в матеріалах цивільної справи і відповідає вимогам належності, допустимості і достовірності. Судом забезпечено учасникам справи принцип процесуальної рівності сторін і надано можливість кожній стороні довести ті обставини, на які вона посилається. Разом з тим, суд констатує факт, що відповідач не скористалася правом заперечити щодо позову та подати відзив на позовну заяву про позбавлення його батьківських прав, що свідчить про небажання виправити свою поведінку щодо виховання дитини, тобто про факт винної поведінки відповідача. Так, у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №209/2821/15-ц (провадження №61-2357св18), від 21.11.2018 у справі №201/6232/17 (провадження №61-41214св18) визначено поняття ухилення батьків від виконання своїх обов`язків та зазначено про необхідність встановлення судом доведеності факту винної поведінки відповідача у спорі вказаної категорії. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, зокрема, щодо невиконання матір`ю обов`язків щодо належного піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, і є частиною національного законодавства України. Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов`язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Ст. 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є не правозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного ст. 150, 152, 155, 164, 165 СК України та

Outcome: approved