Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

08.10.2024 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання його спадкоємцем четвертої черги [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що з липня 2016 року [PERSON] і [PERSON] проживали разом однією сім`єю, за адресою: [ADDRESS] , як особи, що надавали один одному взаємну підтримку, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані побутом, мали взаємні права та обов`язки. Після смерті [PERSON] позивач особисто організовував її поховання, оскільки інші родичі у померлої взагалі відсутні. Незважаючи на те, що позивач та [PERSON] не є кровними родичами, фактичний стан взаємовідносин, який був між ними у період з липня 2016 року до дня смерті [PERSON] відображає, що останні дійсно проживали однією сім`єю в одному житловому приміщенні протягом тривалого часу. В зв`язку з наведним позивач вважає, що наявні всі правові підстави для встановлення факту проживання однієї сім`єю [PERSON] та [PERSON] у період з липня 2016 року до дня смерті [PERSON] , а також для визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після померлої [PERSON] . Справу передано головуючому судді 21.10.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суд Чернігівської області від 25.10.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого судового засідання призначено на 21.11.2024 р. Витребувано від приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Петрушиної Людмили Михайлівни копію спадкової справи № 54/2024, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] 13.11.2024 р. від Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, зареєстрована за вх. № 4550/24, в якій зазначено про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог. 21.11.2024 р. від представника позивача надійшла заява, зареєстрована за вх. № ЕП-1239/24-Вх, про розгляд справи без її участі та без участі позивача. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За положеннями ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.\~4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з визнанням відповідачем позову на стадії підготовчого провадження суд переходить до з`ясування обставин, передбачених ч. 4 ст. 206 ЦПК України, що передують вирішенню питання про задоволення позовних вимог. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] (1941 р. н.), яка з липня 2016 року постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , що відповідає адресі зареєстрованого місця проживання позивача, разом з позивачем, який є братом її чоловіка (діверем), та його дружиною. Починаючи з липня 2016 року дільничний терапевт відвідувала [PERSON] за місцем проживання в присутності [PERSON] та спілкувалася з ним по телефону щодо стану здоров`я [PERSON] в порядку консультативної взаємодії. 18.09.2024 р. позивач подав до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , інші спадкоємці відсутні. Вказані обставини не заперечуються жодною зі сторін у справі, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд не посилається на докази, на підставі яких ним встановлені відповідні обставини. Встановлюючи законність підстав для задоволення позову, суд зважає на таке. Відповідно до положень ст. ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1264 ЦК України\~визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] проживала у позивача з липня 2016 року та позивач піклувався про її стан здоров`я, здійснював догляд за нею та вони, очевидно, були пов`язані спільним побутом, тобто померла та позивач проживали однією сім`єю. За таких обставин, з огляду на безумовне визнання відповідачем позову та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, а також не встановлення судом осіб, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені визнанням позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому, щодо факту проживання однією сім`єю суд зауважує, що такий факт встановлено судом у ході розгляду справи по суті та встановлення цього факту не є позовною вимогою, а є обставиною, що спонукає суд до задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог та підлягає оцінці у сукупності з іншими фактами, встановленими судом під час розгляду даної справи. Можливість розгляду судом одночасно вимог позовного та непозовного характеру процесуальним законом не передбачена. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем у даному спорі була заявлена одна позовна вимога, з огляду на що поверненню на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору, тобто 605, 60 грн. Інша частина судового збору має статус надміру сплаченого та може бути повернута платнику у порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Outcome: approved