Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Представник позивача Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" Кіріченко В.М. звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивача зазначено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 28.03.2008 року підписав заяву №б/н, після чого йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та надано кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 50000 грн. Однак відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим у нього станом на 30.04.2024 року виникла заборгованість у загальному розмірі 53861,78 грн., яка складається 43278 грн. 67 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10583 грн. 11 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, у зв`язку із чим просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Представник позивача, у судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Ухвалою суду від 26.11.2024 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.03.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до вказаного договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який з часом збільшився до 50000 грн. За умовами укладеного договору [PERSON] отримав платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. До укладеного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.614\~ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.2 ст.615\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до змісту ст.ст.610,612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зіст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі п.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт виконання позивачем умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Отже, позивач свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав в повному обсязі.\~ Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30.04.2024 року становить у загальному розмірі 53861,78 грн., яка складається 43278 грн. 67 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10583 грн. 11 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно статті 599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п.5 ч.2статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Враховуючи вищевказані положення закону та існуючі обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем [PERSON] умов кредитного договору відносно строків повернення кредитної заборгованості та визнає право позивача на стягнення її в судовому порядку. Також суд погоджується із правильністю розрахунку позивачем суми заборгованості, які містяться в позовній заяві та письмовому розрахунку до позову. Будь-яких доказів щодо відсутності заборгованості за кредитом або в іншому розмірі відповідачем не надано. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. ст.\~76-78\~ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів і показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З урахуванням переліченого, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог відносно заборгованості за кредитом. При цьому, відповідачем не представлено належних до пустимих докагів щодо їх спростування. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., то у порядку передбаченомуст.141 ЦПК України, він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved