Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що 01.04.2023 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» уклало з [PERSON] договір приєднання відповідно до індивідуального публічного договору, розміщеного на веб-сайті ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за формою, визначеною Постановою КМУ №690 від 05.07.2019 року, за особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою надання послуги: [ADDRESS] . За вказаним договором підприємство взяло на себе обов`язок надавати послугу з водопостачання та водовідведення та нараховувати розмір плати за отриманні послуги, а відповідач, згідно умов договору, зобов`язується сплачувати своєчасно, не пізніше 20-го числа, плату за надані послуги. Проте, відповідачем своєчасно плату внесено не було та внаслідок цього виникла заборгованість за період з 01.06.2020 року по 01.02.2022 року у розмірі 62\~028,38 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2020 року по 01.02.2022 року у розмірі 62\~028,38 грн., а також 3% річних у розмірі 3\~042,63 грн. та інфляційне нарахування у розмірі 9\~200,40 грн. за період з 01.06.2020 року до 01.02.2022 року, а всього74\~271,41 грн. Крім того,позивач просить стягнути понесені витрати по сплаті судового збору. 26.06.2023 року позовну заяву розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Нероді Л.М. Ухвалою судді від 18.03.2024 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні. 25.09.2024 року позовну заяву розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Голосеніній Т.В. Ухвалою від 27.09.2024 року справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково у розмірі 12\~908,33 грн. Вказав, що позивач просить стягнути борг за період з 01.06.2020 року по 01.02.2022 року. Згідно розрахунку позивача, саме за період з 01.06.2020 року по 01.02.2022 року нараховано плату за водопостачання та водовідведення у розмірі 19\~248,33 грн. За цей період відповідач сплатила за послуги позивача 6\~340,00 грн, тому заборгованість за період з 01.06.2020 року по 01.02.2022 року становить 12\~908,33 грн, яку відповідач визнає. Представник позивача надала відзив на позовну заяву, в якому підтримала позовні вимоги у зазначених у позові розмірах. Зазначила, що відповідач особисто підписала заяву про приєднання до публічного договору. Починаючи з грудня 2022 року нарахування плати за водопостачання та водовідведення відповідачу проводилося з урахуванням показників комерційного (загальнобудинкового) приладу обліку за кількістю осіб (2 особи). У квітні 2024 року у квартирі відповідача було встановлено лічильник питної води та небаланс по будинку розподілявся у відповідності до пп. 2 п. 1 розділу Х формули 42 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року № 315. Плата за водопостачання та водовідведення була нарахована відповідачу з урахуванням діючих на той час тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення для ОКВП «Дніпро-Кіровоград». Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав клопотання про розгляд справи без участі відповідача та без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та відповідачем [PERSON] склалися правовідносини з надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить, зокрема, наявність особового рахунку № [NUMBER] та що відповідач не заперечує. 04.04.2023 року [PERSON] підписала заяву-приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.09.2018 року по справі №750/12850/16-ц та від 06.11.2019 року у справі №642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач є споживачем послуг позивача з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , проте за спожиті послуги сплачувала не у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 62\~028,38 грн. Також, позивачем надано розрахунок, який перевірено судом, 3% річних та індексу інфляції, які складають: інфляційні витрати 9\~200,40 грн., 3% річних 3\~042,63 грн. Доводи представника відповідача суд вважає безпідставними, оскільки сторона відповідача не заперечувала, що відповідач отримала послуги, надані їй позивачем. Про застосування строку позовної давності ні відповідач, ні її представник не заявляли. Таким чином, відповідач, як споживач послуг, свої зобов`язання щодо своєчасності оплати за фактично отримані послуги належним чином не виконувала, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved