Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Адвокат Яресько Т.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 2024 році позивач з реєстру боржників дізнався про те, що стосовно нього приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем було відкрито виконавче провадження ВП № 67713605 з примусового виконання виконавчого напису № 6187 від 04.06.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» (змінена назва на товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») заборгованості у розмірі 78 047,99 грн. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, позивач дізнався, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений на підставі заяви від 16.01.2013 № 004-03761-160113, що була укладена між ним та ПАТ «Дельта Банк». Стягнення за оспорюваним виконавчим написом відбувається на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» (26.03.2024 змінена назва на ТОВ «СВЕА ФІНАНС»), яке нібито набуло право вимоги на борг. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з порушенням приватним нотаріусом порядку вчинення оспорюваного виконавчого напису, що є самостійною та достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з чим просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 6187 від 04.06.2021, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ ««Росвен Інвест Україна», яке змінило назву на товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», стягнути сплачені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 8 000,00 грн. та сплачені витрати на судовий збір в розмірі 1 453,44 грн. Ухвалою суду від 02.10.2024 вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки відповідно до положень ч. 6 ст. 19 ЦПК України даний спір є малозначним. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Пояснень від третіх осіб до суду не надійшло. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 04.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем на підставі ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат»\~та відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою КМУ 29.06.1999 року за №1172, було вчинено виконавчий напис та зареєстровано в реєстрі за №6187 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі договору №409/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 27.04.2018 до ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором №004-03761-160113 від 16.01.2013. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.04.2018 по 17.04.2021. Сума заборгованості складає 77697,99 грн, втому числі за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто 350,00 грн. Загальна сума до стягнення 78047,99 грн. 02.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №67713605 про примусове стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 78047,99 грн; 02.12.2021 винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; 02.12.2021 винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди; 11.03.2024 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; 09.09.2024 винесена постанова про арешт коштів боржника. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями\~постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662\~внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що положення пункту 2\~Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999\~на час його застосування був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 № 23. Постановою Великої Палати Верховного Суду №11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що правові норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Таким чином, на момент вчинення виконавчого напису за реєстровим №6187 від 04.06.2021 приватний нотаріус керувався не чинними положеннями законодавства, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Що стосується розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно з частиною третьою ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження\~понесених витрат\~на правову\~допомогу позивач\~надав копію\~укладеного між\~ним та\~адвокатом Яресько\~Т.В.\~Договору №24170\~про надання\~правової (правничої)\~допомоги від\~23.09.2024,\~Додаток №2\~до Договору\~№24170\~про надання\~правової (правничої)\~допомоги від\~23.09.2024,\~Акт приймання-передачі\~ №1\~від 27.09.2024\~ з\~описом робити\~(наданих\~послуг)\~виконаних адвокатом\~Яресько Т.В.\~на виконання\~умов Договору\~№24170 про надання правової (правничої) допомоги від 23.09.2024. У відповідності\~до Акт приймання-передачі\~ №1\~від 27.09.2024\~ до Договору №24170 про надання правової (правничої) допомоги від 23.09.2024, загальна вартість наданих адвокатом позивачеві послуг складає 8000.00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У рішенні від 28.11.2002 ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial