Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

В грудні 2023 року керівник Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області звернувся до суду з позовом, в якому просив конфіскувати у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області належну громадянину російської федерації [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення: площею 2,5387 га, кадастровий номер 6823610100:03:002:0735, що знаходиться на території Полонської ОТГ Шепетівського району Хмельницької області; а також стягнути з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури понесені витрати на сплату судового збору за пред`явлення позову у сумі 2684 грн. та за заяву про його забезпечення в сумі 1342 грн. В обґрунтування вимог прокурор вказував, що дана позовна заява вжита на захист порушених економічних інтересів держави у земельній сфері. Реалізуючи надані законом повноваження та з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави у суді, Шепетівською окружною прокуратурою вивчено стан додержання вимог законодавства України щодо використання земель сільськогосподарського призначення та встановлено, що за [PERSON] 16.02.2022 зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5387 га з кадастровим номером 6823610100:03:002:0735, що знаходиться на території Полонської ОТГ Шепетівського району Хмельницької області. Згідно з даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником даної земельної ділянки є [PERSON] , котрий є громадянином російської федерації. Однак, після набуття земельної ділянки у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину, відповідач, грубо порушуючи вимоги національного законодавства, зокрема вимоги ч.4 ст.81 ЗК України, її протягом року не відчужив та передав в оренду ТОВ «Агрофірма «Маяк», а відтак є підстави для конфіскації земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність держави. Таким чином, прокуратурою встановлені порушення вимог чинного законодавства, які до теперішнього часу не усунуто, що свідчить про бездіяльність уповноваженого суб`єкта владних повноважень щодо нездійснення захисту інтересів держави, при цьому у зв`язку з відсутністю фінансової можливості для подання позову про конфіскацію земельної ділянки ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області просило прокуратуру вжити заходів представницького характеру, у зв`язку з чим вбачаються підстави для звернення до суду з вказаним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Одночасно керівник Шепетівської окружної прокуратури звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану земельну ділянку та встановлення заборони для [PERSON] розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання зазначеної вище земельної ділянки з іншими земельними ділянками. Ухвалою судді від 09 січня 2024 року задоволено заяву про забезпечення позову. 09 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче засідання. 17 січня 2024 року через систему «Електронний суд» представником ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області подано пояснення у справі, в яких останній повністю підтримав викладені позовні вимоги та просив задовольнити позов прокурора. 06.02.2024 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача адвокат Кушнірук В.П. просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що одразу після отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] поїхав до свого місця проживання в російській федерації маючи намір повернутись в Україну на постійне місце проживання та отримати громадянство. Однак та у зв`язку з розв`язаною війною росії проти України був позбавлений можливості повернутись в Україну та вчасно провести відчуження належної йому земельної ділянки. Відповідно до ухвали суду від 16 лютого 2024 року підготовче провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 681/118/24 за позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Полонської міської ради про продовження строку на відчуження земельної ділянки. 10 жовтня 2024 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 30 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. При розгляді\~справи прокурор\~ [PERSON] \~позов підтримав\~та просив\~вимоги Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, у судове засідання не з`явився, про дату час та місце його проведення повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його інтереси в судовому засіданні представляв адвокат Кушнірук В.М., який не погодився з позовом прокурора про конфіскацію земельної ділянки та звернув увагу, що у разі конфіскації земельної ділянки колишньому власнику має бути відшкодована її вартість. Представник третьої особи ТОВ «Агрофірма «Маяк» на розгляд справи не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши письмові докази по справі, суд зазначає наступне. Встановлено, що за [PERSON] 16 лютого 2022 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстровано право власності на земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5387 га з кадастровим номером 6823610100:03:002:0735 (реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2583070768060), що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район (до перейменування Полонський район). Згідно інформаційної довідки № 349484694 від 06.10.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власником даної земельної ділянки є [PERSON] . [PERSON] 02 червня 2022 року передав спірну земельну ділянку в оренду для ТОВ «Агрофірма «Маяк» строком на 10 років з правом пролонгації, про що свідчать дані копії договору оренди та Інформаційної довідки № 349484694 від 06.10.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідач є громадянином російської федерації, який 14 вересня 2017 року документований УДМС України в Хмельницькій області посвідкою на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] терміном дії «безстроково». Відповідно до\~ст.1 Земельного кодексу України\~земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно норм\~ст.19 ЗК України\~землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. У відповідності до ч.5\~ст.22 ЗК України\~визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Частиною ч.2\~ст.81 названого Кодексу передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Вимогами даної статті визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки вищевказаних категорій з наступних підстав: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т.ч. іноземними громадянами, врегульовано ч.4\~ст.81 ЗК України, якою передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно вимог\~ст.125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6823610100:03:002:0735 [PERSON] набув з 16 лютого 2022 року після державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Бондар С.М. Однак, у подальшому й по даний час земельну ділянку ним самостійно не відчужено, чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч.4\~ст.81 ЗК України, про що вказано вище. Рішенням Полонського районного суду від 17 травня 2024 року, яке набрало законної сили 19 вересня 2024 року, [PERSON] відмовлено у визначенні додаткового строку на відчуження вказаної земельної ділянки. Згідно пункту "е" ч.1 ст.140 ЗК України\~однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п."в" ч.1\~ст.143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Відповідно до ч.2\~ст.145 ЗК України\~у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Згідно положення ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст.1, зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до\~ст.348 ЦК України\~якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. У відповідності до ч.4\~ст.145 ЗК України\~конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Статтею 153 ЗК України\~передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. Оскільки [PERSON] протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку у цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 2,5387 га з кадастровим номером 6823610100:03:002:0735, що знаходиться на території Полонської ОТГ Шепетівського району Хмельницької області, її не відчужив, то право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити, шляхом її конфіскації у власність держави з виплатою її колишньому власнику ціни проданої земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем. Виходячи з викладеного позовні вимоги Шепетівської окружної прокуратури підлягають частковому задоволенню. Оскільки позовні вимоги прокурора фактично задоволено, однак змінено їх формулювання, згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір сплачений Хмельницькою обласною прокуратурою за пред`явлення позову у сумі 2684 грн. та за заяву про його забезпечення в сумі 1342 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 2864 та № 2863 від 08.12.2023, та в загальному розмірі 4026 грн - підлягає стягненню з відповідача. Щодо заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Полонського районного суду від 09 січня 2024 року по даній справі № 681/1658/23, провадження № 2-з/681/1/2024, суд вказує наступне. Відповідно до ч.ч.7, 8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Приймаючи до уваги, що учасниками справи не заявлено вмотивованого клопотання про скасування арешту земельних ділянок та заборони [PERSON] вчиняти певні дії стосовно земельної ділянки, а тому такі заходи забезпечення позову продовжують діяти у відповідності до положень ст.158 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial