Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.04.2022 року о 17:00 год. в м. Івано-Франківськ, у районі залізничного вокзалу, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Renault Megane», номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та марки «Suzuki Vitara», номерний знак « [NUMBER] », внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За фактом ДТП її учасниками складено повідомлення про ДТП ( європротокол ), згідно з яким винуватцем останньої є водій автомобіля марки «Renault Megane» [PERSON] , який здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Suzuki Vitara» під час руху заднім ходом з місця стоянки. Станом на момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля марки \~«Suzuki\~Vitara» були застраховані в ПАТ «СК «АРКС» згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту Все включено №96993Га1ха від 07.09.2021 року, у зв`язку з чим він звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплатою страхового відшкодування. Страховиком виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 32\~007,04 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням №883077 від 20.04.2022 року. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки \~«Renault\~Megane» була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №207413047, у зв`язку з чим ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 13\~503,52 грн. Отже, сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач позивачу, складає 18\~503,52 грн. Тому позивач, посилаючись на ст. 993, 1194 ЦК України та ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з відповідача вказану суму виплаченого відшкодування, а також судові витрати в розмірі 3 028 грн. сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~20.09.2024 року представник відповідача, адвокат Баран В.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Renault Megane», номерний знак « [NUMBER] », була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з полісом №207413047, яким встановлено франшизу у розмірі 2\~500 грн. Згідно зі ст. 12 та п. 36.6 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи; страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором. Тобто, відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме в сумі 2\~500 грн., що дорівнює розміру франшизи. Крім того, згідно з полісом №207413047 ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, встановлено в розмірі 130\~000 грн. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку, який повинен відшкодувати страховик, на винуватця суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. ПАТ «СК «АРКС» здійснило виплату за договором добровільного страхування страхове відшкодування потерпілому власнику пошкодженого автомобіля марки «Suzuki Vitara» в сумі 32\~007,04 грн., таким чином, позивачу перейшло право, що належало потерпілому у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого йому страхового відшкодування. ПАТ «НАСК «Оранта», у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, виплатило ПАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 13\~503,52 грн. При цьому, в позовній заяві взагалі не вказано з яких причин зменшено розмір страхового відшкодування, яке виплачене ПАТ «НАСК «Оранта», а якщо ж на думку позивача відбулось неправомірне невідшкодування, то дії останнього слід оскаржувати. Позивачем не наведено правове обґрунтування та не подано доказів того, що відповідач зобов`язаний відшкодувати сплачене страхове відшкодування в сумі 18\~503,52 грн. Більше того, відповідно до страхового акту №ОЦВ-Р-22-32-78610/1 від 26.09.2022 року ПАТ «НАСК «Оранта» винними особами у ДТП визнано [PERSON] та [PERSON] , отже, встановлено обопільну вину обох водіїв, а згідно з п.36.3 ст. 36 вищевказаного Закону у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Відповідач не може нести відповідальність за рішення страхової компанії. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (а.с. 67 ). \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач в жодне судове засідання, а його представник, адвокат Баран В.В. повторно в судове засідання не з`явилися, про його час і місце повідомлялися належним чином. [PERSON] 22.10.2024 року та 25.11.2024 року електронною поштою надіслав до суду письмові клопотання про відкладення розгляду справи відповідно у зв`язку з поганим самопочуттям, а також участю в слідчих діях, однак, жодних підтверджуючих документів щодо вказаних неявок не надав. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлявся належним чином, причин своєї неявки не повідомив. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). \~ \~ \~ \~За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та його представника. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 07.09.2021 року між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту Все включено №96993Га1ха, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Suzuki Vitara», номерний знак « [NUMBER] », згідно з яким ПАТ «СК «АРКС» взяло на себе зобов`язання відшкодувати збитки [PERSON] , завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (здійснити виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку (а.с. 5-10)). Судом також встановлено, \~ \~ \~ \~що 05.04.2022 року о 17:00 год. в м. Івано-Франківськ, у районі залізничного вокзалу, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Renault Megane», номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та марки «Suzuki Vitara», номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено застрахований в ПАТ «Страхова компанія «АРКС» автомобіль марки «Suzuki Vitara», номерний знак « [NUMBER] ». \~ \~ \~ \~ Учасники дорожньо-транспортної пригоди спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до якого винуватцем дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] , водія транспортного засобу марки «Renault Megane», номерний знак « [NUMBER] » (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , посвідчення водія автомобіль марки \~Suzuki Vitara ,\~номерний знак \~ [NUMBER] , належить [PERSON] , якому видаче відповідне посвідчення водія (а.с.13). 11.04.2022 року власник пошкодженого автомобіля «Suzuki Vitara» звернувся до ПАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу щодо події, яка мала місце 05.04.2022 року (дата фіксації звернення із заявою про подію та на виплату 05.04.2022 року (а.с. 11-12 )). Згідно з даними акту огляду транспортного засобу марки \~Suzuki\~Vitara\~ від 11.04.2022 року зафіксовано механічні пошкодження вказаного автомобіля: передні ліві двері, накладка лівого порогу ( а.с. 14 ). Відповідно до ремонтної калькуляції №1.003.22.0 року від 12.04.2022 року загальна сума вартості ремонту автомобіля марки «Suzuki Vitara» з ПДВ становить 32\~007,04 грн., що також підтверджується рахунком № [NUMBER] від 12.04.2022 року (а.с. 15-17, 18). У відповідності до даних страхового акту № ARX3222678 від 19.04.2022 року та розрахунку суми страхового відшкодування ПАТ «СК «АРКС», на підставі заяви від 05.04.2022 року визначено здійснити виплату суми страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 32\~007,04 грн. ( а.с. 19, 20). \~ \~ \~ \~Факт виплати вказаних коштів підтверджується копією платіжного доручення № 883077 від 20.04.2022 року (а.с. 21). Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207413047 (строк дії з 25.12.2021 року по 24.12.2022 року), на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника (страхувальника) [PERSON] наземного транспортного засобу марки «Renault\~Megane»,\~номерний знак\~« [NUMBER] »,\~ яким [PERSON] керував в день дорожньо-транспортної пригоди (05.04.2022 року) була застрахована в ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 130\~000 грн., розмір франшизи 2 500 грн. (а.с. 40). \~ \~ \~ \~Відповідно до даних страхового акту №ОЦВ-Р-22-32-78610/1 від 26.09.2022 року визначено загальний розмір страхового відшкодування за даною подією на користь АТ СК АРКС в сумі 13\~503,52 грн. (а.с.38). \~ \~ \~ \~11.10.2022 року ПАТ «HACK «Оранта» звернулося до [PERSON] з регресною вимогою № 08-03-14/1-04/5423, згідно з якою 24.12.2021 року між нею та ПАТ «НАСК «Оранта» було укладено договір № 207413047, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв автомобіля марки «Renault Megane», номерний знак [NUMBER] . 05.04.2022 року сталася ДТП за участю вказаного автомобіля, під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Suzuki Vitara», номерний знак [NUMBER] . Пошкоджений автомобіль марки «Suzuki Vitara» застраховано за договором добровільного страхування в АТ «Страхова компанія «АРКС», яким сплачено страхове відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля марки «Suzuki Vitara». З урахуванням вищевикладеного, АТ «СК «АРКС» звернулося до ПАТ «НАСК «Оранта» із вимогою про виплату страхового відшкодування. Останнім на підставі страхового акту № ОЦВ-Р-22-32-78610/1 від 26.09.2022 року, з урахуванням обопільної вини, було сплачено 13\~503,52 грн., у зв`язку з чим ПАТ «HACK «Оранта» просить сплатити суму страхового відшкодування у порядку регресу в розмірі 13\~503,52 грн. ( а.с. 39 ). Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу положень ч.1\~ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою,яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо\~законом\~передбачений такий обов`язок. Відповідно до\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до\~ ст.9 цього Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Згідно з п. 22.1 ст. 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п.36.6 ст.36 зазначеного Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц відступила від висновку, сформульованого ВСУ в постанові від 23.12.2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, що виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. У постанові зазначено, що існує виключна правова проблема, яку необхідно вирішити для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики. Спрямовування судової практики шляхом неврахування наявності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності при вирішенні питання про відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою відповідальність згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", нівелює існування цього правового інституту як такого. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні\~у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).\~Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у\~страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди\~у межах страхового відшкодування\~на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту\~страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). \~Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями\~3\~і\~5\~вказаного\~Закону\~реалізує право вимоги, передбачене\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1 Закону України "Про страхування" визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до\~п.12.1\~ст.\~12\~вищевказаного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто,\~франшиза в\~будь-якому\~виді є\~елементом договору\~страхування,\~який впливає\~на суму\~виплати страхового\~відшкодування в\~сторону її\~зменшення та\~її наявність\~у договорі\~обумовлена згодою\~сторін.\~Встановлюючи розмір\~франшизи страхувальник\~фактично погоджується,\~що у\~разі настання\~страхового випадку\~визначена шкода\~не буде\~покриватися сумою\~франшизи. Згідно з частинами 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи свідчать, що предметом спору в даній справі є стягнення страховиком (позивачем - ПАТ «СК «АРКС») потерпілої сторони з винуватця ДТП різниці між сплаченою страховиком відповідача (ПАТ «HACK «ОРАНТА») страхового відшкодування та сумою сплаченою позивачем на користь потерпілої сторони (страхувальника), яка становить за розрахунком позивача 18\~503,52 грн. (32\~007,04 грн. 13\~503,52 грн.), за подією (ДТП), яка сталась 05.04.2022 року. Позивач, звертаючись з даним позовом до відповідача, вказує на наявність у нього такого права, передбаченого, зокрема, ст. ст. 993, 1194 ЦК України. Суд зазначає, що згідно з матеріалами справи винуватцем ДТП визнано відповідача, даний факт сторонами не оспорюється. \~ \~ \~ \~Таким чином, на підставі\~досліджених в\~судовому засіданні\~доказів, оскільки страховиком відповідача визнано спірну ДТП страховим випадком, враховуючи, що цивільна відповідальність водія транспортного засобу марки «Renault Megane» на момент вчинення ДТП була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № 207413047 від 24.12.2021 року, в якому визначений ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну, в розмірі 130\~000 грн., а розмір завданої шкоди не перевищив ліміт відповідальності страховика відповідача, суд дійшов висновку, що відсутні підстави в даному випадку для стягнення з відповідача на користь позивача різниці визначеного останнім страхового відшкодування, адже, навіть за умови сплати ПАТ «HACK «Оранта» на користь ПАТ «СК «АРКС» страхового відшкодування у розмірі 32\~007,04 грн., сума завданої внаслідок ДТП шкоди не перевищує ліміту в 130 000,00 грн., визначеному в полісі обов`язкового страхування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Тому позивач, вважаючи, що сума завданої шкоди більша, ніж сума сплачена страховиком відповідача, має право на звернення до суду з вимогами саме до ПАТ «HACK «ОРАНТА» про стягнення такої різниці, оскільки страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно з вимогами\~вказаного\~Закону\~реалізує право вимоги, передбачене\~ст. 993 ЦК України,\~шляхом звернення\~з позовом\~до страховика,\~в якого\~завдавач шкоди\~застрахував свою\~цивільно-правову\~відповідальність. Слід зазначити,\~що відповідно\~до ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Однак, суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Аргументи представника відповідача щодо визнання відповідачем позовних вимог в частині розміру франшизи в сумі 2\~500 грн. суд до уваги не приймає, оскільки таких вимог позивачем не заявлялось. При цьому, як вже зазначалось судом, франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, а страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Право на відшкодування франшизи з винуватця ДТП належить саме потерпілому, а не страховику, що не є предметом даного судового розгляду. Отже,\~в задоволенні\~позову слід\~відмовити із\~вказаних підстав,\~в зв`язку\~з чим\~не підлягають\~присудженню на\~користь позивача\~понесені ним\~судові витрати. На підставі наведеного, ст.ст. 993, 979, 1187, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та,

Outcome: dismissed