Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від ТОВ "Фінансова Компанія "Профіт Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі Договору кредиту №Z75.22108.005197073 від 26.04.2019 відповідач отримала кредит від ПАТ "Ідея Банк" на поточні потреби у розмірі 16173,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,99% на рік та щомісячної комісії у розмірі відповідно до графіку платежів. Позичальник зобов`язалася повернути отримані кошти разом з процентними платежами і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти у розмірі 16173,00 грн у строки, визначені умовами договору. Позичальник своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконує, заборгованість за договором станом на 19.12.2023 становить 33497,94 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 11831,60 грн, заборгованості за нарахованми та несплаченими відсотками - 3905,14 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями у розмірі 17761,20 грн. Також 13.02.2019 між ПАТ "Ідея Банк" та відповідачкою було укладено Договір кредиту №Р99.22108.004903934, відповідно до умов якого ПАТ "Ідея Банк" надав Позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 24000,00 грнзі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12% на рік та щомісячної комісії у розмірі відповідно до графіку платежів, а Позичальник зобов`язалася одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами договору. Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти у розмірі 24000,00 грн у строки, визначені умовами договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим станом на 19.12.2023 її заборгованість за цим договором складається із заборгованості у розмірі 61187,12 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 22526,30 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 8839,22 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями у розмірі 29821,60 грн. Між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "ОПТІМА ФАКТОРИНГ" 19.12.2023 було укладено договір факторингу №19/12-2023. 22.12.2023 між ТОВ "ОПТІМА ФАКТОРИНГ" та позивачем був укладений Договір факторингу №22/12-2023. Позивач стверджує, що відповідно до Договору факторингу №12/90 до позивача перейшло право вимоги за кредитними Договорами №Z75.22108.005197073 від 26.04.2019 та №Р99.22108.004903934 від 13.02.2019, укладеними між АТ "Ідея Банк" та відповідачем. З огляду на викладене позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 94685,06 грн, з них? - за Договором №Z75.22108.005197073 від 26.04.2019 заборгованість за тілом кредиту - 11831,60 грн, заборгованість за відсотками 3905,04 грн, заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 17761,20 грн; - за Договором №Р99.22108.004903934 від 13.02.2019 заборгованість за основним боргом 22526,30 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8839,22 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 29821,60 грн; - сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн; - судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн. Ухвалою судді від 23.08.2024 відкрито провадження в справі, постановлено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін,\~про що\~повідомлено сторони та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.178-180,191,193, ч. 5 ст.279 ЦПК України. Протягом визначеного судом строку відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позов не визнає повністю, посилаючись на те, що позивач, звертаючись до суду з позовом до неї, пропустив строки позовної давності. Зазначає, що за договором №Р99.22108.004903934 від 13.02.2019 останній платіж нею був здійснений 13.04.2020, тому вважає, що строк позовної давності сплив 14.04.2023; за договором №Z75.22108.005197073 від 26.04.2019 останній платіж нею був здійснений 02.03.2020, тому вважає, що строк позовної давності сплив 03.03.2023. Позивач до суду з позовом до неї звернувся лише 13.08.2024, у звязку із чим відповідач просить суд застосувати строки позовної давності. Також відповідач уважає, що подана разом з позовом довiдка-розрахунок за кредитннм договором є неналежннм доказом у вказанiй справi, оскiльки розрахунок здiйснений позивачем самостiйно, а заборгованість не пiдтверджена первинними бухrалтерськими документами, виписками по рахунку, касовими документами, а також ця довідка не міститъ розрахунку процентів відповідно до умов кредитного договору. Крім того, відповідач, посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19, уважає всі нарахування за комісіями за спірними кредитними договорами незаконними. З вказаних підстав відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. У судове засідання позивач свого представника не направив. Подав письмові пояснення, у яких просить розглянути справу без участі представника позивача. У своїх поясненнях позивач заперечив проти застосування позовної давності, посилаючись на те, що строк позовної давності слід вираховувати щодо кожного окремого платежу відповідно до графіку платежів. Також послався на п.12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, за якими під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також під час дії воєнного стану, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Крім того, позивач зазначає у поясненнях про те, що ним надано суду належні документи, які підтверджують видачу відповідачу кредитних коштів та надано свій розрахунок заборгованості. Відповідач, не погоджуючись з розрахунком позивача, має право надати суду свій контррозрахунок, однак таким правом не скористалася. Щодо незгоди відповідача з комісією за кредитними договорами, позивач зазначив, що умови договорів, у тому числі і щодо комісії, були погоджені сторонами договору - АТ "Ідея Банк" та відповідачкою, а тому мають виконуватися. Відповідно до вимог ч. 14 ст.\~7, ч. 2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "ФК "Профіт Капітал" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.19 - інші види грошового посередництва (а.с.38), на підставі свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 20.10.2015 ТОВ "ФК "Профіт Капітал" має право здійснювати фінансові послуги без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: надання гарантій, надання поручительств, надання позик, факторинг, фінансовий лізинг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів, залучення фінансових активів юридичних осіб із зобов`язанням щодо наступного їх повернення. Відповідач та ПАТ "Ідея Банк" 13.02.2019 підписали Кредитний договір №Р99.22108.004903934, згідно з яким ПАТ "Ідея Банк" надає позичальнику [PERSON] кредит на поточні потреби у розмірі 24000,00 грн на строк 60 місяців під процентну ставку 12,00 % річних, тип процентної ставки змінювана. Кредит надається на поточні потреби шляхом переказу коштів у розмірі 24000,00 грн на рахунок позичальника, відкритий в АТ «Ідея Банк» та позичальник доручає Банку оплатити за рахунок кредиту страховий внесок у розмірі 3130,43 грн. Пунктом 1.10 зазначеного договору встановлено, що позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни та у розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Зазначено, що обслуговування кредиту Банком включає в себе надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, засобів електронного зв`язку, опрацювання запитів позичальника, що направлені Банку з використанням різних каналів зв`язку, тощо. Щомісячні розміри плати за обслуговування кредиту указані у п.6.1 Договору у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача і становлять щомісяця різні суми в межах від 521,62 грн до 1017,22 грн. Указаний договір підписаний власноручним підписом відповідача. Також позивач надав суду Паспорт споживчого кредиту до указаного договору, який містить інфрмацію про умови договору. Убачається, що у графі "Плата за обслуговування кредитної заборгованості" зазначено 3,30% щомісячно від початкової суми кредиту. На підтвердження надання ПАТ "Ідея Банк" відповідачу кредитних коштів позивач надав суду Ордер-розпорядження №1 від 13.02.2019 про видачу кредиту [PERSON] врозмірі 20869,57 грн та Ордер-розпорядження №2 від 13.02.2019 про сплату страхового платежу у розмірі 3130,43 грн. Позивачем надано виписку по рахунку відповідача за кредитним договором №Р99.22108.004903934 за період з 13.02.2019 до 19.12.2023, яка відображає інформацію стосовно повернення відповідачем отриманих кредитних коштів Банку та списання Банком заборгованості за кредитом за рахунок сплачених відповідачем коштів. Останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором відповідач виконала 13.04.2020 у розмірі 500,00 грн. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] станом на 19.12.2023 за кредитним договором №Р99.22108.004903934 від 13.02.2019, підписаною директором Департаменту кредитного адміністрування АТ "Ідея Банк" Романом Куніцьким, заборгованість відповідача за основним боргом становить 22526,30 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками становить 8839,22 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями становить 29821,6 грн, розмір загальної заборгованості 61187,12 грн. Указана довідка-розрахунок самого розрахунку указаних у ній сум заборгованостей, зокрема за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, не містить. У подальшому відповідач та ПАТ "Ідея Банк" 26.04.2019 підписали Договір кредиту та страхування №Z75.22108.005197073, згідно з яким ПАТ "Ідея Банк" надає позичальнику кредит у розмірі 16173,00 грн на строк 36 місяців під процентну ставку 9,99 %річних, тип процентної ставки змінювана. Кредит надається для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 16173,00 грн на рахунок позичальника, відкритий в АТ «Ідея Банк», та позичальник доручає Банку оплатити за рахунок кредиту страховий внесок у розмірі 2230,76 грн (п.1.7 Договору). Пунктом 1.5 зазначеного договору встановлено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб згідно тарифів, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на веб-сайті банку. Указаний договір підписаний власаноручним підписом відповідача. Позивач надав суду Паспорт споживчого кредиту до указаного договору, який містить інформацію про умови договору. Вбачається, що у графі "Комісія за надання кредиту" платежі не зазначені, а в графі "Інші послуги банку" зазначено щомісячний платіж у розмірі 467,40 грн. На підтвердження надання ПАТ "Ідея Банк" відповідачу кредитних коштів позивач надав суду Ордер-розпорядження №1 про видачу кредиту [PERSON] у розмірі 13942,24 грн та Ордер-розпорядження №2 від 26.04.2019 про сплату страхового платежу у розмірі 2230,76 грн. Позивач надав виписку по рахунку відповідача за кредитним договором №Z75.22108.005197073 за період з 26.04.2019 до 19.12.2023, яка відображає інформацію щодо повернення відповідачем отриманих кредитних коштів Банку. Останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем здійснила 13.02.2020 у розмірі 990,00 грн. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] станом на 26.04.2019 за кредитним договором №Z75.22108.005197073 від 26.04.2019, підписаною директором Департаменту кредитного адміністрування АТ "Ідея Банк" Романом Куніцьким, заборгованість відповідача за основним боргом становить 11831,60 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками становить 3905,14 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями становить 17761,20 грн, розмір загальної заборгованості 33497,94 грн. Указана довідка-розрахунок самого розрахунку вказаних у ній сум заборгованостей, зокрема за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, не містить. Між АТ "Ідея Банк" як клієнтом та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», як фактором, 19.12.2023 було укладено Договір факторингу №19/12-2023, відповідно до якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором відступаються у розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в Реєстрі боржників (п.2.2 Договору) . Згідно з п.4.1 Договору фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у вказаному у цьому пункті розмірі. У п.5.1 сторони договору установили, що права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників за умови сплати указаної у п.4.1 договору суми фінансування. Реєстр боржників №2 сторонами договору факторингу було підписано 19.12.2023. У цьому Реєстрі під №1633 значиться [PERSON] , кредитний договір №Z75.22108.005197073 від 26.04.2019, загальна сума заборгованості 33497,94 грн. Реєстр боржників №3 сторонами договору факторингу було підписано 19.12.2023. У цьому Реєстрі під №1299 значиться [PERSON] , кредитний договір №Р99.22108.004903934 від 13.02.2019, загальна сума заборгованості 61187,12 грн. Згідно з платіжною інструкцією від 20.12.2023 №45 ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» на виконання умов Договору факторингу №19/12-202 сплатило АТ "Ідея Банк" суму фінансування. У подальшому 22.12.2023 між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» як клієнтом та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу №22/12-2023, відповідно до якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором відступаються у розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в Реєстрі боржників (п.2.1 та 2.2) . Згідно з п. 4.1 фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у вказаному у договорі розмірі. У п.5.1 сторони договору установили, що права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників за умови сплати указаної у п.4.1 договору суми фінансування. Реєстр боржників №2 сторонами договору факторингу було підписано 22.12.2023. У цьому Реєстрі під №1299 значитьсяя [PERSON] , кредитний договір №Z75.22108.005197073 від 26.04.2019, загальна сума заборгованості 33497,94 грн. Реєстр боржників №3 сторонами договору факторингу було підписано 22.12.2023. У цьому Реєстрі під №1633 значиться [PERSON] , кредитний договір №Р99.22108.004903934 від 13.02.2019, загальна сума заборгованості 61187,12 грн. Згідно з платіжною інструкцією від 26.12.2023 №376 позивач на виконання умов Договору факторингу №22/12-2023 сплатило ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» суму фінансування. Також позивач надав суду документи на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000,00 грн - договір про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, додаткову угоду №11 від 23.05.2024 до цього договору, Акт прийому передачі наданої правової допомоги від 12.06.2024 (а.с. 63-69), платіжну інструкцію від 13.06.2024 №760 про оплату правової допомоги (а.с. 74). Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми права. Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Проаналізувавши вищевказані норми чинного законодавства та досліджені в справі докази та обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково. Так, суд установив, що між ПАТ "Ідея Банк" та відповідачем 26.04.2019 було укладено Договір кредиту №Z75.22108.005197073, за яким відповідач отримала кредит від ПАТ "Ідея Банк" на поточні потреби у розмірі 16173,00 грн. Сторони узгодили строк кредитування 36 місяців, розмір процентної ставки за користуванням кредитом змінювана процентна ставка у розмірі 9,99% річних. Щодо послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, то сторони передбачили у п. 1.5 кредитного договору таку послугу і її оплатність. Разом з тим суд звертає увагу на те, що в кредитному договорі вартість цієї послуги не встановлена. Також між ПАТ "Ідея Банк" та відповідачем 13.02.2019 було укладено кредитний договір №Р99.22108.004903934, згідно з яким відповідач отримала кредит від ПАТ "Ідея Банк" на поточні потреби у розмірі 24000,00 грн. Сторони узгодили строк кредитування 60 місяців, розмір процентної ставки за користуванням кредитом змінювана процентна ставка у розмірі 12 % річних. Також у п.1.10 кредитного договору встановлено щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості у розмірах, визначених у п.6.1 Договору. Відповідач не заперечує, що вона отримала кредитні кошти за обома вищевказаними кредитними договорами. За кредитним договором №Р99.22108.004903934 відповідач отримала у кредит 24000,00 грн. За кредитним договором №Z75.22108.005197073 відповідач отримала у кредит 16173,00 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитними коштами за кредитними договорами №Р99.22108.004903934 та №Z75.22108.005197073, то суд відмовляє у їх стягненні з огляду на те, що позивач не надав суду належний розрахунок заборгованості по кожному з кредитних договорів. При розгляді кредитних спорів суд зобов`язаний перевірити чи містять матеріали справи належний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором, де зазначено, яким саме чином та за який період пораховані кожна зі складових зазначеної позивачем загальної суми заборгованості станом на момент подання позовної заяви. Надані ж суду позивачем розрахунки заборгованості по суті розрахункам не є, бо містять лише остаточну суму заборгованості по нарахованих та несплачених відсотках. На ці обставини слушно звернула увагу відповідач у своєму відзиві, однак позивач належного розрахунку заборгованості суду так і не надав, зазначивши у своєму поясненні, що і відповідач не надала суду свого контррозрахунку заборгованості. Однак, суд зауважує, що саме на позивачеві лежить процесуальний тягар доведення суду підстав, розміру боргу шляхом надання деталізованого розрахунку усіх заявлених позивачем сум. Розрахунок позивача повинен бути аргументованим, щоби суд, аналізуючи відповідні докази та аргументи учасників справи, виконував функцію здійснення правосуддя, а не змушений був виконувати обчислення, тобто здійснювати дії, покладені законом на учасників справи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі 910/1265/17. З огляду на надані сторонами документи, ураховуючи, що процентна ставка є змінюваною, у суду відсутня можливість самостійно виконати вищевказані обчислення. Сторони ж у суді не заявляли клопотань про витребування інших доказів чи про призначення бухгалтерської експертизи для здійснення розрахунку. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісіями за кредитними договорами №Р99.22108.004903934 та №Z75.22108.005197073, то суд відмовляє у їх стягненні з огляду на таке. Судом установлено, що указаними кредитними договорами передбачено обов`язок позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, однак у кредитному договорі №Z75.22108.005197073 конкретна вартість цієї послуги не встановлена та не зазначено, які саме послуги банку включено до обслуговування кредитної заборгованості. У кредитному договорі №Р99.22108.004903934 вказано щомісячні суми комісії та у п.1.10 перелічено, які саме послуги банку включено до обслуговування кредитної заборгованості. Це надання інформації по рахункам позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, засобів електронного зв`язку, опрацювання запитів позичальника, що направлені Банку з використанням різних каналів зв`язку тощо. Закон «Про споживче кредитування», який набув чинності 10.06.2017, передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Тобто по суті п.1.10 кредитного договору включає у себе і ті послуги з обслуговування кредитної заборгованості, які банк зобов`язаний був позивачу надавати безоплатно. Щодо надання відповідачу інших, крім передбачених ст.11 Закону «Про споживче кредитування», безоплатних послуг за обслуговування кредитної заборгованості, то відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження тих обставин, що такі послуги відповідачу дійсно надавалися. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 06.11.2023 року по справі №204/224/21. Тому у\~даній справі\~суд виснує,\~що оскільки\~в кредитному\~договорі №Р99.22108.004903934 банк включив до переліку ті послуги, які входять в обслуговування кредитної заборгованості і ті, які зобов`язаний надавати безоплатно, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Суд уважає, що встановленням в кредитному договорі щомісячної сплати комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, що склала 29821,6 грн за кредитним договором №Р99.22108.004903934, та 17761,20 грн за кредитним договором №Z75.22108.005197073, внесено істотний дисбаланс в договірні права та обов`язки на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови пункту 1.3.2 кредитного договору є несправедливими. Так, загальний розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості суттєво перевищує розмір процентів за користування кредитом та розмір, отриманого відповідачем кредиту, що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним. Позивач не був позбавлений можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема з урахуванням переліку та обсягу послуг, які були надані Банком відповідачу за таку плату. Разом з тим, такі докази в матеріалах справи відсутні. Крім того, позивач не надав суду належний розрахунок заборгованості за комісією по кожному з кредитних договорів. Тому суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості за кредитним договором №Р99.22108.004903934 у розмірі 29821,60 грн, та за кредитним договором №Z75.22108.005197073 у розмірі 17761,20 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основним боргом за кредитними договорами №Р99.22108.004903934 та №Z75.22108.005197073, а саме стягнення заборгованості в розмірі 22526,30 грн за кредитним договором №Р99.22108.004903934 та заборгованості в розмірі 11831,60 грн за кредитним договором №Z75.22108.005197073 суд дійшов висновку, що така заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо застосування позовної давності. Суд відмовляє відповідачу в задоволенні заяви про застосування позовної давності. Так, згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Перебіг позовної\~давності зупиняється у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом (п.2 ч.1 ст. 263 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (ч.2 ст. 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.3 ст. 264 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст. 267 ЦК України). Суд погоджується з позицією позивача про те, що строк позовної давності слід вираховувати щодо кожного окремого платежу відповідно до графіку платежів. За кредитним договором №Р99.22108.004903934 останній платіж на погашення заборгованості відповідачем було сплачено 13.04.2020 у розмірі 500,00 грн, за кредитним договором №Z75.22108.005197073 - 13.02.2020 у розмірі 990,00 грн. Тобто позовна давність до усіх строкових платежів, які зобовязана була сплатити і не сплатила відповідач до 13.02.2020 та до 13.04.2020 мала би закінчитися відповідно 13.02.2023 (договір №Z75.22108.005197073) та 13.04.2023 (договір №Р99.22108.004903934). Позивач звернувся до суду 31.07.2024. Однак, відповідно до 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. У звязку з цим з 24.02.2022 зупинено перебіг позовної давності у звязку з уведеним у державі мораторієм на позовну давність. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти у відшкодування заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 34357,90 грн, з яких: 22526,30 грн заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором №Р99.22108.004903934 від 13.02.2019; та 11831,60 грн заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором №Z75.22108.005197073 від 26.04.2019. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач заявив позовні вимоги в розмірі 94685,06 грн, з яких судом задоволено вимоги у розмірі 34357,90 грн, що складає 36,29 % від ціни позову. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн та поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1098,86 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5080,60 грн, що дорівнює 46,33 % від сплаченого судового збору.

Outcome: partial