Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

05 вересня 2024 року [PERSON] , звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2018 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 114. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим через несумісність характерів, просив шлюб між ними розірвати. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій, крім того, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти прийняття заочного рішення у справі. Відповідачка надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що проти позову не заперечує, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 24 листопада 2018 року Очаківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 114, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися через несумісність характерів. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги і любові, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 605 грн. 60 коп. (50% суми сплаченого судового збору), решту якого слід стягнути з відповідачки на користь останнього (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved