Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності та просив визнати за [PERSON] право власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , а також визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для садівництва, площею 0,0400 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:064:0108, мотивуючи позовні вимоги тим, що у інший спосіб (у позасудовому, адміністративному та/або нотаріальному порядку) оформити право власності неможливо з огляду на зміни у чинному законодавстві (у Законі України «Про третейські суди»), а місцезнаходження відповідача [PERSON] (продавця нерухомого майна) йому невідоме. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Дудчик О.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, заяви про розгляд справи у її відсутність, письмового відзиву на позов та будь-яких інших заяв і клопотань до суду не подала, а тому суд вважає за можливе та необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, оскільки це відповідає вимогам ст. 280-281 ЦК України, а сторона позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 107950 від 06 листопада 2007 року, відповідачу [PERSON] належить земельна ділянка для садівництва, площею 0,0400 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:064:0108 (а.с. 21). На підставі Договору купівлі-продажу від 08.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дібровою Л.О. за реєстровим № 3847, відповідачу [PERSON] належить садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується повідомленням КП «ВМБТІ» від 29.07.2024 року № 5956 (а.с. 25). Рішенням Постійно діючого третейського третейського суду при Товарній біржі «Південнобузька» від 14.11.2007 року у справі № 1-137/07 було визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 09.11.2007 року, а саме: садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки для садівництва, площею 0,0400 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:064:0108, укладеного між [PERSON] та [PERSON] ; визнано за [PERSON] право власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку для садівництва, площею 0,0400 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:064:0108. Рішеннями про відмову в проведенні реєстраційних дій від 19 липня 2024 року № 74201428 та № 74592423 було відмовлено у проведенні державної реєстрації за [PERSON] права власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку для садівництва, площею 0,0400 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0510100000:03:064:0108, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» від 5 березня 2009 року № 1076-VI не підлягають примусовому виконанню рішення третейських судів, прийняті до набрання чинності Законом і не виконані на день набрання чинності Законом, у справах, які відповідно до Закону не підвідомчі третейським судам (а.с. 27-28). Так, згідно зі ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), третейським судам були підвідомчі справи щодо нерухомого майна. Однак, відповідно до чинної редакції ст. 6 Закону України «Про третейські суди», третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки. Отже, спори щодо права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі, земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, не підвідомчі третейським судам. При цьому, у позасудовому (нотаріальному) порядку вирішити вказаний спір неможливо у зв`язку із невідомим місцезнаходженням відповідача [PERSON] (продавця нерухомого майна). Ст. 8 Конституції України \~визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. \~ Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, а отже позов підлягає задоволенню. Судові витрати слід залишити за позивачем, який не клопотав про їх розподіл.

Outcome: approved