Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Представник ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - адвокат Дорошенко М.А. звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 25.09.2024, в якій просила суд: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №22036000133700 від 27.06.2019 у загальному розмірі 40\~739 грн. 91 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту 27\~460 грн. 17 коп., прострочену заборгованість по процентам за користування кредитом 586 грн. 13 коп., прострочену заборгованість по комісії 11\~564 грн. 00 коп., а також нараховані на підставі ст.625 ЦК України інфляційні втрати 971 грн. 62 коп., 3% річних 157 грн. 99 коп.; стягнути з відповідача на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» 2\~422 грн. 40 коп. судового збору та 7 570 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 27.06.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22036000133700, за умовами якого банком надано позичальникові грошові кошти (кредит) у сумі 47\~200 грн. зі строком користування 12 місяців, до 27.06.2020, зі сплатою процентів за користування ними за умовами, передбаченими п.1.2 договору: у розмірі 0,001% річних за строкову заборгованість та в розмірі 56% річних за прострочену заборгованість, щомісячною комісією за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту. Порядок повернення кредиту сторони визначили у Графіку платежів/розрахунку загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки за договором ануїтетними платежами до 27 числа кожного місяця. АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надавши позичальнику [PERSON] кредит в обумовленому розмірі, однак позичальник не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту 27\~460 грн. 17 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 586 грн. 13 коп., заборгованість по комісії 11\~564 грн. 00 коп. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №15/12/2021, за умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС»\~право вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором №22036000133700 від 27.06.2019, укладеним із [PERSON] . Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, станом на час звернення до суду сума заборгованості за кредитним договором №22036000133700 від 27.06.2019 склала 40\~739 грн. 91 коп. та включає: заборгованість за тілом кредиту 27\~460 грн. 17 коп., прострочену заборгованість по процентам за користування кредитом 586 грн. 13 коп., прострочену заборгованість по комісії 11\~564 грн. 00 коп., а також нараховані на підставі ст.625 ЦК України за період з 15.12.2021 до 23.02.2022 інфляційні втрати 971 грн. 62 коп., 3% річних 157 грн. 99 коп. Зважаючи на те, шо [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» як дійсного кредитора, тому за захистом прав представник, діючи в інтересах фінансової установи, звернулася до суду. Ухвалою суду від 27.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з клопотанням представника позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - адвоката Дорошенко М.А., викладеним у прохальній частині позову (п.4), просила справу розглянути за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання усіма процесуально допустимими способами, визначеними ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, його повторну неявку та не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 27.06.2019 між [PERSON] та АТ «Банк Кредит Дніпро» було укладено кредитний договір №22036000133700, за умовами якого банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити інші платежі за кредитом у встановлені договором строки та розмірах, та виконати свої зобов`язання за договором у повному обсязі. За умовами п.1.2 договору, банк надав [PERSON] грошові кошти (кредит) на таких умовах: сума кредиту 47\~200 грн.; строк кредитування 12 місяців з кінцевою датою повернення кредиту 27.06.2020; цільове призначення на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у розмірі 0,001% річних на строкову заборгованість та в розмірі 56% річних - на прострочену заборгованість. Згідно з п.2.1 договору, платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів - обов`язкових платежів в сумі не менше 5 585 грн. 35 коп. до 27 числа кожного місяця. Дата та розмір обов`язкових платежів зазначені в графіку платежів, що викладені в розділі 4 договору. З умовами договору [PERSON] погодився, власноруч його підписавши. Відтак, після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме, повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачені кредитним договором. Між сторонами виник спір щодо неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір укладений сторонами правочину АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] у простій письмовій формі, відповідає вимогам ЦК України, при укладенні договору між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, після його підписання у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у АТ «Банк Кредит Дніпро» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. Судовим розглядом встановлено, що на виконання умов кредитного договору №22036000133700 від 27.06.2019 банк здійснив зарахування коштів на рахунок позичальника в сумі 40 000 грн., а 7200 грн. на проведення страхового платежу на користь ПрАТ «СК «УНІКА ЖИТТЯ» згідно з договором страхування №ВР-22036000133700 від 27.06.2019 відповідно до п.1.5 кредитного договору, що підтверджується випискою по особовому рахунку та не спростовано жодними доказами з боку відповідача. Наданий кредит в сумі 40\~000 грн. відповідач перевів у готівку шляхом їх зняття через POS банку 01.07.2019. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини стосовно виконання відповідачем умов укладеного кредитного договору, дійсність якого є доведеною обсягом наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України. Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не\~ повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З обсягу наданих позивачем доказів, у тому числі виписок по рахунку, слідує, що відповідач не в повному обсязі здійснював платежі по погашенню кредиту відповідно до Графіку платежів та в межах строку дії договору до 27.06.2020 у повному обсязі кредит не повернув. Спочатку позичальник здійснював погашення кредиту, сплативши 29.07.2019 3 947 грн. 96 коп., 27.08.2019 3 947 грн. 96 коп., 27.09.2019 3 947 грн. 96 коп., 28.10.2019 3 947 грн. 97 коп., та востаннє 27.11.2019 3 947 грн. 98 коп. Як слідує з довідки та розрахунків заборгованості, станом на 14.12.2021 у [PERSON] обліковується заборгованість у загальному розмірі 39\~610 грн. 30 коп., яка включає: основний борг за тілом кредиту 27\~460 грн. 17 коп., проценти 586 грн. 13 коп., заборгованість за комісією 11\~564 грн. 00 коп. Станом на 11.09.2024 розмір заборгованості залишився незмінним. Заявлену суму заборгованості суд вважає обґрунтованою, арифметично вірною та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданими позивачем розрахунками заборгованості за кожною зі складових окремо, з якими суд погоджується, оскільки вони не викликають сумнівів в їх достовірності та належності як доказів. Доказів в спростування їх відповідач суду не надав, власного контррозрахунку у разі незгоди із заявленим боргом не навів. Даних, що свідчать про повну сплату заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за цим кредитним договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи суду не надано. Крім того, відсутні у матеріалах справи беззаперечні, належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст.617 ЦК України. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст.1077 ЦК України,\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст.1078 ЦК України,\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Таким чином договір факторингу є одним з різновидів правочинів з відступлення права вимоги. Матеріалами справи підтверджено, що 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №15/12/21, за умовами якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передає (відступає) фактору ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» права вимоги до боржників, які виникли у банку внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості, у тому числі за кредитним договором №22036000133700 від 27.06.2019, укладеним з [PERSON] . Так, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» зобов`язання за договором факторингу виконало та відповідно перерахувало на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» плату за відступлення права вимоги за договором факторингу №15/12/21 від 15.12.2021, що підтверджується платіжною інструкцією №3251 від 15.12.2021 та актом приймання-передачі прав вимоги додатком №3 до договору. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» від АТ «Банк Кредит Дніпро» перейшло право вимоги за кредитним договором №22036000133700 від 27.06.2019, укладеним із [PERSON] , на загальну суму вимог 39\~610 грн. 30 коп., яка включає: основний борг за тілом кредиту 27\~460 грн. 17 коп., проценти 586 грн. 13 коп., заборгованість за комісією 11\~564 грн. 00 коп., де вимоги до відповідача включені за порядковим №6830. Отже, АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило право вимоги до відповідача на користь позивача ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» і таке відступлення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512, ст.513 ЦК України, що визначає правомірність звернення ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» до суду з вимогами до [PERSON] як дійсним кредитором. Підсумовуючи вищевикладене, проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановивши обставини неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, істотність їх порушення, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог щодо основного боргу за тілом кредиту 27\~460 грн. 17 коп., процентів 586 грн. 13 коп., заборгованості за комісією 11\~564 грн. 00 коп., суд дійшов висновку про необхідність їх задоволення в цій частині. Що стосується вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на суму боргу згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, якою передбачено право кредитора вимагати сплати суми боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми ( ч.2 ст. 625 ЦК України). Так, правовідносини, які склалися на підставі кредитних договорів, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №703/2718/16-ц вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.» Таким чином, внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язання з повернення кредитних коштів, у ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» виникло право вимоги до нього про сплату 3% річних за користування грошовими коштами та інфляційних витрат у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та 3% річних, нарахованих після сплину строку кредитування за період з 15.12.2021 (дня набуття права вимоги до відповідача) до 23.02.2022 виключно (дня, що передував введенню в Україні воєнного стану та обмежень на застосування ст.625 ЦК України) на заборгованість за тілом кредиту, узгоджуються з положеннями ч.2 ст.625 ЦК України. За наведеним у позові розрахунком, розмір 3% річних 157 грн. 99 коп., інфляційних збитків 971 грн. 62 коп., є арифметично вірним, оскільки проведений з урахуванням індексів інфляції, визначених Державною службою статистики України за період з 15.12.2021 до 23.02.2022 (відповідно 100,60%, 101,30%, 101,60%) та сукупного індексу інфляції 103,538%. Враховуючи, що АТ «Банк Кредит Дніпро» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед [PERSON] виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», доведеність заявленої заборгованості за кожною зі складових, суд доходить висновку про необхідність задоволення заявлених вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2\~422 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (сплаченого із застосуванням коефіцієнту 0.8) та 7\~570 грн. витрат на професійну правничу допомогу, надану ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» адвокатом Дорошенко М.А. на виконання договору про надання правничої допомоги №16/05 від 16.05.2023.

Outcome: approved