Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 29 травня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області зареєстрували шлюб з відповідачем. У зареєстрованому шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім, проживає з позивачкою та виховується нею. Подружнє життя у них склалося невдало. З жовтня 2014 року вони припинили близькі подружні стосунки, спільного бюджету та господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що у них різні погляди на спільне подружнє життя, з приводу чого у них часто виникали сварки та непорозуміння. Крім цього, відповідач матеріально сім`ю не забезпечував, вихованням сина не займався. За таких обставинах, вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем є лише формальним, сім`я їхня розпалася остаточно і безповоротно, примирення між ними вже не можливе, а збереження цього формального шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхнього неповнолітнього сина. Спору щодо поділу спільно нажитого майна у них немає. Після розірвання шлюбу і надалі бажає залишити за собою шлюбне прізвище [PERSON] . Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2024 року вказана позовна заява (справа № 438/1737/24) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою суду від 25 вересня 2024 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 438/1737/24. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 10 жовтня 2024 року. 10 жовтня 2024 року судове засідання було відкладено на 29 жовтня 2024 року у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників процесу. 10 жовтня 2024 року позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі. Заявлений позов підтримує, проти заочного ухвалення рішення не заперечує. Відповідач належним чином, повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у тому числі шляхом розміщення оголошення через оголошення на сайті Судової влади України, у судове засідання не з`явився, відзиву чи клопотань до суду не надходило. Конверт з рекомендованим повідомленням з судовою повісткою з повідомленням про судове засідання 12 листопада 2024 року, направлений на адресу [PERSON] , повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року у справі №\~443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №\~800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті\~279\~та частини 8 статті\~178 ЦПК України. Враховуючи положення частини першої статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.\~ Частиною 4 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями частин 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що 29 травня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис №\~99. Оскільки сторони проживають окремо та подружніх стосунків не підтримують, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя, а тому позовні вимогі підлягають задоволенню. Згідно із частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved