Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі», від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діяла представник - Маркевич Я.С., звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води у розмірі 41233,42 грн, судовий збір у сумі 2684,00 грн просить покласти на відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , за абонентським особовим рахунком [NUMBER] їм здійснюється надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати наданих послуг у відповідачів виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за період з 01.03.2019 року по 31.01.2022 року у розмірі 41233,42 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води, а також покласти на відповідачів судові витрати. Ухвалою суду від 24 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 року були задоволені позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі». Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за централізоване опалення та гарячу воду в розмірі 41233,42 грн та стягнуто судовий збір по 1342,00 грн з кожного. 04.10.2024 року на адресу суду, через підсистему «Електронний суд», надійшла заява представника відповідача - адвоката Приображенського А.А., який діє від імені та в інтересах відповідача [PERSON] , про перегляд заочного рішення. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.10.2024 року заява про перегляд заочного рішення - задоволена, заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 16.11.2023 року скасовано, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні. 04.11.2024 року до суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] - адвоката Приображенського А.А., в якому сторона відповідача просила частково задовольнити позовні вимоги та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь КП «ХТМ» заборгованість за гарячу воду та теплопостачання за період з 26.06.2020 р. по 31.01.2022 р. у сумі 8733,54 грн, проти стягнення з [PERSON] на користь КП «ХТМ» заборгованість за гарячу воду та теплопостачання за період з 01.03.2019 р. по 26.06.2020 р. у сумі 16 489,10 грн відповідач [PERSON] не заперечує, та, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, просить суд судовий збір покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що відповідач згоден з нарахуванням оплат за гарячу воду та теплопостачання, за період 01.03.2019 року по 31.01.2022 року у сумі - 52 203, 02 грн, згоден з наданим позивачем надходження оплат за гарячу воду та теплопостачання, за період 01.03.2019 року по 31.01.2022 року у сумі - 26 980, 38 грн. Також, відповідач визнає факт реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 26.06.2020 року тому, як користувач має солідарну заборгованість з [PERSON] перед КП «ХТМ» за період з 26.06.2020 року по 31.01.2022 року. При цьому, заперечуючи заявлений позивачем розрахунок заборгованості сторона відповідача зазначає, що позивачем у розрахунок заборгованості за період з 01.03.2019 по 31.01.2022 у суму 41 233, 42 грн включено борг, який утворився за період з 2003 по 2019, що є не законним, безпідставна та не обґрунтована та не наданий позивачем. Також, стороною відповідача здійснено власний розрахунок заборгованості виходячи з наданих позивачем відомості нарахування і оплати за теплову енергію, в зв`язку з чим відповідач вважає, що загальна сума боргу за період 01.03.2019 р. по 31.01.2022 року складає 25 222,64 грн., яка складається з розрахунку: 52203,02 (нарахування за гарячу воду та теплопостачання) - 26980,38 (оплата за гарячу воду та теплопостачання) = 25222,64 грн. За період з 26.06.2020 року по 31.01.2022 року сплатили за надані послуги позивачу - 25481,28 грн. Таким чином, заборгованість відповідачів перед КП «ХТМ» за надані послуги з постачання гарячої води та тепла за період з 26.06.2020 року по 31.01.2022 року складає 8733,54 грн. З [PERSON] за період з 01.03.2019 року по 26.06.2020 р. - 16 489,10 грн з наступного розрахунку: 25222, 64 грн (загальна заборгованість за період з 01.03.2019 р. по 31.01.2022 р.) - 8 733, 54 грн. (солідарна заборгованість відповідачів за період з 26.06.2020 р. по 31.01.2022 р.) = 16 489,10 грн. (заборгованість [PERSON] за період з 01.03.2019 р. по 26.06.2020 р.). Солідарно з [PERSON] та [PERSON] (за період з 26.06.2020 р. по 31.01.2022 року р) - 8733,54 грн. з наступного розрахунку: 24303,48 (заборгованість за теплопостачання) + 9911,34 (заборгованість за гарячу воду) - 25481,28 (сплачено за послуги відповідачами) = 8733,54 грн. 11.11.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача - Редьки С.І. , у якій представник зазначив, що якщо в квитанції не вказаний період платежу бухгалтерією «КП ХТМ» кошти розподіляються згідно з чинним законодавством та п. 25 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, п. 36 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води відповідно до яких, під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості - в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу. Таким чином, сума у розмірі 26 980,38,00 грн (надходження оплат), сплачена відповідачами, була розподілена на попередні періоди. Враховуючі те, що [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою з 26.06.2020 року, то солідарний борг [PERSON] , та [PERSON] за період з липня 2020 року по січень 2022 року складає 25 074,41 грн, борг [PERSON] за період з березня 2019 року по червень 2020 року складає 14 297,85 грн. Загальна сума боргу за період з березня 2019 pоку складає 39272, 26 грн. Представник позивача Редька С.І. , в судове засідання не з`явився, 12.11.2024 року, через підсистему «Електронний суд», подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи своєчасно та належним, чином причини неявки суду невідомі. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Приображенський А.А. не з`явились. 04.11.2024 року на адресу суду, через підсистему «Електронний суд», надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Приображенського А.А., у якій останній просив відкласти судове засідання у зв`язку з його перебуванням у щорічній відпустці, проте, доказів поважності причин неявки суду не надано. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи те, що матеріали справи містять письмові заяви по суті справи, в яких викладені позиції сторін, суд приходить до висновку, що сторони скористались своїми процесуальними правами на подання пояснень та доказів, тому вважає можливим проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази приходить до наступного висновку. Згідно з інформацією з реєстру територіальної громади міста Харкова відповідачі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до матеріалів справи КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач, в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Статтею 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, згідно з попередньою редакцією закону, п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, який введено в дію з 01.05.2019 року, передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За ст. 162 ЖК України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року по справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року по справі № 642/2858/16. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовились від послуг, які надавало їм КП «Харківські теплові мережі», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. За змістом ст. 64 ЖК України заборгованість по сплаті комунальних послуг підлягає стягненню з боржників у солідарному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу відповідачі є споживачами послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] (ЖЕД 2626) на ім`я [PERSON] (а.с. 6). Щодо розрахунку заборгованості суд зазначає наступне. Відповідно до п.26 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1198 споживач сплачує теплопостачальній організації вартість теплової енергії, спожитої понад обсяг, передбачений на відповідний (розрахунковий) період, згідно з умовами договору. Відповідно до п. 25 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, п. 36 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182. Таким чином, коли особа вносить плату за комунальні послуги, вона вказує відповідний місяць, і виконавець зобов`язаний зарахувати кошти саме за місяць, указаний у платіжному документі. Якщо особа не вказує місяць оплати або вносить суму більшу, ніж нараховано, виконавець на власний розсуд може віднести надлишок та непозначену суму до сплати заборгованості за попередні періоди. З відомості про нарахування, наданої позивачем при зверненні до суду, вбачається, що за період з березня 2019 року до січня 2022 року відповідачі мають заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячої води в розмірі 41233,42 грн. Відомостей про те, що грошові кошти за оплату комунальних послуг КП «ХТМ», які сплачувались відповідачами з 2019 року були зараховані в період до часу реєстрації відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у серпні 2016 року, матеріали справи не містять. Здійснюючи у відзиві власний розрахунок того, що загальна сума боргу за період 01.03.2019 р. по 31.01.2022 року складає 25 222,64 грн(52203,02 грн (нарахування за гарячу воду та теплопостачання) - 26980,38 (оплата за гарячу воду та теплопостачання) = 25222,64 грн.) стороною відповідача не враховано розділ «Сплачено за місяць з урахуванням періоду», яка, на момент звернення з позовом 22.05.2023 року складала 10969,60 грн. Доказів того, що відповідачі під час оплати комунальних послуг вказували період оплати за особовим рахунком матеріали справи не містять. З відповіддю на відзив представником позивача до матеріалів справи долучено відомості перерахунків та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу з серпня 2001 року по вересень 2024 року та відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу за період з березня 2019 року до січня 2022 року. Відповідно до відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу за період з березня 2019 року до січня 2022 року відповідачі мають заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 39372,26 та за послуги постачання гарячої води 0,00 грн. Визначаючи розмір заборгованості відповідачів за оплату житлово-комунальних послуг, суд покладає в обґрунтування рішення наданий позивачем розрахунок, як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості про розмір нарахованих сум. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Проте, з Інформаційних довідок з Реєстру територіальної громади міста Харкова вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 26.06.2020 року. Як зазначалось раніше, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Таким чином, якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Вказана позиція узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 липня 2020 року у справі №712/8916/17. Матеріали справи не містять відомостей, які підтверджують факт користування відповідачем [PERSON] послугами КП «ХТМ» до дати його реєстрації за адресою виникнення заборгованості, у тому числі за період з березня 2019 року до червня 2020року. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача у частині стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з березня 2019 року до червня 2020 року у сумі 14297,85 грн підлягають частковому задоволенню, оскільки покладаються тільки на відповідачку [PERSON] . Заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячої води, яка утворилась за період з липня 2020 року до січня 2022 року підлягає стягненню на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з [PERSON] та [PERSON] солідарно у розмірі 25074,41 грн. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до платіжної інструкції № 7869 (#1249720116321) від 21.04.2023 року, платіжного доручення № 9187 від 07.07.2021 року під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 816,08 грн та з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1746,80 грн.

Outcome: partial