Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом в якому просить: 1) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 294827,44 грн.; 2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн; 3) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2998,27 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 22300 грн. та витрати пов`язані з проведенням оцінки завданої майну шкоди в розмірі 4000 грн. В обгрунтування позову позивач вказує, що 04.01.2024 року о 12:50 год сталась дорожньо-транспортна пригода в м. Миколаєві на перехресті вул. Лягіна та вул. Адмірала Макарова за участю транспортного засобу «Mitsubishi Galant», д.н.з. [NUMBER] під керування водія [PERSON] та транспортного засобу «Peugeot 508» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження та позивачу завдано матеріальних збитків. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.02.2024 року по справі № 490/259/24 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач вказує, що страховою компанією відповідача було перераховано на рахунок позивача страхову виплату у межах страхової суми в розмірі 160\~000 грн. За результатами оцінки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 508» д.н.з. [NUMBER] складає 422333,38 грн., втрата товарної ватості автомобіля становить 30494,16 грн. Таким чином позивач вказує, що загальних розмір матеріальних збитків складає 298827,44 грн., що включає: шкоду, пов`язана з ремонтно-відновлювальними роботами (різниця між фактичним розміром та виплаченою страховою виплатою) у розмірі 262333,38 грн.; втрату товарної вартості автомобіля у розмірі 30494,16 грн. та витрати на евакуацію транспортного засобу у розмірі 2000 грн. Крім того, позивач вказує, що їй завдано моральної шкоди, яка виявилась в тому, що у результаті пошкодження автомобіля позивача, вона була тривалий час позбавлена можливості вести звичний спосіб життя. Відсутність транспортного засобу змінила звичайний життєвий лад позивача, вона була позбавлена можливості пересуватись звичним для себе способом, витрачала час, щоб пересуватись по справах іншими транспортними засобу, що вимагало значних додаткових зусиль та часу. Позивач надала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом досліджено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] згідно якого за [PERSON] зареєстровано право власності на транспортний засіб Peugeot 508, д.н.з. [NUMBER] . Судом досліджено заяву [PERSON] до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» про страхове відшкодування. Судом досліджено звіт № 144/02-24 від 18 лютого 2024 року з якого вбачається, що ринкова вартість транспортного засобу Peugeot 508, д.н.з. [NUMBER] становить 1102374,91 грн., вартість відновлювального ремонту 422333,28 грн., значення ВТВ 30494,16 грн. Судом досліджено постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.02.2024 року згідно якого визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. З вказаної постанови вбачається, що 04.01.2024 року о 12:50 год. в м.Миколаєві на перехресті вул. Лягіна та вул. Адмірала Макарова, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mitsibushi Galant», номерний знак [NUMBER] , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахувавши дорожню обстановку, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Лягіна, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонений», не надав перевагу в русі транспортному засобі «Pegout 508», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка рухалась по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Судом досліджено поліс № 216066073 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.08.2023 року згідно якого застрахований транспортний засіб Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] в ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Судом досліджено рахунок фактура № АКЦ-000007 від 22.01.2024 року згідно якого вартість ремонтних робіт транспортного засобу Peugeot 508 д.н.з. [NUMBER] становить 514908,51 грн. Судом досліджено ремонтну калькуляцію № 144/02-24 від 18.02.2024 року згідно якого вартість ремонту складає 422333, 28 грн. Судом досліджено страховий акт № 147462/1/2024 від 12.04.2024 року згідно якого розмір страхового відшкодування власнику транспортного засобу Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] складає 160\~000 грн. Судом досліджено виписку з АТ «Ощадбанк» згідно якої на рахунок [PERSON] було перераховане страхове відшкодування в розмірі 160\~000 грн. Відповідно до ст.22 ЦКУкраїни особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ; 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідност. 993\~ЦК України до\~страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст.\~3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідност. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно дост. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Судом встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» здійснила виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 160000 грн. Оскільки відповідач [PERSON] є винним в дорожньо-транспортній пригоді особою, а страхової виплати в розмірі 160000 грн., від ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» недостатньо для повного відшкодування фактичних витрат, то у позивача є право отримати з відповідача кошти в розмірі 292827,44 грн. (різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням), що включає в себе: шкоду, пов`язану з ремонтно-відновлювальними роботами (різниця між фактичним розміром та виплаченою страховою виплатою) у розмірі 262333,28 грн.; втрату товарної вартості автомобіля у розмірі 30494,16 грн. (422333,28-160000+30499,16 = 292827,44 грн.) Щодо витрат на евакуацію транспортного засобу в розмірі 2000 грн., то в даній частині слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів сплати вартості вказаних витрат. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). У своїй постанові від 15.10.2020 року по справі №755/7666/19 Верховний Суд зазначив, що відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі к зв`язку із законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме винна особа у вчиненні ДТП, зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За такого з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 292\~827,44 грн., як з винної особи у вчиненні ДТП. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частинами 3,4\~ст.23 ЦК України\~визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. За таких обставинах у відповідності до ч.1ст.1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд приходить до висновку, що позивачу було завдано моральної шкоди, яка проявилась в тому, що позивач була змушена пересуватись на інших транспортних засобах та була позбавлена можливості вести звичний спосіб життя. Такі зміни спричиняли їй душевні страждання та переживання. За такого суд вважає, що з урахуванням вимог розумності і справедливості, до стягнення підлягає компенсація моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 22300 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК Українидлявизначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. На підтвердження обставин щодо оплати послуг по наданню правової допомоги суду не надано таких доказів, а саме платіжних документів, що підтверджують сплату коштів за надання послуг з правничої допомоги, розрахунку витрат тощо. За такого суд приходить до висновку, що щодо стягнення правових витрат з відповідача на користь позивача слід відмовити. Крім того позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати за оплату послуг експерта в розмірі 4000 грн. на підтвердження чого надала квитанцію до прибуткового касового ордеру № 53 від 18.02.2024 року. За такого згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені за оплату послуг експерта в розмірі 3972,80 грн. та судовий збір в розмірі 2977,88 грн. (пропорційно до розміру задоволених вимог).

Outcome: partial