Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом покликаючись на те, що в жовтні 2017 року АТ «Універсла Банк» запустив проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 01.02.2018 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 01.02.2018 року. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 80000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальними платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими втратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що вбачається з у розрахунку заборгованості за договором. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» станом на 15.01.2024 року становить 178153,79 грн. Позивач просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01.04.2024 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (адреса місця знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 21133352) заборгованість за договором про надання банківських послуг від 01.02.2018 року у розмірі 178153,79 грн. та 3028,00 грн. сплаченого судового збору. 21.05.2024 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 01.04.2024 року. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2024 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 01.04.2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Скасовано заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 01.04.2024 року винесене у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача за довіреністю у судове засідання не з`явився. Оскільки подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що має ознаки ГРЗ та підвищену температуру. Однак на підтвердження того, що перебуває на лікарняному не надав жодного доказу. Таким чином, суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, відтак суд приходить до висновку, що причини неявки в судове засідання не є поважними, а тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. З матеріалів справи та наданих в попередніх судових засіданнях поясненнях представником відповідача вбачається, що позовні вимоги заперечує, просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач вважає, що позивач до позовної заяви не надав жодних доказів, які підтверджують отримання кредитних коштів в розмірі зазначеному в позовній заяві. Позивачем не надано докази, які підтверджують, що відповідач отримав кредитну картку з сумою кредитного ліміту, яку погодили сторони, що є істотною умовою даного виду договору; копію картки позичальника не долучив, у позовній заяві про строк дії картки не вказував; виписки з рахунків відповідача, якщо такі відкривалися, не надав. Відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано докази, які б беззаперечно свідчили про отримання відповідачем кредитних коштів та їх розмір. Представник відповідача вважає, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів ю конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 01.02.2018 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 80\~000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка / Том 1, а. с. 11/. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що вбачається з розрахунку заборгованості за договором. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» станом на 15.01.2024 року становить 178153,79 грн. /Том 1, а. с. 8-10/. Наявність заборгованості підтверджується також, долученим до матеріалів справи, виписками про рух коштів по картці. Згідно з положеннями ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.2 ст. 1048 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору. Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З матеріалів справи вбачається, що суду надано розрахунок заборгованості та виписка про рух коштів по картці в яких міститься вся необхідна інформація, тому суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що позивачем не надано належного розрахунку заборгованості за яким можна було б встановити правильність нарахування заборгованості та доказів на підтвердження такої заборгованості. Крім того, відповідачем не надано суду іншого розрахунку заборгованості, який на його думку є правильним. Також, з долучених до матеріалів справи документів вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою про рух коштів по картці. Банк у повному обсязі виконав власні зобов`язання за кредитним договором, видавши [PERSON] кредит. Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору; [PERSON] було надано документи, які передували укладенню договору; під час укладення договору відповідач ознайомлювався з текстом договору та змістом в цілому. Таким чином, відповідач підтвердила підписанням договору, що ознайомлений з усіма умовами договору, які оприлюднено на інтернет-сторінці банку, та цілком згідний з такими умовами. Враховуючи наведене, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі. При цьому при визначенні розміру заборгованості суд приймає до уваги наданий розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по картці, з яких вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 178153,79 грн. Таким чином, виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач грубо порушив умови договору, тому позов підлягає до задоволення, з [PERSON] на користь банку слід стягнути заборгованість у розмірі 178153,79 грн., оскільки наявність такої підтверджена належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved