Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

10 вересня 2024 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла зазначена заява. В обґрунтування вимог заяви зазначає, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. З 1996 року він фактично проживав зі своєю бабусею, за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом, вели спільно господарство, оплачували комунальні послуги, мали у власності спільне майно, піклувались один про одного. Також, заявник здійснював догляд за [PERSON] через її похилий вік. Після смерті бабусі, заявник прийняв спадщину, продовживши проживати у зазначеному будинку. 29.01.2024 заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку та тим, що вони були зареєстровані за різними адресами. Представник заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримала із зазначених у ній підстав, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без участі представника. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Заявник [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України (а.с.6, 10). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , померла [INFO] (а.с.7). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] (а.с.8). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] (а.с.9). Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2024 приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а місце спадкодавець на момент смерті проживала та була зареєстрована одна (а.с.11). Згідно з копією Акту №206 щодо підтвердження фактичного місця проживання від 02.09.2024, [PERSON] зі слів сусідів, проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з [PERSON] з 1996 року до дня її смерті (а.с.13). Також судом оглянуто копію спадкової справи №1/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , розпочатої 29.01.2024, з якої вбачається, що [PERSON] звернувся 29.01.2024 із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців не має. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільно-процесуального Кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений доку Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України четверта черга спадкоємців за законом, а саме: у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] однією сім`єю, підтверджується показами допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , сукупністю зібраних та досліджених під час розгляду справи доказів. Факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved