Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить ухвалити рішення, яким визначити [PERSON] додатковий строк - терміном п`ять місяців для подання до органів, уповноважених займатися відкриттям та веденням спадкових справ, заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що нею пропущено строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, право на яку вона отримала за заповітом, складеним [PERSON] , у зв`язку з тим, що їй було відомо, що з початку війни законодавцем було запроваджено зупинення перебігу вказаного 6-ти місячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, та відповідно до пункта 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану. Про те, що дана норма була скасована, їй нічого не було відомо. Окрім того, шестимісячний термін для прийняття спадщини спливав 20 липня 2024 року, а позивач звернулася до нотаріуса із заяво про прийняття спадщини в перших числах серпня, тобто запізнилася з подачею заяви про прийняття спадщини на геть нетривалий термін . Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також наполягала на задоволені позовних вимог Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, надані позивачем, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини справи. [INFO] помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №33 та підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 8,464 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Коноплянської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №007252. Останнім місцем його проживання та відкриттям спадщини є село Конопляне, Березівського району Одеської області, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області від 08.08.2024 №01/02-27/06/24/1092. Разом з ним мешкала та була зареєстрована [PERSON] , яка відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦПК України вважається такою, що прийняла спадщину. Усе майно, належне на день смерті [PERSON] , він заповідав [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією заповіту, складеного 28 грудня 2023 року у Коноплянській сільській раді Березівського району Одеської області, зареєстровано в реєстрі за №74. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78582403, виданої 02.10.2024 року, спадкова справа на [PERSON] не заводилась. При прийнятті рішення суд виходить з такого. Відповідно до\~ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1272 ЦК України наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення позивачу [PERSON] додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами слід вважати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Закон надає фізичній особі право призначити спадкоємців шляхом складання заповіту та розподілити спадкове майно, майнові права та обов`язки на свій погляд. Заповіт розпорядження особи (заповідача) відносно належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок своєї смерті, складений у встановленому законом порядку. За своєю юридичною природою заповіт є одностороннім правочином. Як правочин він має відповідати всім вимогам, що звичайно пред`являються до правочинів відповідно до\~ЦК. Його значення полягає в тому, щоб визначити порядок переходу всього майна, майнових прав та обов`язків до певних осіб, який буде існувати після смерті заповідача. Заповідач має право за своїм розсудом заповідати майно будь-яким особам, будь-яким чином визначити частки спадкоємців в спадщині, позбавити спадщини одного, кількох чи всіх спадкоємців за законом, не зазначаючи причин такого позбавлення, а також включити до заповіту інші розпорядження, передбачені правилами\~ЦК\~про спадкування, скасувати чи змінити складений заповіт. Заповіт складений відповідно до ст. ст.\~1247, 1248 ЦК України. Згідно до ст. 1255 ЦК України, таємниця заповіту, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту. Згідно із принципом свободи заповідання спадкування за законом має місце у разі відсутності заповіту або визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом всієї спадщини (ч. 2\~ст. 1223 ЦК). Позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не може. З урахуванням вищенаведених вимог закону, беручи до уваги волевиявлення [PERSON] на передачу майна у порядку спадкування [PERSON] , суд вважає, що визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, визначеним у\~ст.3 ЦК України. Відповідно до вимог частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на наведене, суд вважає, що причини, на які посилається позивач, що завадили їй вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є поважними, а тому позов у цій частині є обґрунтованим, тому з метою реалізації волевиявлення померлого [PERSON] , беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про поновлення [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини. Достатнім для подання позивачу заяви про прийняття спадщини суд вважає надання їй строку п`ять місяців.

Outcome: approved