Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що вона має з відповідачем спільну дитину, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач припинив надавати в добровільному порядку кошти на утримання їх дитини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27 32). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження та примірником позовної заяви з додатками, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 61, 64, 66). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони є\~батьками дитини\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 січня 2021 року (а.с. 12). Оскільки відповідач не заперечив щодо заявлених до нього позовних вимог та не надав суду відзив на позов, суд вважає, що відповідач не заперечує важливу для правильного вирішення даної справи по суті обставину проживання дитини разом із матір`ю. Враховуючи, що сторони під час розгляду справи не оспорили і не заперечили дану обставину, на підставі частини першої статті 82 ЦПК України, дана обставина яку визнано учасниками справи, не підлягає доказуванню, оскільки, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини та добровільності її визнання сторонами. При цьому, суд не приймає до уваги та не використовує як доказ роздруківку невідомого походження тексту рішення від 03 червня 2024 року Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі № 362/811/24, оскільки вказаний додаток до позову навіть не є простою ксерокопією чи фотокопією документа, а є роздруківкою тексту, можливо проєкту судового рішення, так як у роздруківці відсутні посилання на, наприклад, Єдиний державний реєстр судових рішень, чи інше офіційне джерело отримання документа. Також, під час розгляду даної справи судом не встановлено обставин які об`єктивно перешкодили чи унеможливили отримання представником позивача, який має статус адвоката, копії рішення від 03 червня 2024 року Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі № 362/811/24, яка відповідно до Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України належним чином завірена, містить відмітку про набрання законної сили, підписи відповідних посадових осіб та відбиток печатки суду. За приписами ЦПК України, на засадах змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та суд не наділений функцією доказування. Тобто, саме на позивача покладається обов`язок доводити ті обставини на які посилається позивач! Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Зокрема, із доданих до позову роздруківок із платіжним систем, вбачається що відповідач періодично здійснював перерахування позивачці грошові кошти на утримання їх дитини (а.с. 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51). Проте, надалі відповідач припинив здійснювати вказані платежі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом не встановлено будь-які обставини щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. При цьому, у зв`язку звільненням позивача від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та у зв`язку із задоволенням позову згідно із вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 1\~211 гривень 20 копійок за одну позовну вимогу немайнового характеру. Враховуючи викладене,

Outcome: approved