Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28323,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №513100613 на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному кредитним договором. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до Реєстру боржників №160 від 16.11.2021 до договору факторингу №28/1118-01 до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №513100613. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказані у реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення права вимоги [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Тому представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі. 08.10.2024 ухвалою судді Городоцького районного суду Хмельницької області відкрито провадження у даній справі та постановлено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без їх виклику в судове засідання). Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позові зазначено вимогу про розгляд справи за відсутності представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав. Подав відзив на позовну заяву 30.10.2024 в якому просить відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві. В свою чергу, 01.11.2024 позивачем подано відповідь на відзив в якому повторно зазначено про наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», тому просить позов задовольнити. Клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав. 05 листопада 2024 року [PERSON] подав заперечення на відповідь на відзив в якому зазначив, що не погоджується із наданими відповідачем розрахунками суми заборгованості, звертає увагу, що строк кредитування завершився 09.09.2021 року. Вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності у нього заборгованості перед позивачем. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 10.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №513100613, який підписано електронним підписом позичальника. Згідно пунктів 1.1, 1.2, 1.7, 1.12.2 вказаного договору кредит в розмірі 8200 грн наданий позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності строком на 30 днів («Дисконтний період») зі сплатою 839,50% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,30% (процентів) за кожен день користування кредитом. Такі ж відомості щодо умов кредитування містить паспорт споживчого кредиту. На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних коштів за кредитним договором позивачем надано суду копію платіжного доручення від 10.08.2021 про перерахування [PERSON] на картку № 4149-49хх-хххх-3211 кредитних коштів у розмірі 8200,00 грн. На підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс» позивачем надано додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 31.12.2020. Самого договору факторингу №28/1118-01 від 31.12.2020, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» суду не надано. Також позивачем надано витяг із Реєстру прав вимоги №160 від 16.11.2021 до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», згідно якого до ТОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №513100613. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Позивачем надано витяг з реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, в якому зазначено боржника\~ [PERSON] , а також зазначено розмір його заборгованості за кредитним договором №513100613 28232,20 грн, з яких: 8200,00 грн\~заборгованість по основному боргу, 20032,20 грн - заборгованість по відсоткам. Також позивачем надано документ у вигляді таблиці, названий розрахунок заборгованості за кредитним договором №513100613 від 10.08.2021, згідно якого заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 06.03.2023 по 31.08.2024 не погашена і залишок заборгованості складає 28232,20 грн, з яких: 8200,00 грн\~заборгованість по основному боргу, 20032,20 грн - заборгованість по відсотках. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вирішуючи питання про наявність доказів переходу прав та обов`язків стягувача від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд виходить з наступного. Первісний перехід права вимоги до [PERSON] \~мав бути здійснений на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс». Однак, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, суду не надано даного договору, на який позивач посилався у позовній заяві, а також проведеної оплати за ним, що унеможливлює встановлення факту переходу права вимоги до ТОВ «Таліон плюс» відносно [PERSON] і відповідно не підтверджує право ТОВ «Таліон плюс» передати право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Відтак під час розгляду справи неможливо встановити, коли та на підставі чого у позивача виникло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №513100613 від 10.08.2021. Позивачем не надано суду доказів укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу на підставі якого перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №513100613 від 10.08.2021 до ТОВ «Таліон Плюс» на які позивач посилається в позові, не надано суду доказів підтверджуючих перехід права вимоги до ТОВ «Таліон Плюс» по вказаному кредитному договору, а також докази на підтвердження оплати за цим договором. У зв`язку із цим не підтверджено право ТОВ «Таліон Плюс» відступати право вимоги позивачу. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України. Отже, за таких обставин підстави вважати, що позивач набув право грошової вимоги до відповідача і несплатою коштів порушуються його права, як кредитора, відсутні. Враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed