Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту, що укладений між сторонами 16.07.2021 року в електронній формі. Згідно договору позичальнику [PERSON] надано грошові кошти в сумі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Термін користування позикою становить 30 днів. Умовами договору (п.1.5.1) сторони погодили сплату відсотків на рівні 1,8 % від суми позики, але не менше ніж 50 грн. за перший день користування, 1,8 % від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики. Сторона звертає увагу, що пунктом 1.5.2 договору учасники встановили, що у випадку, коли позичальник не повернув суму позики у строк, встановлений пунктом 1.3 договору (30 днів), нарахування процентів, встановлених п.1.5.1 договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовим коштами (понадстрокове користування грошовим коштами) в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України. Позивач зауважує, що на момент виникнення правовідносин порядок отримання та надання позики регламентувались Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін», затверджених наказом директора ТОВ «Веллфін» від 30.12.2020 року, що розміщуються на офіційному веб-сайті позивача. За змістом відповідних Правил вчиненню договору позики передує процедура реєстрації із заповненням на сайті Товариства всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові. Уклавши договір позичальник автоматично стає учасником лояльності та підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з правилами такої програми. Звертаючись до положень Закону України «Про електронну комерцію» позивач зауважує на визначеному відповідними нормами процедури погодження договорів в електронній формі, зокрема, через використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що, у свою чергу, не потребує особистого ключа підписувача та інших ознак, властивих звичайному електронному підпису. Позивач додає, що у визначений законом спосіб між сторонами відбулось погодження всіх істотних умов договору, позивачем як кредитором здійснено перерахування коштів на рахунок відповідача через оператора послуг платіжної інфраструктур Platon. Посилаючись на ухилення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань з повернення суми кредиту, нарахованих відсотків позивач просить стягнути виниклу станом на 10.07.2024 року заборгованість в сумі 24 000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума основного боргу, 16 000,00 грн. - сума нарахованих відсотків, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 19.08.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2021 року між сторонами укладено договір позики, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» як позикодавець надав, а [PERSON] - позичальник, отримав грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. Пунктом 1.3, 1.4 договору сторони визначили, що строк дії договору складає 30 днів. договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором. Пунктом 1.5.1 договору визначено, що протягом строку позики, встановленого п.1.3. договору, розмір основних процентів складає: 1,8 від суми позики, але не менше ніж 50 грн. за перший день користування; 1,8 % від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики. Нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. Відповідно до п.1.5.2 договору у разі, якщо позичальник не повернув суму позики у строк, встановлений пунктом 1.3 договору (30 днів), нарахування процентів, встановлених п.1.5.1 договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення як плату за неправомірне користування чужими грошовим коштами (понадстрокове користування грошовим коштами) в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України. Досліджений судом договір містить інформацію про використання позичальником електронного підпису dr8407. Матеріалами справи підтверджено перерахування через ТОВ «Платежі Онлайн» як технологічного оператора платіжних послуг коштів в сумі 8000,00 грн. на банківський рахунок з обслуговування банківської картки з останніми чотирма цифрами 8424. Дата операції 16.07.2021 року. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 3 Закон Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч.1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, оскільки суми, які кредитор може стягнути з боржника відповідно до ст. 625 ЦК України, носять компенсаторний характер, а право на їх стягнення з`являється у кредитора після прострочення боржника, тобто у разі неправомірного користування боржником грошовими коштами кредитора, визначені положеннями договору відсотки при простроченні виконання зобов`язання після 30 днів слід оцінювати як направлене на отримання майнової компенсації грошове заміщення, яке відповідає критеріям ч.2 ст. 625 ЦК України із застосуванням передбачених умовами договорів відсоткових ставок. За резільтатом оцінки доказів, наданих позивачем, у тому числі, розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку про порушення позичальником взятих на себе за укладеним договором кредиту зобов`язань, а тому вважає необхідним стягнути як обгрунтовану суму заборгованості, що утворилась станом на 10.07.2024 року, в розмірі 24 000,00 грн., з яких: 8000,00 грн. - сума основного боргу, 16 000,00 грн. - сума нарахованих відсотків. На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача сплачена позивачем сума судового збору.

Outcome: approved