Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

До суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] , у якому позивач просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 21.04.2024-100002667 від 21.04.2024 в розмірі 16338,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.04.2024 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір (оферти), у розмірі 6000 грн. строком на 98 днів, зі сплатою відсотків, у розмірі 1,35% за один день користування Кредитом, комісії - 15% від суми кредиту, що дорівнює 900 грн. та неустойки, в сумі 60 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Позивач зобов`язання по кредитному договору виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в сумі 6000 грн. Однак, відповідач порушив умови договору, внаслідок чого, станом на 27.07.2024 виникла заборгованість, в сумі 16338 грн., з яких: 6000 грн. тіло кредиту, по процентам в розмірі 7938,00 грн., комісія 900 грн. та 1500 грн. неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 19.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово клопотав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає частково, так як нею сплачено частину боргу в сумі 9322,40 грн. \~ \~ \~ \~ Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № 21.04.2024-100002667 у розмірі 6000 грн. строком на 98 днів, зі сплатою відсотків, у розмірі 1,35% за один день користування Кредитом, комісії - 15% від суми кредиту, що дорівнює 900 грн. та неустойки, в сумі 60 грн. [PERSON] 21.04.2024 електронним цифровим підписом підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. \~ \~ \~ \~Позивач свої зобов`язання виконав, що підтверджується квитанцією 2452851260 системи LIQPAY, з якої вбачається, що 21.04.2024 о 21 год. 57 хв. відповідачу перераховано кошти в сумі 6000,00 грн.; призначення платежу - видача за договором № 21.04.2024-100002667. Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. \~ \~ \~ \~З довідки-розрахунку про стан заборгованості від 27.07.2024 вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором, становить 16338 грн., з яких: 6000 грн. тіло кредиту, по процентам в розмірі 7938,00 грн., комісія 900 грн. та 1500 грн. неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. За змістом статей\~626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 3-6, ч.8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1 ЦК України\~встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Крім того, відповідачем надано суду платіжну інструкцію № 7290-РОХК-594Т від 25.11.2024 про сплату нею заборгованості за кредитним договором в розмірі 9322,40 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки, то суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 18\~Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки відповідач укладав Кредитний договір з ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" 21.04.2024, тобто у період дії в Україні воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, неустойка в розмірі 1500 грн. не підлягає стягненню з відповідача, а підлягає списанню позивачем. Разом з тим, безпідставними є позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 900,00 грн, оскільки відповідно до умов кредитного договору позичальнику кредит надавався на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін у даній частині визначаються\~Законом України «Про захист прав споживачів». Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті\~1, статті\~11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. За положеннями частини п`ятої статті\~11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті\~18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16 та постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 276/4216/16-ц, відповідно до яких, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У зв`язку з вище вказаним позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 900,00 грн не підлягають задоволенню. З цих\~підстав з\~відповідача на\~користь позивача\~слід стягнути\~заборгованість за\~кредитним договором\~від 21.04.2024\~року №\~21.04.2024-100002667в розмірі 4615,60 грн.. Відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 684,33 грн.

Outcome: partial