Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

\~ [PERSON] звернувся\~ до\~ Ужгородського міськрайонного суду\~\~ з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 09.07.2007 року між ним та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в простій письмовій формі укладено кредитний договір №1022. 10.07.2007 року між ним та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір застави автомобіля в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором. Позивач зазначає, що 19.03.2012 року Ужгородським міськрайонним судом ухвалено рішення в справі №2п-7526/11, яким з нього стягнуто на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 12\~671,22 доларів США, що еквівалентно 101\~061,84 грн. На виконання рішення суду 24.05.2012 року видано виконавчий лист. 06.08.2016 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Чуловським Володимиром Андрійовичем вчинено виконавчий напис , який зареєстровано в реєстрі за №15271, відповідно\~до\~якого\~ запропоновано\~ звернути стягнення на належний позивачу автомобіль в рахунок погашення заборгованості в розмірі 681\~258,92 грн. , що виникла внаслідок невиконання/ неналежного виконання боржником умов кредитного договору №1022 від 09.07.2007 за період з 08.07.2014 по 01.06.2016 , а саме: заборгованість за кредитним договором №1022 від 09.07.2007 року. Про існування виконавчого напису він дізнався в липні 2022 року за результатами ознайомлення його представника з матеріалами виконавчих проваджень. Позивач вважає\~виконавчий напис\~незаконним,\~безпідставним та таким, що не підлягає виконанню. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства України. Позивач вважає, що виконавчий напис №15271 від 06.08.2016 року вчинений нотаріусом з численними порушеннями вимог чинного законодавства, а тому вважає, що він не підлягає виконанню. Позивач вказує на те, що відповідач в порушення приписів ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (в редакції, що діяла на час здійснення оскаржуваного виконавчого напису) не зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження та не надіслав позивачу письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, здійснення виконавчого напису нотаріусом проведено всупереч порядку, встановленому законом. Ухилення від реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Позивач вважає,\~що вчинення\~вказаного виконавчого\~напису не\~відповідає вимогам\~загального та\~спеціального законодавства,\~яким регулюється\~здійснення даної процедури. Вказує, що вчиняючи виконавчий напис №15271 від 06.08.2016 року приватний\~ нотаріус\~ не перевірив факту наявності чи відсутності заборгованості та спору. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з порушенням ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~та встановленого порядку, оскільки заборгованість не є безспірною, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх прав. Просить врахувати правові позиції Великої Палати Верховного Суду України викладені у постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження №14-278гс18) від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження №14-557цс19) від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц (провадження №14-706цс19). Позивач наголошує\~на тому,\~що заборгованість\~за кредитним\~договором була\~стягнута кредитором\~в судовому\~порядку згідно\~рішення Ужгородського\~міськрайонного суду\~ від\~19.03.2012\~року \~в справі\~№2п-7526/11.\~Відтак,\~стягнення нарахованої\~заборгованості за\~період з\~08.07.2014\~по 01.06.2016,\~після його\~розірвання кредитором\~в односторонньому\~порядку,\~є неправомірним\~та суперечить\~вимогам закону.\~З наведеного\~випливає,\~що зазначена\~в виконавчому\~написі сума\~кредитної заборгованості\~не є\~безспірною, розмір заборгованості, визначений у виконавчому написі не відповідає дійсному боргу позивача та є явно завищеним, оскільки підстав для нарахування відсотків після припинення дії кредитного договору є неправомірним. Позивач зазначає, що банк, звернувшись до суду 06.12.2011 року з позовом про стягнення кредитної заборгованості, змінив строк виконання зобов`язання й судовим рішенням встановлена сума заборгованості боржника перед\~ПАТ «Акціонерний\~комерційний промислово-інвестиційний\~банк» за кредитним договором. Проте розмір заборгованості за кредитним договором, на підставі якого був вчинений оспорюваний виконавчий напис, не узгоджується зі змістом судового рішення і розміром встановленої судом заборгованості, тому така заборгованість на думку позивача не може вважатися безспірною. Вважає, що нотаріус не дотримався положень\~статті 88 Закону України "Про нотаріат"\~щодо можливості\~стягнення заборгованості\~за період\~в межах\~трьох років. Окрім того, позивач вказує на те, що договір застави від 10.07.2007 не передбачає право кредитора на звернення стягнення на автомобіль боржника на підставі виконавчого напису нотаріуса. Посилаючись на викладене, позивач, просить\~суд ухвалити рішення,\~яким\~визнати\~ таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №\~15271\~вчинений 06.08.2016\~року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, боржником за яким є [PERSON] . Позиція сторін справи : В судове засідання позивач та представник позивача адвокат Мартинов Г.К. не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Щодо доводів представника відповідача про порушення строків позовної давності заперечує з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» повторно в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представник відповідача\~подав до\~суду заяву\~ про\~позицію сторони відповідача , згідно якої зазначив, що сторона ТОВ «Кредитні ініціативи» не може погодитись із зазначеним позовом,\~просить відмовити\~в його\~задоволені у\~зв`язку із\~пропуском строків\~позовної давності.\~Як зазначено\~вище,\~виконавче провадження\~№ 52536760\~відкрите 05.10.2016\~року.\~Згідно ч.\~1\~ст.\~28\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від\~02.06.2016\~року №\~1404-VIII\~(далі\~-\~Закон 1404-VIII)\~слідує,\~що «Копії\~постанов виконавця\~та інші\~документи виконавчого\~провадження (далі\~-\~документи виконавчого\~провадження)\~доводяться виконавцем\~до відома\~сторін та\~інших учасників\~виконавчого провадження,\~надсилаються адресатам\~простим поштовим\~відправленням або\~доставляються кур`єром,\~крім постанов\~про відкриття\~виконавчого провадження,\~про повернення\~виконавчого документа\~стягувачу,\~повідомлення стягувачу\~про повернення\~виконавчого документа\~без прийняття\~до виконання,\~постанов,\~передбачених пунктами\~1-4\~частини дев`ятої\~статті 71\~цього Закону,\~які надсилаються\~рекомендованим поштовим\~відправленням.\~Боржник вважається\~повідомленим про\~початок примусового\~виконання рішень,\~якщо йому\~надіслано постанову\~про відкриття\~виконавчого провадження\~за адресою,\~зазначеною у\~виконавчому документі».\~Тобто,\~Постанова про\~відкриття ВП\~була направлена\~позивачу в\~цій справі\~05.10.2016\~року,\~яку він\~повинен був\~отримати до\~середини листопада\~2016\~року.\~Тобто,\~про існування\~оспорюваного виконавчого\~напису сторона\~позивача повинна\~була дізнатись\~до середини\~листопада 2016\~року,\~ \~позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~ 17.\~08.\~2022\~року,\~тобто через\~5\~років 9\~місяців після\~того,\~як сторона\~відповідача повинна\~була дізнатись\~про своє\~порушене право\~фактом вчинення\~оспорюваного виконавчого\~напису.\~Наведене вище\~вказує на\~те,\~що сторона\~позивача,\~діючи в\~розумні строки,\~з метою\~сприяння своєчасному,\~всебічному,\~повному та\~об`єктивному встановленню\~всіх обставин\~справи,\~добросовісно користуючись\~процесуальними правами,\~не допускаючи\~випадків зловживання\~процесуальними правами,\~повинна знати\~з середини\~листопада 2016\~року про\~існування виконавчого\~провадження №\~52536760\~та оспорюваного\~виконавчого напису.\~На підставі\~викладеного,\~сторона ТОВ\~«Кредитні ініціативи»\~клопоче про\~застосування строку\~позовної давності\~до спірних\~відносин. Також згідно поданої до суду заяви представник відповідача просив проводити судові засідання в цій справі за відсутності свого представника. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 28.09.2022 року представником позивача подано заяву про вступ у справу представника. 27.10.2022 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі. 30.09.2024 року позивачем подано заяву про розгляд справи без участі. 30.09.2024 року представником відповідача подано клопотання про відкладення судового. 29.10.2024 року представником відповідача подано заяву про позицію сторони. 29.10.2024 року представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 26.08.2022 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 11.08.2023 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті . Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. За правилами ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на\~підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим\~\~Кодексом.\~\~Частиною 5. даної статті передбачено, що\~\~докази подаються\~\~ сторонами та іншими учасниками справи,\~\~а ч.6 що\~\~доказування не\~\~може\~\~ґрунтуватися\~\~на припущеннях. Згідно з ч.7\~ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у\~добросовісному\~здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність\~обставин\~(фактів), що обґрунтовують\~\~вимоги і заперечення учасників\~\~справи, та інших обставин,\~\~які мають\~значення\~для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 09.07.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] в простій письмовій формі укладено кредитний договір №1022. З метою забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед Банком по поверненню суми кредиту за кредитним договором №1022 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] 10.07.2007 року укладено договір застави автомобіля. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Віддлення ПАТ «Промінвестбанку в м. Рахів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в порядку ч. 2 ст.1050 ЦК України із вимогою про поверненню кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 18 жовтня 2011 року має заборгованість 12\~671 доларів США 22 центів, що еквівалентно 101\~061,84 грн по курсу НБУ на 18.10.2011 року (7,9757 грн. за 1 Долар США), а саме: строковий кредит 8413,35 доларів США, що еквівалентно 67\~102,35 грн., прострочений кредит 3831,25 доларів США, що еквівалентно 30\~556,90 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 426,62 доларів США, що еквівалентно 3402,59 грн. Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19.03.2012 року №25-7526/11 за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ «Промінвестбанку в м. Рахів» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором №1022 від 09.07.2007 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором №1022 від 09.07.2007 року у розмірі 12\~671,22 долари США, що еквівалентно 101\~061,84 грн., а саме: строковий кредит 8413,35 доларів США, що еквівалентно 67\~102,35 грн., прострочений кредит 3831,25 доларів США, що еквівалентно 30\~556,90 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 426,62 доларів США, що еквівалентно 3402,59 грн. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19.03.2012 р. було встановлено, що ПАТ «Акціонерний комерційний\~промислово-інвестиційний\~банк» як кредитор використав передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України право вимоги дострокового повернення кредитних коштів. Згідно ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено судом, на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 19.03.2012 року судом 24.05.2012 року видано виконавчий лист. Як встановлено судом,\~після стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості \~за кредитним договором №1022 від 09.07.2007 року в судовому\~порядку,\~ТОВ «Кредитні\~ініціативи» звернулось\~до нотаріуса\~за вчиненням\~виконавчого напису\~про стягнення заборгованості за кредитним договором №1022 від 09.07.2007 р. Як встановлено судом, 06.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, за № 15271, яким запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки Renault, моделі Kangoo, типу легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , кольору зеленого, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2006, власником якого є [PERSON] , який на підставі договору застави, було передано у заставу в забезпечення зобов`язань по Кредитному договору №1022 від 09.07.2007 р. Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку, правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», 17 грудня 2012 року на підставі договору відступлення прав вимоги, відступлено право вимоги за кредитним договором та на підставі договору про передачу прав за договорами забезпечення відступлено право вимоги за договором застави Товариству з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи (код ЄДРПОУ 35326253, місцезнаходження:04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд.21, п\\р [NUMBER] в ПАТ Альфа-Банк, МФО 300346), строк платежу за яким настав. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником кредитного договору за період з 08 липня 2014 року по 01 червня 2016 року, а саме: заборгованість за кредитом 307\~849,29 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 373\~409,63 грн. Судом встановлено, що 05.10.2016 року старшим державним виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Гусєв О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52536760 по примусовому виконанню виконавчого напису №15271 від 06.08.2016 року вчиненого приватним нотаріусом Чуловським В.А. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 05 жовтня 2016 року №52536760 старшим державнии виконавцем Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Гусєв О.О. було відкрито виконавче провадження з виконання виконачого напису №15271 виданого 06.08.2016 року приватним нотаріусом Чуловським В.А. про звернення стягнення на предмет застави Renault Kangoo, легковий універсал-В,\~зеленого кольору,\~ [NUMBER] ,\~рік випуску\~2006,\~номер шасі\~ [NUMBER] ,\~власником якого\~є [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва про\~реєстрацію транспортного\~засобу [NUMBER] ,\~виданого 10.07.2007\~року. Заборгованість становить 681\~258,92 грн. Нормативно-правове обґрунтування: Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у\~\~справі, суд\~\~виходить\~\~з наступного. У даній справі, спір між сторонами виник щодо неправомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса. Згідно з п. 4\~ст. 129 Конституції України\~однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1\~ст. 2 ЦПК України). Порядок\~вчинення \~виконавчих\~написів\~ визначається\~ положеннями\~Закону\~України\~ «Про\~\~\~\~нотаріат» (в редакції яка діяла станом на час вчинення виконавчого напису), Порядком\~ вчинення\~ нотаріальних\~ дій\~нотаріусами\~України, \~затвердженим\~ Наказом\~ Міністерства юстиції\~ України\~ 22.02.2012\~р.\~ №\~296/5;\~ постановою\~ Кабінету\~ Міністрів\~ України\~від 29.06.1999\~р.\~ №\~1172\~ «Про\~ затвердження\~ переліку\~ документів,\~ за\~ якими стягнення \~заборгованості\~ провадиться\~у\~ безспірному\~ порядку \~на\~підставі\~ виконавчих \~ написів\~нотаріусів» За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~ Законом\~та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~ наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону України\~Про нотаріат\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України\~«Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.\~ Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.\~ Отже,\~відповідне\~право\~стягувача,\~за\~захистом\~якого\~він\~звернувся\~до\~нотаріуса,\~\~повинно\~існувати\~ на\~момент\~звернення.\~Так\~само\~на\~момент\~звернення\~стягувача\~до нотаріуса\~із\~заявою\~ про\~ вчинення\~ виконавчого\~ напису\~повинна\~існувати\~й,\~крім\~ того,\~\~також\~бути\~безспірною,\~\~ заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.\~ Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.\~ Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172\~(далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України "Про нотаріат"\~та Порядку. У пунктах 20, 22\~постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі N 305/2082/14-ц\~(провадження N 14-557цс19) зазначено, що "вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172". У постанові від 27 березня 2019 року у справі N 137/1666/16-ц (провадження N 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що "для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису". У постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі N 204/4071/14 (провадження N 61-360св18), від 09 лютого 2022 року у справі N 547/210/20 (провадження N 61-16834св21) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому\~спорі суд\~повинен перевірити\~доводи сторін\~у повному\~обсязі й\~установити та\~зазначити в\~рішенні,\~чи справді\~на момент\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 15 січня 2020 року у справі N 305/2082/14-ц (провадження N 14-557цс19), від 02 липня 2019 року у справі N 916/3006/17 (провадження N 14-278гс18). Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинений із порушенням закону, оскільки нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив вимоги щодо процедури оформлення і змісту виконавчого напису. Як встановлено судом, рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 19.03.2012 року №25-7526/11 за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ «Промінвестбанку в м. Рахів» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором №1022 від 09.07.2007 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором №1022 від 09.07.2007 року у розмірі 12\~671,22 доларі США, що еквівалентно 101\~061,84 грн, а саме: строковий кредит 8413,35 доларів США, що еквівалентно 67\~102,35 грн., прострочений кредит 3831,25 доларів США, що еквівалентно 30\~556,90 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 426,62 доларів США, що еквівалентно 3402,59 грн . Тобто,\~кредитор реалізував\~своє право\~на дострокове\~стягнення заборгованості за кредитом. Тобто Банк реалізував своє право на дострокове стягнення кредитних коштів з боржника та після винесення судового рішення мав право на захист своїх прав, у разі невиконання судового рішення про стягнення заборгованості, на підставі статті 625 ЦК України. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, кредитор відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~змінює строк виконання основного зобов`язання й зобов`язаний пред`явити позов або звернутись до нотаріуса за виконавчим написом протягом трьох років від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Нотаріусом взагалі не встановлювалась наявність такої вимоги. Такий висновок міститься в Постанові ВСУ у справі № 6-509цс17 від 05.07.2017 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, проаналізувавши надані позивачем докази, суд приходить до висновку про те, що заборгованість на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною. 06.08.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. вчинив виконавчий напис №15271,\~яким запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки Renault, моделі Kangoo, типу легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , кольору зеленого, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2006, власником якого є [PERSON] , який на підставі договору застави, було передано у заставу в забезпечення зобов`язань по Кредитному договору №1022 від 09.07.2007 р. Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку, правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», 17 грудня 2012 року на підставі договору відступлення прав вимоги, відступлено право вимоги за кредитним договором та на підставі договору про передачу прав за договорами забезпечення відступлено право вимоги за договором застави Товариству з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи (код ЄДРПОУ 35326253, місцезнаходження:04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд.21, п\\р [NUMBER] в ПАТ Альфа-Банк, МФО 300346), строк платежу за яким настав. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником кредитного договору за період з 08 липня 2014 року по 01 червня 2016 року, а саме: заборгованість за кредитом 307\~849,29 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 373\~409,63 грн. У\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 310/11534/13-ц\~(провадження N 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням суду про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України. Звернувшись у 2011 році з позовом про стягнення з позичальника усієї заборгованості за кредитним договором, банк змінив строк виконання зобов`язання на 2011 рік, а тому нарахування процентів після цієї дати є безпідставним, однак відповідно до наданого банком нотаріусу розрахунку проценти нараховувались після 2011 року і нотаріусом запропоновано звернути стягнення в рахунок погашення процентів за користування кредитними коштами у розмірі 373\~409, 63 грн. за період з 08 липня 2014 року по 01 червня 2016 року. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, проте такі вимоги банк не заявляв. Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 вказано, що зміст частини першої\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Велика Палата Верховного Суду підтверджує висновок, викладений у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, що норми частини першої\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~(у редакції, чинній на час вчинення спірних виконавчих написів) слід застосовувати разом з нормами частини другої\~статті 88 цього Закону\~та\~статті 257 ЦК України, які передбачають трирічний строк від дня виникнення права вимоги, в межах якого вчиняється виконавчий напис. Проте, виконавчим написом з позивача [PERSON] який є боржником за кредитним договором № 1022 від 09 липня 2007 року, укладеним з ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», запропоновано стягнути заборгованість за період з 08 липня 2014 року по 01 червня 2016 року. Сума заборгованості визначена у розмірі 681\~258,92 грн. Таким чином,\~нотаріус при\~вчиненні оспорюваного\~виконавчого напису\~не переконався\~належним чином\~як у\~безспірності розміру\~заборгованості,\~з метою погашення якої запропоновано звернути стягнення за виконавчим написом, так і у самому розмірі такої заборгованості. Враховуючи викладене, слід погодитися з доводами позивача щодо спірності заборгованості, розмір якої було визначено кредитором при зверненні до нотаріуса. Наданими суду документами не підтверджено, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем у розмірі 681258,92 грн, враховуючи що судовим рішенням було достроково стягнуто усю суму боргу у розмірі 12\~671,22 доларі США, що еквівалентно 101\~061,84 грн, а саме: строковий кредит 8413,35 доларів США, що еквівалентно 67\~102,35 грн., прострочений кредит 3831,25 доларів США, що еквівалентно 30\~556,90 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 426,62 доларів США, що еквівалентно 3402,59 грн. Отже існують підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на встановлені обставини , суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання оспореного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Окрім того,\~нотаріусом не враховано, що станом на час вчинення спірного виконавчого напису, трирічний строк з дня виникнення у Відповідача права вимоги, що вимагається п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, сплив. Згідно зст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У своїй Постанові по справі № 727/2027/16-ц від 8 лютого 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду надав наступні висновки щодо застосування норм права в аналогічній справі: «…суди дійшли правильного висновку, що з дня виникнення права вимоги на стягнення вказаної заборгованості минуло більше трьох років, що виключає можливість її стягнення за виконавчим написом. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд,

Outcome: approved