Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

11.09.2024 представник позивачки звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 09.08.2014 сторони зареєстрували шлюб, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Однак сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя, відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє вдома сварки, погрожує фізичним насиллям, доходів не має, дитину не утримує, ставиться до позивачки зверхньо та не бажає враховувати інтереси дружини та дитини, тому позивачкою було подано до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідач хоча донькою взагалі не цікавився, у серпні 2024 року почав погрожувати, що забере у позивачки дитину, в зв`язку з чим просить визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання її матері, [PERSON] . 17.09.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Крім того, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.10.2024 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 22.10.2024 замінено третю особу: службу у справах дітей Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області на орган опіки та піклування Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області. В судовому засіданні позивачка, її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про причину неявки не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Представник третьої особи в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що позивачка є її дочкою. Спочатку відносини сторін були добрі. Десь через 7 років спільного проживання відповідач почав випивати, а коли почалася війна - став більше пити та зникати з дому. Коли повертався, влаштовував сварки, свідком яких була дитини. У кінці 2022 року відповідача мобілізували, потім, через поранення його комісували. Зараз відповідач дитиною не цікавиться, не допомагає, але погрожував позивачці забрати дитину. Свідок [PERSON] в суді зазначила, що вона є перекладачем із жестової мови. [PERSON] член їхнього клубу. Тому свідок обізнана про її життя. Останнім часом [PERSON] скаржилася, що її чоловік випиває та не приділяє уваги дочці. Зараз додому майже не приходить. Казав, що [PERSON] йому набридла та погрожував забрати дитину. Донькою займається тільки [PERSON] . У спілкуванні з дочкою сторін [PERSON] , остання повідомляла свідку, що хоче жити тільки з мамою. Беручи до уваги згоду сторони позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши наявні у справі докази, дійшов такого висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Конституції України, Сімейного кодексу України та інших нормативно-правових актів, що регулюють права та інтереси дитини. Так відповідно до ст.ст. 51, 52, 55 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Встановлено, що 09.08.2014 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.09.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (а.с. 8). З характеристики [PERSON] вбачається, що протягом навчання дитини у третьому класі батько перестав приділяти увагу доньці, цікавиться її шкільним життям, спілкуватися з класним керівником по телефону чи в особистих зустрічах. Дитина вразлива, болісно реагує на взаємовідносини між батьками, потребує емоційної стабільності та рівноваги (а.с. 13). Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. У ч. 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Частинами 3 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначено, що задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 31.10.2024 №298 затверджено висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, відповідно до якого орган опіки та піклування дійшов висновку, що відповідатиме інтересам дитини визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з матір`ю. З огляду на викладене, враховуючи, що дитина фактично проживає разом з матір`ю, з огляду на висновок органу опіки та піклування, враховуючи обставини справи, вік та потреби дитини, з метою захисту інтересів малолітньої дитини та подальшого забезпечення належних умов її виховання та всебічного розвитку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved