Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

10 липня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника за довіреністю [PERSON] звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] \~ користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість на за кредитним договором №\~ 819505\~ від 11 лютого 2022 року в розмірі 51699,01 грн, з яких: 12168,37 грн - заборгованість по тілу кредиту; 9530,64 грн сума заборгованості за відсотками та за кредитним договором № 356332 в розмірі 22960,00 грн, з яких: 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 15960,00\~ грн сума заборгованості за відсотками.\~ Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 лютого 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір про надання споживчого кредиту № 819505.В межах якого надав відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором. 24.01.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2401-24, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право вимоги за договором укладеним із відповідачем. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 2401-24 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в розмірі 21699,01 грн, з яких 12168,37 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9530,64 грн сума заборгованості за відсотками. Крім того 23 липня 2022 року\~ між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 356332. Відповідно до п. 1.1.\~ укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнтом через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. Договір вважається\~ укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленим Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. 29.02.2024\~ між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Селфі Кредит» було укладено Договір факторингу № 29022024 у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає), а ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 29.02.2024 до Договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22960,00 грн, з яких 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15960,00 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями\~ від 03.09.2024 вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 04 вересня 2024 року судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 06 вересня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні, призначеному на 01 жовтня 2024 року. Представник позивача в позовній заяві\~ просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення в справі. Відповідач в судове засідання 01 жовтня 2024 року не з`явився, в зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 28 жовтня 2024 року. В судове засідання 28.10.2024 відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за місцем зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 11 лютого 2022 року між [PERSON] та «ТОВ «Слон Кредит» укладено договір про надання споживчого кредиту № 819505 (а.с. 9-13). Згідно п. 1.3 сума кредиту складає 25000,00 грн; згідно з п.1.4 договору, строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 11.02.20230 (включно). Орієнтовна реальна процентна ставка за договором складає 363,65 % річних (п.1.7 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 54203,61 грн. (п.1.8 договору).\~ Вказана інформація в кредитному договорі знайшла своє відображення в паспорті споживчого кредиту. Згідно з п. 2.1 договору, кошти надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування в розмірі 25000,00 грн на поточний рахунок споживача , уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . В додатку № 1 до договору сторонами складено таблицю обчислення загальної вартості кредиту, згідно з якою загальна вартість кредиту становить 54203,61 грн. та складається з тіла кредиту в сумі 25000,00 грн та відсотків за користування кредитом в сумі 29203,61 грн (а.с. 15). 24 січня 2024 року між ТОВ Слон Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 2401-24, згідно з яким до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до кредиторів за угодами, укладеними з первісним кредитом (а.с. 17-18). Згідно з витягом з реєстру\~ боржників до договору факторингу № 2401-24 від 24.01.2024 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 819505 становила 21699,01 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 12168,37 грн та заборгованості за відсотками в сумі 9530,64 грн (а.с. 20). 23.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 356332 (а. с.24-33), згідно з п.1.3 сума кредиту складає\~\~ 7000,00 грн. Відповідно до п. 1.4 строк кредиту становить 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено в порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Згідно п. 1.5.1 стандартна процентна ставка становить 1,90% в день застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору, в межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п. 4.2 Договору. Згідно п. 1.7.1 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 24079,41% річних. Згідно п. 1.8 Договору Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 10990,00 грн. Згідно п. 4 Договору строк кредиту може бути продовжено:\~ за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження в порядку, визначеному п. 4.2 Договору або в порядку авто пролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 Договору.\~ Продовження строку кредиту може бути здійснено на кількість днів, зазначену в п. 1.4 Договору на підставі Додаткової угоди, що укладається між сторонами відповідно до порядку.\~\~ Згідно п. 4.3.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або авто пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день,що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутись пролонгація строку кредиту за\~ ініціативою споживача, відповідно до пп. 4.2.2-4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день авто пролонгації є новою датою повернення кредиту. Згідно п. 4.3.2 договору Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту , якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача у порядку, передбаченому п. 4.2 Договору. В Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту\~ зазначено суму платежів за розрахунковий період в розмірі 10990,00 грн, проценти за користування кредитом складуть 3990,00 грн, реальна річна процентна ставка 24079,41%. Загальна вартість кредиту складе 10990,00 грн\~ (а.с. 33 на звороті). Інформація за договором викладена також у паспорті споживчого кредиту, підписаного позичальником електронним підписом (а. с. 35-36), у якому відображено умови кредиту, зазначені як договором так і додатком № 1 до договору. 29 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Селфі Кредит»\~ укладено договір факторингу № 29022024, згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~ набуло право грошової вимоги до боржників ТОВ «Селфі Кредит» (а. с. 37-39). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22960,00 грн, з яких 7000,00 грн\~ заборгованіть за основною сумою боргу та 15960,00 грн сума заборгованості за відсотками (а. с. 41). Окрім цього, позивачем додано до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором № 356332 від 23.07.2022 згідно якого відсотки за кредитним договором нараховані за період з 23.07.2022 по 20.11.2022\~ (а.с. 42-43). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості був укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача. Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, суд приймає до уваги те, що вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалось перерахування позичених грошових коштів, номер телефону, адреса електронної пошти), які до того ж відповідають даним зазначеним відповідачем в клопотанні про призначення експертизи, були використані неправомірно для укладення кредитного договору від її імені, ним до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не зверталася, як і не оскаржувала правомірність укладеного договору. Враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до своїх рахунків, і вона мала можливість представити суду виписку з своїх рахунків на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак доказів на спростування заявлених позовних вимог в частині укладення договору та отримання кредитних коштів, суду не надала. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. Враховуючи те, що заборгованість відповідача [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 819505 від 11.02.2022 в розмірі 21699,01 грн, що не перевищує розмір загальної вартості кредиту згідно Додатку № 1 до договору. Також суд враховує те, що за Договором № 356332 від 23.07.2022 відбулась автопролонгація строку кредиту в порядку п. 4.3.1 договору, який підписано відповідачем,\~ відсотки за кредит нараховані з урахуванням строку автопролонгації в розмірі 15960,00 грн підлягають стягненню. З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених у справі обставин, суд вважає, що відповідач, отримавши обумовлену у кредитному договорі суму, належним чином не виконав взяті на себе кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується письмовими доказами та підлягає стягненню з позичальника на користь банку. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 3028,00 грн.

Outcome: approved