Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області, позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ГУ ПФУ в Тернопільській області переплату пенсії у розмірі 30\~194,49 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ГУПФУ в Тернопільській області призначило [PERSON] пенсію по інвалідності. Відповідно до листа Обласної МСЕК № 1 від 10.06.2024 № 360, довідка серії 12 ААВ № 238112 від 03.01.2023, видана [PERSON] про встановлення третьої групи інвалідності довічно, вважається неправомірною та відмінена. Відповідно, виплату пенсії припинено та нараховано переплату пенсії за період з 12.12.2022 по 19.12.2023 року в сумі 30\~194,49 грн. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1900-0503-8/33420 від 05.07.2024 відповідача повідомлено про переплату пенсії та необхідність її повернення на рахунок позивача, однак станом на день подання позовної заяви переплата не повернута. З огляду на викладене позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.08.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05.09.2024 судом зареєстровано відзив на позов поданий відповідачем [PERSON] , в якому остання вказує, що на її думку рішення обласної МСЕК щодо неправомірності та скасування довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ N?238112 від 03.01.2023 є передчасним та протиправним, оскільки її діагноз підтверджений сукупністю медичних висновків та виписок зібраних на протязі тривалого періоду лікування. При цьому, станом на дату отримання даної позовної заяви жодні повідомлення чи листи від МСЕК, з вимогою повторно пройти медичний огляд та надати медичні документи їй не надходили. Водночас, нею було повторно зібрано повний пакет медичних документів, які були надані на розгляд комісії МСЕК та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №720990 від 23.01.2024, їй повторно була встановлена третя група інвалідності на строк до 01.01.2025. Відтак, відповідач вказує, що оскільки інвалідність їй встановлювалась повторно, після скасування на основі листа Обласної МСЕК № 1 від 10.06.2024 вих. № 360, підстав для підробки медичних документів з її сторони не було. Відповідач звертає увагу, що матеріали позовної заяви не містять будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, так і не містять доказів надання нею, завідомо неправдивих даних, які стали підставою для неправомірного призначення пенсії чи її нарахування. Таким чином, доводи позивача щодо того, що переплата пенсії виникла внаслідок подання нею недостовірних даних є не правдивим. Крім цього, якщо позивач вважає, що внаслідок переплати пенсії було завдано шкоди Пенсійному фонду, то вправі сам звернутися з цивільним позовом в рамках кримінального провадження до обвинуваченого [PERSON] з вимогою про відшкодування суми переплати. З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні позову. Представник позивача ГУ ПФУ в Тернопільській області Комарніцька А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Балабан П.О. у судовому засіданні заперечили з приводу позову та просили відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне: Судом встановлено,\~що відповідно\~до виписки\~з акта\~огляду медико-соціальною\~експертною комісією\~серії 12\~ААГ №\~238112\~від 03.01.2023,\~ [PERSON] встановлено третю групу інвалідності терміном до 01.01.2024. Дата чергового переогляду 12.12.2023. Листом Голови обласної МСЕК № 1 Ольги Ремези № 360 від 10.06.2024 повідомлено Начальника ГУ ПФУ в Тернопільській області, що обласною МСЕК прийнято рішення, відповідно до Постанови КМУ від 03.12.2009 № 1317, пункт 12, вважати неправомірними довідки таких осіб, та відмінити їх, зокрема і стосовно [PERSON] , довідка серії 12ААГ № 238112. Додатково повідомляють, що всіх осіб, вказаних у списку буде проінформовано про необхідність повторного фахового ЛКК для подальшого проходження МСЕК щодо підтвердження факту інвалідності. Згідно довідки про переплату пенсії від 18.06.2024, [PERSON] встановлено переплату пенсії в розмірі 30\~194,49грн, яка виникла в період з 12.12.2022 по 19.12.2023 із причини припинення виплати пенсії по інвалідності згідно листа Обласної МСЕК № 1 № 360 від 10.06.2024. Із протоколу індивідуального перерахунку за період з 01.12.2022 по 31.07.2024 вбачається, що [PERSON] за вказаний період виплачено пенсію у сукупному розмірі 30\~194,49грн, переплата 30\~194,49грн. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №\~1900-0503-8/33420 від 05.07.2024 [PERSON] повідомлено про\~переплату пенсії\~у сумі\~30\~194,49грн та необхідність її повернення на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Як вбачається із довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії 12 ААР № 720990 виданої 23.01.2024 Тернопільською міськрайонною МСЕК, 20.12.2023 [PERSON] встановлено третю групу інвалідності терміном до 01.01.2025. Дата чергового переогляду 20.12.2024. На підтвердження наявності правових для отримання інвалідності відповідачем [PERSON] долучено до матеріалів справи ряд медичних документів, зокрема, індивідуальні програми реабілітації інваліда, виписки з медичних карт стаціонарного хворого, витяги з медичних карт стаціонарного хворого, а також результати обстежень та консультації лікарів. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). В силу п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо). Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 691цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі № 545/163/17 (провадження № 6133727сво18). Так, добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету. Відтак, позивач повинен довести вину відповідача у формі прямого умислу, спрямованого саме на свідоме неповідомлення про обставини, які мали значення для отримання пенсії по інвалідності, з метою незаконного отримання такої. З листа голови обласної МСЕК № 1 Ольги Ремези № 360 від 10.06.2024, наявного в матеріалах справи, вбачається, що після отримання 31.05.2024 листа СВ ГУНП в Тернопільській області обласною МСЕК було прийняте рішення вважати неправомірними та відмінити довідки, серед яких є довідка [PERSON] серії 12ААГ № 238112. Зі змісту наведеного листа також слідує, що причиною відміни довідок, в том числі і складеної стосовно відповідача [PERSON] , є можливі неправомірні дії іншої особи колишнього директора ПП «Амбулаторії загальної практики сімейної медицини Медікус № 2» [PERSON] . Отже, обставини, на які посилається сторона позивача не залежали від волі відповідача [PERSON] та не можуть свідчити про недобросовісність її поведінки. ГУ ПФУ в Тернопільській області не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про зловживання з боку відповідача [PERSON] , які б доводили недобросовісність її поведінки під час нарахування розміру пенсії та підтверджували безпідставність отримання пенсії по інвалідності за період з 12.12.2022 по 19.12.2023. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач [PERSON] вчиняла будьякі зловживання зі свого боку або подала ГУ ПФУ в Тернопільській області недостовірні дані, необхідні для нарахування та виплати їй пенсії по інвалідності. Зловживання інших осіб своїми посадовими обов`язками не можуть покладати на особу, яка отримує пенсійну виплату, тягар відповідальності, недобросовісність поведінки відповідачки не доведена. За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем [PERSON] коштів у розмірі 30\~194,49грн, зазначена сума, яка є пенсійною виплатою, призначеною позивачем, відповідно до статті 1215 ЦК України поверненню ГУ ПФУ в Тернопільській області не підлягає. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ГУ ПФУ в Тернопільській області до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позові відмовлено, сплачений судовий збір слід покласти на позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

Outcome: dismissed