Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 23270,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 19.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою було укладено кредитний договір №30531-03/2023. Згідно з вказаним договором, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а останній зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 03.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу №3072023, за яким фактор став новим кредитором по зобов`язаннях, що виникли із основних договорів та отримує права вимоги до боржників. В подальшому, 27.10.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27102023. Відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 23270,00 грн. Всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до неї, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З урахуванням наведеного позивач просить суд, сягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 23270,00 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16270 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати. Ухвалою Любарського районного суду від 09.10.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідачка відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, а тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідно до ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив наступне. 19.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір позики №30531-03/2023, за яким товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит на суму 7000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (а.с.6-9). Відповідно до п.6.1 Договору, він укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з умовами договору позики, позичальник зобов`язується вчасно повернути позику, сплатити відсотки за користування позикою в порядку, визначеному цим договором. Однак, всупереч умовам договору позики, відповідачка не виконала свого зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 23270,00 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16270 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.17-19). 03.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу №3072023, за яким фактор став новим кредитором по зобов`язаннях, що виникли із основних договорів та отримує права вимоги до боржників (а.с.10 12). 27.10.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №27102023 (а.с.13 - 15). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 27.10.2023 до Договору факторингу №27102023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 23270 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16270 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.16). Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, [PERSON] було укладено договір позики в електронному вигляді із ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ», яким передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника. Отже, підписавши вищевказану угоду електронним підписом, відповідачка добровільно погодилася у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та порядок та розмір сплати відсотків за користування кредитом. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними, ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» виконало свої зобов`язання за договором належним чином, надавши відповідачці кредитні кошти, проте остання, отримавши кредитні кошти, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернула. Враховуючи те, що ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» відступила право вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», а останнє в подальшому відступило право вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за кредитним договором до відповідачки, у позивача наявне право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості за цим договором. Згідно розрахунку заборгованості, який наведено в позовній заяві заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» становить 23270,00 грн. Саме такий розмір заборгованості підлягає стягненню із відповідачки. Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із ухваленням рішення суду про задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 3028,00 грн. по сплаті судового збору.

Outcome: approved