Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов мотивований тим, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON] . Спадкодавиця за життя являлася власником 37/50 часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить право спільної сумісної власності на: - земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510100000:03:029:0005, що належала померлій та відповідачу на праві спільної сумісної власності, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ЯБ №957577, виданий на ім`я [PERSON] . Вінницькою міською радою та Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів 30.03.2007 року, на підставі рішення Вінницької міської ради від 31.03.2004 року за №634 та рішення Вінницької міської ради від 21.06.2004 року №775, згідно з рішенням Вінницької міської ради від 21.06.2004 року №775, 22 сесії 24 скликання співвласників земельної ділянки зазначено: [PERSON] та [PERSON] ; -земельну ділянку площею 0,0846 гектарів, цільове призначення: для ведення садівництва; за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0510100000:03:029:0006, що належала померлій [PERSON] та [PERSON] , на праві спільної сумісної власності, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія ЯБ №957579, виданий на імя [PERSON] , Вінницькою міською радою та Вінницьким міським управлінням земельних ресурсів 30.03.2007 року, на підставі рішення Вінницької міської ради від 31.03.2004 року за №634 та рішення Вінницької міської ради від 21.06.2004 року №775, згідно з рішенням Вінницької міської ради від 21.06.2004 року №775, 22 сесії 24 скликання співвласників земельної ділянки зазначено: [PERSON] , [PERSON] . У зв`язку з відсутністю визначених розмірів часток кожного з співвласника у праві власності на земельні ділянки, позивач позбавлений можливості в оформленні спадкових прав після смерті дружини, тому змушений був звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду\~від 30.09.2024 року прийнято позовну\~заяву до\~розгляду, відкрито провадження\~у справі, вирішено справу розглядати в загальному позовному провадженні, надано строк відповідачам на подання до суду відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду\~від 18.10.2024\~року витребувано у\~приватного нотаріуса\~Вінницького міського\~нотаріального округу\~Рудик Л.В. належним чином\~засвідчену копію\~спадкової справи,\~заведеної після\~смерті [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] .\~А також зобов`язано Комунальне підприємство «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» надати суду для дослідження в судовому засіданні інвентаризаційну справу на житловий з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 01.11.2024\~року до\~суду надійшли\~матеріали інвентаризаційної\~справи,\~а 15.11.2024\~року -\~ копія спадкової\~справи №20/2024,\~заведеної до майна [PERSON] ,\~яка померла [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, проте його представник подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов [PERSON] підтримує повністю та просить його задовольнити. Докази на підтвердження позовних вимог було подано разом з позовною заявою. Судові витрати позивач залишає за собою та не просить стягувати їх з відповідача. Також просила справу розглядати у їх відсутність, без технічної фіксації. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій повідомила, що позов [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом визнає і не заперечує проти його задоволення. Також просила справу розглядати у її відсутність, без технічної фіксації. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~12.06.2009\~року №2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали\~цивільної справи, спадкової справи\~№20/2024,\~інвентаризаційної справи №1706\~на житловий\~будинок,\~враховуючи зміст\~заяв учасників\~судового розгляду,\~суд дійшов\~висновку,\~що визнання\~відповідачем позову\~не суперечить\~закону і\~не порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~підстави для\~постановлення ухвали\~про відмову\~у прийнятті\~визнання відповідачем позову і\~продовження судового\~розгляду відсутні, позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами глави 26 книги ІІІ ЦК України стосовно права спільної власності на майно. Матеріалами справи\~встановлено,\~що 10.01.1984\~року [PERSON] та\~ [PERSON] зареєстрували\~шлюб у міському відділі\~ЗАГС м.\~Вінниці, про що зроблено відповідний актовий запис №50 (а.с. 10). Після укладення шлюбу дружина прізвище не змінювала. Відповідно до\~договору купівлі-продажу,\~посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського\~нотаріального округу Майструк В.І. 09.09.2002 року за\~р. №2188, [PERSON] \~є власником 37/50 частин жилого будинку з відповідною\~часткою господарських\~будівель,\~що знаходяться в [ADDRESS] (а.с. 13). Вказаний факт також підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи (а.с. 37). Відповідно до\~технічного паспорту\~на будинок\~ [ADDRESS] , виготовленого 09.12.1998\~року,\~зі внесеними\~змінами 13.09.2002\~року,\~відповідач [PERSON] \~має ідеальну\~частку 13/50,\~а [PERSON] \~ 37/50 (а.с. 14-18). Згодом, зі змісту витягу з рішення Вінницької міської ради №775 від 21.06.2004 року на 22 сесії 24 скликання вирішено в зв`язку з допущеною помилкою, пункт 40 рішення міської ради від 31.03.2004 року №634 викладено в новій редакції: «Передати безоплатно в спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] на [ADDRESS] , земельну ділянку загальною площею 1846 кв.м., із них 1000 кв.м. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в тому числі 65 кв.м., що знаходиться в межах «червоних ліній» (без права забудови), 846 кв.м. для ведення садівництва на підставі договору оренди від 26.01.2004 року» (а.с. 19). Судом встановлено, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку: -\~серії ЯБ №957577,\~виданого 30.03.2007\~року на підставі рішення Вінницької\~міської ради\~від 31.03.2004\~року №634,\~рішення Вінницької\~міської ради\~від 21.06.2004\~року №775, [PERSON] є\~власником земельної\~ділянки площею 0,1000\~га,\~для будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~та споруд,\~яка розташована у [ADDRESS] ,\~кадастровий номер\~0510100000:03:029:0005 (а.с.\~21). Іншим співвласником\~спільної сумісної\~власності цієї\~земельної ділянки\~є [PERSON] -\~серії ЯБ №957579,\~виданого 30.03.2007\~року на підставі\~рішення Вінницької міської\~ради від\~31.03.2004\~року №634,\~рішення Вінницької міської\~ради від\~21.06.2004\~року №775,\~ [PERSON] є\~власником земельної ділянки\~площею 0,0846\~га, для ведення садівництва, яка розташована\~у [ADDRESS] ,\~кадастровий номер\~0510100000:03:029:0006 (а.с. 20). Іншим співвласником спільної сумісної власності цієї земельної ділянки є [PERSON] . Також ці\~факти підтверджуються\~Витягами з\~Державного земельного\~кадастру про\~земельну ділянку\~(а.с.\~22-27,\~28-35). Отже, вказані вище земельні ділянки належать на праві спільної\~сумісної власності [PERSON] \~та відповідачу [PERSON] , однак розмір частки у спільній сумісній власності не визначений. Відповідно до рішення міської ради від 30.09.2022 року №1231 «Про перейменування вулиць, провулків, проїздів, тупиків, площ у [ADDRESS] (а.с. 36, 37). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). Постановою приватного\~нотаріуса Вінницького міського\~нотаріального округу Вінницької області\~Рудик Л.В.\~від 14.09.2024 року [PERSON] \~було відмовлено\~у видачі свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на земельні ділянки\~кадастровий номер\~0510100000:03:029:0006 та 0510100000:03:029:0005,\~що розташовані за адресою:\~ [ADDRESS] , після смерті його дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку із тим, що частка померлої у праві власності на майно не визначена, що має вирішуватись в суді (а.с. 40). Як вбачається\~з матеріалів\~спадкової справи\~№ 20/2024, 10.05.2024\~року позивач [PERSON] \~звернувся до\~приватного нотаріуса\~Вінницького міського\~нотаріального округу Рудик Л.В.\~із заявою\~про прийняття\~спадкового майна\~після смерті [INFO] дружини [PERSON] (а.с.\~76). Разом з\~тим,\~її син\~ [PERSON] в цей\~же день звернувся до\~нотаріуса із\~заявою про відмову від прийняття спадщини за законом, яка залишилась\~після смерті матері [PERSON] (а.с. 75-81). У зв`язку\~з тим,\~що частки\~співвласників у\~спільній сумісній\~власності на\~земельні ділянки\~не визначені,\~співвласником земельної\~ділянки була\~особа,\~яка померла\~ [PERSON] , позивач [PERSON] \~не має\~можливості в\~позасудовий спосіб\~за погодженням\~із іншими\~співвласниками визначити\~розмір своєї частки,\~та не\~має змоги\~належним чином\~розпоряджатись належним\~йому майном,\~тому виникла\~необхідність звернутись\~до суду\~для визначення розміру\~цієї частки,\~відповідно до\~розміру частки\~в праві\~власності на житловий будинок. Як встановлено\~судом із\~зазначених державних актів\~на право\~власності на\~земельну ділянку,\~спірні земельні\~ділянки, розташовані в\~ [ADDRESS] ,\~належить на\~праві спільної\~сумісної власності [PERSON] \~та [PERSON] , однак розмір частки співвласників у спільній сумісній власності не визначений. Згідно зі ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів (за первісним та зустрічними позовами) шляхом визначення часток спадкодавців, які належали їм на день смерті (тобто на момент, коли їх правоздатність не припинилась) у праві спільної сумісної власності на спірні земельні ділянки з метою реалізації прав позивачів на спадкування. Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, врегульовані нормами спадкового права, а також нормами ЦК України щодо власності. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»,\~частка учасника\~спільної сумісної\~власності визначається\~при поділі\~майна,\~виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»,\~у разі смерті співвласника\~частки кожного\~із співвласників\~у праві\~спільної власності\~є рівними,\~якщо інше\~не було\~встановлено договором\~між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Також законом встановлено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди (ч. 4 ст. 120 ЗК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Таким чином, зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість, про що також звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 12.09.2018 року у справі №127/50/16-ц (провадження №61-5958зпв18). Судом в\~ході розгляду\~справи встановлено,\~що частки\~співвласників у\~спільній сумісній\~власності на\~земельні ділянки\~не визначені,\~співвласником земельних\~ділянок є\~померла особа\~ [PERSON] \~та відповідач,\~а позивач\~як спадкоємець\~не може\~у позасудовий\~спосіб за\~погодженням із\~іншими співвласниками\~визначити розмір\~своєї частки,\~та не\~має змоги\~належним чином\~розпоряджатись належним\~йому майном,\~оскільки їх розмір частки не визначенний, відповідно до розміру частки в праві власності на житловий будинок. Суд зазначає, що будь-яких домовленостей між співвласниками житлової будівлі щодо іншого розміру часток (крім як право на земельну ділянку пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди) у праві спільної сумісної власності судом не встановлено (суду з цього приводу не надано жодних доказів). При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 13, 141 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved