Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивачки адвокат Сидорак Наталія Богданівна, до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Паламарчук Ігор Васильович про визнання права власності в порядку спадкування та скасування свідоцтва про право на спадщину. У поданій позовній заяві позивачка просить суд визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину видане 06.10.2022 року приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Паламарчук І.В. на 1/3 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , видане на ім`я [PERSON] , індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 65048483, номер відомостей про речове право 48067501. Також, визнати за [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 63,0 кв. м, з яких 36,2 кв. м житлової площі та 26,8 кв. м допоміжної площі. В обгрунтовання позову зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина, яка окрім іншого, складається з права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта, виготовленого КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації», інвентарний номер 150, житловий будинок за вказаною адресою складається з коридору, кладовок, кухні, кімнат, загальною площею 63,0 кв. м, з яких 36,2 кв. м житлової площі та 26,8 кв. м допоміжної площі. На випадок своєї смерті [PERSON] розпорядилася, склавши заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно де б воно не було і з чого воно не складалося своїм синам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При цьому [PERSON] помер [INFO] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та відповідно спадкоємцями першої черги, тому позивачка вважає за необхідне залучити їх до участі у справі в якості відповідачів. Позивачка вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадковому майні, оскільки є інвалідом 3-ї групи. Відтак, обов`язкова частка позивачки у спадковому майні становить 1/8, оскільки у спадкодавці було четверо дітей - це половина частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом. Позивачка прийняла спадщину після смерті матері, оскільки відповідно до ст. 1269 ЦК України подала приватному нотаріусу Паламарчук І.В. заяву про прийняття спадщини. 06.10.2022 року приватним нотаріусом Паламарчук І.В. видано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину спірного житлового будинку, відтак приватний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] не врахував право позивачки на обов`язкову частку. Вважає, що вказане свідоцтво є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Винару Л.В. На запит суду з Олевської міської ради Житомирської області надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачки по справі [PERSON] . Ухвалою суду від 25.04.2024 року зазначену позовну заяву залишено без руху та позивачці ( представнику позивачки) надано строк для усунення недоліків. 02.05.2024 року від представника позивачки - адвоката Сидорак Н.Б. на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків з додатками. Також представником позивачки подано клопотання про витребування доказів. 20.05.2024 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. 06.06.2024 року судом відкладено підготовче судове засідання\~на 11 год. 00 хв. 03.07.2024 року\~\~у зв`язку з неявкою відповідачів \~та повторно викликано сторони по справі в судове засідання. 03.07.2024 року судом відкладено підготовче судове засідання\~на 12 год. 30 хв. 23.07.2024 року\~\~з метою витребування доказів та повторно викликано сторони по справі в судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Паламарчука Ігоря Васильовича (11000, м. Олевськ, вул. Володимирська, 5, Коростенський район, Житомирська область) належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , номер у спадковому реєстрі 68969604. Також, витребувано у Комунальному підприємстві «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради (11500, м. Коростень, вул. Сосновського, 36А, Житомирська область) належним чином завірену копію інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 17.07.2024 року від приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Паламарчука І.В. надійшла завірена копія спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] 23.07.2024 року продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання у справі на 15 год. 00 хв. 03.09.2024 року. У підготовче засідання викликано учасників справи. Також, 23.07.2024 року від відповідача [PERSON] надійшли до суду письмові пояснення у справі, у яких зокрема, зазначає, що відповідно до діючого законодавства він має право на спадшину, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] , за заповітом. Як спадкоємець за заповітом, він прийняв спадщину, в порядку ст. 1269 ЦК України, шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу та 06.10.2022 року отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зазначає, що він отримав свідоцтво про право на спадщину у встановленному законом порядку внаслідок спадкування за заповітом та є добросовісним набувачем. Тому, на його думку, вимоги про визнання свідоцтва незаконним та його скасування є безпідставними, необгрунтованими та незаконними. Вважає, що позивачкою не надано до суду належних та достатніх доказів на підтвердження того, що саме на час відкриття спадщини остання була непрацездатною та мала встановлену групу інвалідності. Таким чином не доведено, що позивачка є спадкоємницею по даній справі та має право на обов`язкову 1/8 частку у спадщині, тому позивачка безпідставно просить суд визнати право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Також відповідач зазначає, що у випадку встановлення порушення права на обов`язкову частку у спадщині, більш доречним способом захисту позивача є вимога про внесення змін до вже виданого свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1300 ЦК України за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Зміни до свідоцтва про право на спадщину вносяться без визнання попереднього свідоцтва про право на спадщину недійсним. У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією. Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог. 29.08.2024 року до суду від Комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради надійшла завірена копія інвентаризаційної справи на житловий будинок [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03.09.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному порядку у відкритому судовому засіданні на 15 год. 00 хв. 02.10.2024 року. Викликано в судове засідання сторони по справі. 02.10.2024 року справу знято з розгляду з інших підстав. Викликано в судове засідання сторони по справі. 15.10.2024 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідачів на 15 год. 00 хв. 14.11.2024 року. У судове засідання викликано учасників справи. 14.11.2024 року в судове засідання позивачка [PERSON] та представник позивачки адвокат Сидорак Н.Б., не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. Від представника позивачки до суду надійшло письмове клопотання, у якому вона просить проводити судові засідання без їхньої участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, у встановленому законодавством порядку, що стверджується матеріалами справи. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду письмова заява про розгляд справи без його участі у зв`язку з воєнним станом, позовні вимоги не визнає та заперечує відносно їх задоволення. Також, відповідачем [PERSON] подано до суду письмові пояснення у справі. Заяв про відкладення розгляду справи та відзив на позов відповідачі до суду не надали. Третя особа приватний нотаріус Паламарчук І.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, у якій він просить проводити судове засідання без його участі. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду за відсутності сторін, які не з`явилися у судове засідання, за наявними матеріалами справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до п. п. 1, 3 частини 1\~ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України\~рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частина 1 статті 1222 ЦК України зазначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Офіційне тлумачення положення ч.1 ст.1241 ЦК України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині, викладене в рішенні Конституційного Суду України від 11.02.2014 року № 1-рп/2014 у справі № 1-1/2014. Конституційний Суд України, розкриваючи зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в п.1 ч.1 ст. 1241 ЦК України щодо права на обов`язкову частку у спадщині, ґрунтується на положеннях ч.3 ст. 75 СК України, який відносить до категорії «непрацездатних» інвалідів I, II та III групи, а також базується на нормах пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний». Згідно до ч.4 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» до осіб, які втратили працездатність, зокрема, відносяться особи, які визнані інвалідами в установленому порядку. Абзацом 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що непрацездатні громадяни це особи, які в тому числі, визнані інвалідами. Непрацездатність підтверджується пенсійним посвідченням, у разі коли особа досягла пенсійного віку, встановленого чинним законодавством, або довідкою медико-соціальної експертної комісії про надання фізичній особі статусу інваліда будь-якої групи. Судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] та на час смерті проживала одна в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Олевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 18.10.2021 року (а.с. 99) та копією довідки за № 2300 від 09.12.2021 року (а.с. 100). Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] рахувався за [PERSON] та належав їй на праві приватної власності, що стверджується копією довідки Олевської міської ради Житомирської області за № 70 від 12.01.2022 року (а.с. 122) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 123). Згідно копії інформаційної довідки за № 4 від 18.01.2022 року вбачається, що КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради державна реєстрація права власності не проводилась (а.с. 125). Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, інвентаризаційна справа № 150, житловий будинок за вище зазначеною адресою складається з веранди, кладовки, кухні, двох кімнат, загальною площею 63,7 кв. м, з яких 36,0 кв. м житлової площі та 27,7 кв. м допоміжної площі (а.с. 126-130). З копії заповіту від 18.04.2018 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області Жуковець В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 33 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , заповіла житловий будинок з усіма прибудовами та господарськими будовами, все своє майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося, і взагалі, що все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом буде мати право, в рівних частках: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с 121). 18.12.2021 року позивачка [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 104 ). Згідно копії свідоцтва про її народження [NUMBER] [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 109). Відповідач [PERSON] 22.12.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Бочелюка В.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] та зазначив , що всі необхідні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину будуть ним надані додатково (а.с. 101). Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження [NUMBER] (а.с. 103). 08.04.2022 року відповідач [PERSON] звернувся до Баштанської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його матері [PERSON] (а.с. 110). Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження [NUMBER] (а.с. 115). Завідувач Баштанської державної нотаріальної контори Олена Павлова 28.05.2022 року надіслала приватному нотаріусу Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Паламарчуку І.В. спадкову справу № 29/2022 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за належністю (а.с. 117-119). Відповідно до\~копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого\~приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Паламарчуком І.В. 06.10.2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2061, [PERSON] , [INFO] , належить 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , належного на праві власності, померлій [INFO] [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки ще не видано (а.с. 141). Також, зазначене підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 142) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 311737590 від 06.10.2022 року (а.с. 143). З копії інвентаризаційної справи, наданої Комунальним підприємством «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не було зареєстровано станом на 29.12.2012 року (а.с. 191-198). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 109). Також, в матеріалах позовної заяви наявна копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 21.01.2014 року на ім`я позивачки [PERSON] , у якій зазначено, що вона має третю групу інвалідності, як потерпіла від аварії на ЧАЕС, термін дії довічно (а.с.14). Як встановлено судом, позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування та скасування свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадковому майні, оскільки є інвалідом 3-ї групи. На думку позивачки, її обов`язкова частка у спадковому майні становить 1/8, оскільки у спадкодавці було четверо дітей - це половина частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом. Ключовим доказом у даній справі є те, чи була позивачка на час відкриття спадщини непрацездатною та чи мала встановлену групу інвалідності. Від цього залежить, чи була позивачка спадкоємницею та мала право на обов`язкову 1/8 частку у спадщині та чи наявні підстави визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Суд звертає увагу, що позивачкою та її представником не надано до суду належних та допустимих доказів того, що позивачка є особою з інвалідністю третьої групи, оскільки в матеріалах справи відсутній оригінал відповідного пенсійного посвідчення. Слід зазначити, що 15.10.2024 року представник позивачки адвокат Сидорак Н.Б., яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суду повідомила, що належним чином завірені копії документів, які додані до позовної заяви в якості доказів, наявні в матеріалах спадкової справи, яку суд витребував за її клопотанням. Також, повідомила, що її довірителька перебуває на тимчасово непідконтрольній території та зв`язку з нею вона не має. Стосовно особистої явки представника позивачки до суду в наступне судове засідання представник вважала, що у зв`язку з віддаленістю суду від її місця проживання, вона не має можливості з`явитись до суду особисто. Також, судом погоджено з представником позивачки дату наступного судового засідання на 15 год. 00 хв. 14.11.2024 року. При цьому, в подальшому представником позивачки до суду подано через електронну пошту письмове клопотання, у якому вона просить проводити судові засідання без їхньої участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Клопотань про участь позивачки та представника позивачки в судовому засіданні, яке призначене на 15.00 год. 14.11.2024 року, до суду не надходило. Будь-яких оригіналів письмових доказів позивачкою та її представником суду не надано. Судом встановлено, що оригінал чи належним чином завірена копія пенсійного посвідчення на ім`я позивачки відсутня і в матеріалах спадкової справи, яка була надана приватним нотаріусом Паламарчуком І.В. на виконання ухвали суду від 03.07.2024 року про витребування доказів. Слід зазначити, що позивачка до суду для дачі особистих пояснень та для з`ясування обставин справи не з`явилася, будь-яких додаткових доказів на підтвердження своїх позовних вимог не надала. Також, позивачкою та її представником, не подано до суду жодних клопотань про витребування інформації з Пенсійного фонду України або інших установ, яка б підтверджувала непрацездатність позивачки та наявність у неї статусу інваліда третьої групи, у випадку можливих наявних труднощів з наданням відповідних доказів. Суд звертає увагу, що відповідач [PERSON] у наданому письмовому поясненні заперечував стосовно задоволення позову, зокрема, з тих підстав, що позивачкою не надано до суду належних та достатніх доказів на підтвердження того, що саме на час відкриття спадщини остання була непрацездатною та мала встановлену групу інвалідності. За змістом положень\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачкою по справі та її представником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у позовній заяві, також не доведено тих обставин, на які позивачка посилається у позовній заяві на обґрунтування своїх вимог і заперечень. Також, представник позивачки у заяві про усунення недоліків вказує, що оригінали доказів, які долучені до позовної заяви знаходяться у позивачки, але при цьому позивачка в судове засідання не з`явилась та оригіналів документів, копії яких долучено до позовної заяви, суду не надала. Метою судового доказування є всебічне, повне, об`єктивне з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов`язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони. Відповідно до ч. 1 \~ст. 81 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію. Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами». Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed