Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~25 жовтня 2024 року до суду надійшов вказаний позов, мотивований тим, що відповідно до договору від 05 листопада 2012 року [PERSON] отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільшений до 75 000 грн. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17 вересня 2024 року у нього утворилася заборгованість у сумі 71862 грн 20 коп. Посилаючись на викладені вище обставини, банк просить стягнути з відповідача вказану суму боргу та сплачений судовий збір. Ухвалою від 30 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Судова повістка, яка направлялася йому за місцем його реєстрації, повернулася з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Враховуючи, що належним чином сповіщений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05 листопада 2012 року [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" із заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а. с. 14, зв.б. 15). Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що відповідач погодився та засвідчив своїм підписом, що дана заява разом з Умовами, Правилами надання банківських послуг та Тарифами, правилами використання, головними умовами обслуговування та кредитування, розміщені в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банку. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил, а також регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Отже, судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» відповідач отримав 05 грудня 2012 року кредитну картку № [NUMBER] строком дії до 06/16; 18 березня 2013 року - кредитну картку № [NUMBER] строком дії до 06/16; 07 листопада 2012 року - кредитну картку № [NUMBER] строком дії до 11/16; 15 грудня 2015 року - кредитну картку № [NUMBER] строком дії 04/18; 05 січня 2015 року - кредитну картку № [NUMBER] строком дії до 04/18, 21 лютого 2018 року - кредитну картку № [NUMBER] строком дії 12/21; 11 січня 2022 року - кредитну картку № [NUMBER] строком дії 12/25 (а. с. 14.). 05 листопада 2012 року відповідачу встановлено кредитний ліміт 300 грн, який неодноразово змінювався і 14 грудня 2021року його збільшено до 75\~000,00 грн. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами, однак, внаслідок того, що щомісячні платежі за кредитним договором вносилися несвоєчасно та не в повному обсязі, станом на 17 вересня 2024 року у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 71862,20 грн за тілом кредита (а. с. 8-13). Отже, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт надання банком кредитних коштів відповідачу та порушення останнім зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до статей 1048, 1049\~Цивільного кодексу\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У силу статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 71862,20 грн. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 2422,40 грн понесених і документально підтверджених судових витрат.

Outcome: approved