Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Представник ТзОВ «Кредитсервіс» Павленко С.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Кредитсервіс» заборгованість за Кредитним договором №220217-001 від 17.02.2022 за період із 17.02.2022 по 23.04.2024 у розмірі 58400,03 грн, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір №220217-001, відповідно до умов якого Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 90000,00 гривень на умовах строковості, зворотності та платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені договором. Даний договір було підписано відповідачем [PERSON] власноручно. Відповідно до умов зазначеного Кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 90000,00 грн строком дії договору до 17.03.2023. Згідно умов Кредитного договору, крім щомісячних процентів також стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5% (сума одноразової комісії складає 67500,00 грн). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника. На банківський рахунок Позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 83250,00 грн, із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка була визначена Кредитним договором, у розмірі 7,5%, що в грошовому еквіваленті складало 6750,00 грн. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням №3336 від 17.02.2024 на перерахування кредитних коштів відповідачу [PERSON] в той час як останній своїх зобов`язань належним чином не виконує, всупереч умовам Кредитного договору не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання за Кредитним договором. Згідно розрахунку кредитної заборгованості за Кредитним договором №220217-001 від 17.02.2022, станом на 23.04.2024 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 58400,03 грн, з яких 58400,03 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 0,0 грн - прострочена заборгованість за комісією, 0,00 грн - прострочена заборгованість за процентами, 0,00 грн строкова заборгованість за сумою кредиту, 0,00 грн строкова заборгованість за комісією, 0,00 грн строкова заюборгованість запроцентами, 0,00грн строкова заборгованість за штрафами та пенею. Станом на 23.04.2024 заборгованість відповідачем не погашена. Для забезпечення виконання кредитного зобов`язання 17.02.2022 між ТзОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено договір поруки №220217-001-01. Відповідно до умов договору поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором за виконання зобов`язань [PERSON] у розмірі, що виникли з договору №220217-001 від 17.02.2022, укладеного між Позичальником та Кредитодавцем. Поручитель ознайомлений з умовами основного договору та ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. У випадку невиконання Позичальником свого зобов`язання Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитодавцем як солідарні боржники. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому позивач змушений звернутись в суд. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25.07.2024 прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. 20.09.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву представника [PERSON] адвоката Зачепіло З.Я., в якому зазначено про те, заперечує щодо задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] . Крім того заперечує щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн та вважає, що підготовка позовної заяви, яка стосується стягнення заборгованості за договором з адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023 не вимагала довготривалого аналізу матеріалів справи, що не може свідчити про складність даної прави. [PERSON] вважає вартість виконаних представником позивача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру, не є співмірною зі складністю справи. Просили поновити строк для подання відзиву, та зменшити витрати на оплату правничої допомоги до 3000,00 грн. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи у відсутність. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 17.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено кредитний договір №220217-001, відповідно до умов якого Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 90000,00 гривень на умовах строковості, зворотності та платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені договором. Даний договір було підписано відповідачем [PERSON] власноручно. Відповідно до умов зазначеного Кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 90000,00 грн строком дії договору до 17.03.2023 (а.с. 19-21). Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, датою повернення суми Кредиту, так само як і датою сплати заборгованості за Договором, вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця. Згідно умов Кредитного договору, крім щомісячних процентів також стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5% (сума одноразової комісії складає 67500,00 грн). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника. На банківський рахунок Позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 83250,00 грн, із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка була визначена Кредитним договором, у розмірі 7,5%, що в грошовому еквіваленті складало 6750,00 грн. Окрім цього, 17.02.2022 відповідачем також було підписано паспорт кредитного продукту на умовах кредитного продукту «18 місяців», в якому вказані наступні умови кредитування: сума кредиту 90000,00 грн, строк кредитування - 18 місяців, процентна ставка 164,22, 148,68 % (при дотриманні акційних умов % річних. Своїм підписом відповідач підтвердив, що він отримала та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (а.с. 24-25). Як вбачається з платіжного доручення №3336 від 17.02.2022, ТОВ «Кредитсервіс» було перераховано кредитні кошти в сумі 83250,00 грн на рахунок [PERSON] з вирахуванням комісії за оформлення (а.с. 41). 17.02.2022 між позивачем та [PERSON] укладений договір поруки № 220217-001-01, відповідно до п.1.1. якого поручитель [PERSON] зобов`язується перед кредитором (ТОВ «Кредитсервіс») за виконання зобов`язань [PERSON] у розмірі, що виникли з договору № 220217-001 від 17.02.2022 (а.с. 26). Пунк. 2.2 договорів визначено, що поручитель ознайомлений з умовами основного договору та ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Пунктами 3.1. у випадку невиконання Позичальником свого зобов`язання, Поручитель та Позичальник відповідаютьперед Кредитодавцем як солідарні боржники. Відповідач [PERSON] свого обов`язку належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кредитні кошти в повному обсязі не повернув. Відповідно до розрахунку заборгованості, виписки з особового рахунку за кредитним договором № 220217-001 від 17.02.2022, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань станом на 23.04.2024 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 58400,03 грн, з яких 58400,03 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 0,0 грн - прострочена заборгованість за комісією, 0,00 грн - прострочена заборгованість за процентами, 0,00 грн строкова заборгованість за сумою кредиту, 0,00 грн строкова заборгованість за комісією, 0,00 грн строкова заюборгованість запроцентами, 0,00грн строкова заборгованість за штрафами та пенею. Позивачем направлено на адреси відповідачів досудові вимоги з розрахунками про існуючий борг перед ТОВ «Кредитсервіс», які до сих пір залишились без реагування. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно дост.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписамист.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. (ч. 2ст. 638 ЦК України). За правиламист.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За нормами ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальна вартість кредиту для споживача це сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. З загальною вартістю кредиту за кредитним договором №220217-001 від 17.02.2022, яка включає суму кредиту, відповідач ознайомлений. п.2.2. Договору поруки №220217-001-01 від 17.02.2022 передбачено, що поручитель ознайомлений з умовами основного договору та ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Згідно з ст.617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення, від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Приписами ч. 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За частиною 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ч.1 ст.625 ЦК України). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правилами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на правничу домогу в розмірі 7000,00 грн, суд зазначає наступне. За приписами ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. На підставі п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За нормами ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України). Нормою ч. 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем надано Договір № 25-01/2023 від 25.01.2023 про надання правової допомог, у п. 4.1. якого сторони визначили, що розмір винагороди становить 7000,00 грн за підготовку та направлення позовної заяви або апеляційної, або касаційної скарги. В Акті приймання-передачі справ на надання правової допомоги (Додаток №3 до Договору № 25-01/2023 від 25.01.2023 про надання правової допомоги) зазначено, що формою правової допомоги є «представництво прав та захист законних інтересів Клієнта в суді». Сплата коштів підтверджується платіжною інструкцією № 1567 від 05.01.2024 про оплату правничої допомоги згідно Акту №3 від 04.01.2024 по Договору № 25-01/2023 від 25.01.2023 про надання правової допомоги у розмірі 7 000,00 грн. Відповідно Акту №3 від 04.01.2024 р. приймання-передачі на даної правової допомоги за Договором про надання правової допомоги №25-01/2023 від 25.01.2023 заявлена до стягнення сума 7000 грн справляється за підготовку та направлення/ подачу позовної заяви або апеляційної скарги, або касаційної скарги. Суд зауважує, що оскільки справа за позовом ТОВ «Кредитсервіс» про стягнення заборгованості є типовою для позивача, не представляє для адвоката складності та не потребує окремих консультацій або розробку позиції захисту у справі цієї категорії. Дослідивши заяву щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи характер спірних правовідносин у справі, суд дійшов до висновку про те, що витрати на підготовку та направлення/ подачу позовної заяви у сумі 7000 грн є завищеними та не відповідають характеру послуг. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, та стягненню підлягають витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. За правилами статті 141 ЦПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться у п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року зі змінами, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial