Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

30 серпня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду із цим позовом в порядку Закону України «Про захист прав споживачів». У ньому просить зобов`язати АТ «Універсал Банк» усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на її картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому згідно анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 14 серпня 2020 року, та стягнути 20000,00 гривень заподіяної моральної шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що на підставі підписаної 14 серпня 2020 року анкети-заяви до договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» їй був відкритий рахунок [NUMBER] і видана платіжна картка проекту Монобанк за № [NUMBER] . 23 липня 2024 року відповідач заблокував зазначену картку, на якій знаходились її власні кошти в сумі 22471,91 гривень, через що вона втратила можливість ними користуватись. Для вирішення питання відразу звернулась до відповідача у чат-бот в месенджері «Телеграм». Отримала повідомлення про необхідність надання документів, які підтверджують джерело доходу, і пояснити сутність операцій. У відповідь надала довідку форми ОК-7 з додатку «Дія» та пояснення щодо сутності операцій з відповідними скріншотами. Проте відповідач повідомив, що довідка ОК-7 не покриває надходження на картку та що обіг на рахунку з 01.01.2023 (тобто за 19 місяців) склав 2303361 грн (відповідно лише 121229 грн в місяць). При цьому, 18 березня 2024 року відповідач самостійно встановив їй максимальний обіг надходжень за платіжною карткою в розмірі 323000 грн на місяць, а надходження за липень 2024 року по дату блокування картки склало 69085 грн, за попередній місяць 58360 грн. Підтримка відповідача також запросила надати інші документи, що підтверджують джерело доходів. На це повідомила про відсутність інших документів та висловила бажання закрити банківський рахунок, проте отримала відповідь, що це неможливо доки триває перевірка. Конкретних термінів перевірки не повідомили. На письмову претензію отримала по своїй суті аналогічну відповідь. Жодного судового провадження, у якому б було постановлено ухвалу про блокування коштів на рахунку, та/або відкритого виконавчого провадження немає. Таке тривале зупинення банком фінансових операцій по платіжній картці суперечить ст.23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Крім того, відповідно до ч.1 ст.1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається у будь-який час. За викладених обставин вважає, що відповідач незаконно, всупереч згаданих Законів та Закону України «Про захист прав споживачів» заблокував рахунок та платіжну картку, відмовив в розірванні договору банківського рахунку, чим порушив її права як споживача банківських послуг. Крім цього, відповідач такими своїми діями завдав їй моральної шкоди, оскільки за вказаних обставин вона вимушена була приділяти значну частину свого часу на вирішення цієї проблеми, багаторазово зверталась до відповідача усно та письмово, її фізичний стан погіршився, почалися головні болі, безсоння, підвищився тиск, відчувала нервове напруження, що змусило її звернутися до лікарів. Спричинену моральну шкоду оцінює на рівні 20000 грн. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 18 вересня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалу суду від 18 вересня 2024 року з примірником позову уповноважена особа відповідача отримала 09 жовтня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В межах встановленого судом строку представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти заявлених позовних вимог. Зазначив, що 14 серпня 2020 року між [PERSON] та АТ «Універсал Банк» укладено договір про надання банківських послуг, який складають підписана анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates. Анкета-заява також є заявою на відкриття рахунку. Своїм підписом в анкеті-заяві позивач підтвердила, що ознайомлена і погодилась з умовами договору. В описаній в позовній заяві ситуації по блокуванню рахунку позивача банк діяв відповідно до п/п.3 п.21 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги», ст.1074 ЦК України, абз.2 ст.59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а також п.4.2.1, п.4.2.12, п.4.3.12, п.4.3.13.1, п.4.3.13.4, п.4.3.13.6 глави 4 розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», а саме повідомив позивача про причини блокування рахунку, затребував документальне підтвердження джерела походження коштів, після надання позивачем довідки ОК-7 попросив додаткових документів, оскільки ця довідка не покривала обігу коштів на її рахунку, після чого 14 жовтня 2024 року повідомив про прийняття рішення про закриття карткового рахунку позивача та відмову в подальшому обслуговуванні, а також відповідно до пунктів 10.4.2 і 10.4.3 Умов та правил запропонував позивачу протягом 10 днів надіслати заяву на виведення залишку особистих грошових коштів на карті. Вимогу про стягнення моральної шкоди вважає безпідставною, оскільки умовами договору не передбачено права позивача на стягнення моральної шкоди, а Закон України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я продукцією. За викладених обставин просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Позивач подала відповідь на відзив відповідача. У ньому зазначила, що про закриття банківського рахунку і відмову в обслуговуванні дізналась лише з тексту відзиву, оскільки відповідач повідомив її про це через пуш-повідомлення в мобільний додаток, яким вона припинила користуватись після звернення до суду із цим позовом, тому обмеження її прав щодо розпорядження грошовими коштами триває і досі. Таке тривале зупинення фінансових операцій по її платіжній картці суперечить ст.23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Доказів, які б слугували підставою для такого тривалого обмеження її прав на розпорядження власними коштами на рахунку (83 дня від дня блокування картки до закриття рахунку), відповідач не надав. Рішення про закриття банківського рахунку відповідач прийняв лише після відкриття провадження у цій справі і за три дні до відправлення відзиву, при цьому не зазначив підстав, передбачених законом або договором, для його прийняття в односторонньому порядку. Погодилася з позицією відповідача про відсутність підстав для задоволення її вимог про стягнення моральної шкоди. Разом з тим вважає, що відповідач має нести відповідальність за ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у виді сплати 3% пені від суми утримуваних кошті. У зв`язку із цим просила стягнути з відповідача пеню в розмірі 3% за кожен день, починаючи з 08 серпня 2024 року (день отримання письмової вимоги відповідачем про видачу їй з рахунку грошових коштів в сумі 22471,91 грн) до дня фактичної видачі їй зазначених коштів. Подана позивачем відповідь на відзив відповідача по своїй суті є також заявою про збільшення позовних вимог. Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. За змістом ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Провадження в цій справі відкрите 18 вересня 2024 року, розгляд позову визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідь на відзив відповідача, у яких сформульовані збільшені позовні вимоги, позивач подала 30 жовтня 2024 року, тобто з пропуском визначеного п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України строку. Заяви про поновлення строку на подання заяви про збільшення позовних вимог позивач не подала, тому її фактична заява у відповіді на відзив про збільшення позовних підлягає залишенню без розгляду на підставі ч.2 ст.126 ЦПК України. У зв`язку із цим даним рішенням суд вирішує позовні вимоги, заявлені позивачем в редакції поданого позову. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 14 серпня 2020 року позивач [PERSON] підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка, згідно з пунктом 1, разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK І Universal Bank) (далі Умови і правила), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, тарифами, складають Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). В анкеті-заяві [PERSON] зазначила, що працює в Любомльській ЗОШ 2, її середній дохід складає 6000 грн, підприємницькою або незалежною професійною діяльністю не займається. Підписуючи анкету-заяву позивач підтвердила: отримання примірника Договору в мобільному додатку monobank, своє ознайомлення і згоду з умовами Договору, укладення нею Договору, зобов`язалась виконувати умови договору. Виходячи з того, що ця анкета-заява також є заявою на відкриття рахунку, просила відкрити на своє ім`я поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» № [NUMBER] . Ознайомлена із забороною використання цього рахунку для здійснення підприємницької діяльності (п.2 анкети-заяви). Усе листування щодо рахунку і Договору просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку відповідно до умов Договору (п.9 анкети-заяви). Відкриття Банком позивачу рахунку № [NUMBER] (тип рахунку чорна карта), видача їй платіжної картки MONOBANK підтверджується анкетою-заявою, довідкою Банку від 29 серпня 2024 року та банківською випискою по указаному рахунку. 23 липня 2024 року АТ «Універсал Банк» заблокував рахунок позивача та на її мобільний застосунок «Монобанк» надіслав запит (пуш-повідомлення) про необхідність надання інформації про зарахування. Підстава обмеження рахунку - п.6.3.6 Умов і Правил. З виписки по картковому рахунку вбачається, що 23 липня 2024 року з MOBILE BANKING на рахунок позивача відбулося три зарахування грошових коштів: 12:11:23 4800,00 грн; 12:24:26 3700,00 грн; 13:24:46 11900,00 грн. Загальний залишок на рахунку станом на 23 липня 2024 року 13:24:46 складає 22471,91 грн. З приводу\~блокування картки\~позивач вела\~переписку зі\~службою підтримки\~Банку у месенжері monobank. Позивач пояснила, що зарахування коштів відбулося від продажу криптовалюти. На таке пояснення співробітник Банку повідомив, що криптовалюта в Україні не врегульована на законодавчому рівні, тому прийняти таке пояснення в якості доходу Банк не може. Позивачу повідомлено про необхідність подання офіційних документів, які покажуть первинне джерело походження коштів для покупки криптовалюти. 24 липня 2024 року позивач надала Банку довідку ОК-7. Після перевірки співробітник банку повідомив про недостатність цього документу, оскільки він не покриває надходження на рахунок позивача з моменту його відкриття, у зв`язку із чим позивачу необхідно подати додаткові документи джерела походження коштів для поповнення рахунку. Як зазначає Банк, надходжень з відкриття позивачу рахунку 4\~600\~823,00 грн, а надана довідка ОК-7 за 2021-2024 р.р. - на суму 1\~299\~759,00 грн. Через відсутність інших документів позивач просила відмовити їй в обслуговуванні і закрити рахунок, однак їй було повідомлено, що це неможливо, оскільки триває перевірка. Позивач [PERSON] звернулась до голови правління АТ «Універсал Банк» з письмовим листом-претензією від 03 серпня 2024 року, у якому описуючи вищенаведені обставини та посилаючись на ст.1074 ЦК України, ст.23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», просила усунути перешкоди в користуванні належною їй платіжною карткою або її закрити, а кошти повернути. На цю заяву АТ «Універсал Банк» надав відповідь від 19 серпня 2024 року за вих. № С-283 про те, що надані позивачем пояснення та документи не відповідають обігу коштів по рахунку та не пояснюють переказів на її картку та з її рахунку. До надання вичерпної інформації щодо дії по рахунку та спростування підозр по пункту 6.3.6 Умов і правил, Банк не може дозволити зарахування коштів, а також вихідні операції по рахунку. Наразі Банк очікує пояснення щодо мети вхідних і вихідних переказів по рахунку фізичної особи. Частиною 1 статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч.2 ст.1068 ЦК України банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Згідно із ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Частина 1 статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначає, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною 2 статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в\~інших випадках,\~передбачених договором,Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. У пункті 21 статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що емітент має право: 1) заблокувати електронний платіжний засіб користувача після надходження повідомлення про втрату чи загрозу втрати електронного платіжного засобу або в інших випадках відповідно до умов договору та/або законодавства; 2) розблокувати електронний платіжний засіб, якщо втрата електронного платіжного засобу користувачем не підтвердилася або в інших випадках відповідно до умов договору та/або законодавства; 3) зупинити або припинити право користувача на використання електронного платіжного засобу у разі порушення користувачем умов його використання, визначених договором та/або законодавством. Зупинення або припинення права користувача на використання електронного платіжного засобу не припиняє зобов`язань користувача і емітента, що виникли до зупинення або припинення зазначеного права. Отже, за змістом вищенаведених законодавчих приписів Банк у своїй діяльності з клієнтами, у тому числі щодо блокування, розблокування платіжних засобів, зупинення або припинення права ними користування, керується не лише чинним законодавством України, а й умовами укладених з клієнтами договорів. Як встановлено з досліджених у справі доказів, складовою укладеного між сторонами Договору про надання банківських послуг є Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK І Universal Bank) (даоі Умови і правила). Пунктом 2.5 глави 2 розділу І Умов і правил передбачено, що укладаючи Договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами Договору). У главі 4 розділу І Умов і правил визначені права та обов`язки сторін. Зокрема, клієнт зобов`язаний надати документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації, аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством документи та відомості, які витребує Банк з метою виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. У разі ненадання клієнтом необхідних документів чи відомостей, або умисного подання неправдивих відомостей про себе Банк відмовляє клієнтові в його обслуговуванні (п.4.2.1). Клієнт зобов`язаний не використовувати поточний рахунок для здійснення підприємницької діяльності та/або зайняття незалежною професійною діяльністю (п.4.2.12). Пунктом 6.3.6. глави 6 розділу ІІ передбачено, що Банк має право блокувати дію Платіжної картки, надати розпорядження про вилучення Платіжної картки і приймати для цього всіх необхідних заходів: ? в разі невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань, передбачених Договором; ? в разі підозр на несанкціоноване використання Платіжної картки; ? і в інших випадках на розсуд Банку. У главі І розділу І Умов і правил надано визначення таким поняттям: Блокування Платіжної картки/зупинення операцій за рахунком клієнта заборона використання Платіжної картки шляхом проведення Аутентифікації. Здійснюється Банком за бажанням Клієнта та/або у інших випадках передбачених Договором. Відповідно до п.4.3.13 глави 4 розділу І Умов і правил для здійснення контролю за дотриманням клієнтами Банку вимог законодавства в частині заборони здійснювати операції по рахунку фізичної особи, пов`язані із підприємницькою діяльністю, та контролю за відповідністю операцій клієнта його фінансовому стану Банк має право вжити наступні заходи: 4.3.13.1. Грошові кошти, які надійшли для поповнення Платіжної картки Клієнта, обліковуватимуться (зберігатимуться) на транзитному рахунку № 2924 до дня завершення документальної перевірки Банком джерел походження коштів у наступних випадках: - разова операція або сукупність операцій із зарахування коштів на поточний рахунок носять нетиповий характер та щодо них виникає підозра; - характер операцій із зарахування коштів на поточний рахунок протягом одного календарного місяця в сукупності є таким, що має ознаки здійснення підприємницької діяльності або щодо яких є підозра, що вони не відповідають фінансовому стану Клієнта. 4.3.13.3. Джерелом походження коштів Клієнта можуть бути: заробітна плата, дохід, отриманий за реалізацію продукції, надані послуги, продаж майна, отримання спадку, отримання страхової суми за договором страхування, виграш у лотерею, набуття права на скарб, позика, інші виплати відповідно до умов цивільно-правового правочину (договору). 4.3.13.4. Банк не пізніше наступного робочого дня з дня надходження Клієнту коштів, що потребують документальної перевірки Банком, направляє Клієнту запит щодо з`ясування суті та мети операції та/або документального підтвердження джерел походження коштів каналами зв`язку, зазначеними у Договорі, разом з орієнтовним переліком документів, що можуть підтвердити джерело походження коштів, який затверджується внутрішнім документом Банку. 4.3.13.5. Не пізніше наступного робочого дня після дня отримання від Клієнта документів, достатніх для підтвердження джерел походження його коштів та/або пояснень щодо суті і мети операцій, Банк здійснює зарахування коштів на поточний рахунок Клієнта. 4.3.13.6. У випадку, якщо протягом 60 днів з моменту зарахування коштів на транзитний рахунок № [NUMBER] Клієнт не надає пояснень щодо мети та суті операції та/або документального підтвердження джерел походження коштів, грошові кошти, що обліковуються на транзитному рахунку, зараховуються на рахунок клієнта. В цьому випадку Банк має право відмовити Клієнту у проведенні подальших операцій або в продовженні ділових відносин шляхом одностороннього розірвання Договору у порядку, передбаченому чинним законодавством та внутрішніми документами Банку. У пункті 6.3.1 глави 6 розділу ІІ Умов і правил визначено, що Банк має право відмовити Клієнту у випуску, активації, перевипуску або розблокуванні платіжної картки, а також у наданні/відновленні кредитного ліміту на свій розсуд і без вказівки причин. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлені\~по справі\~фактичні обставини\~із вищенаведеними\~положеннями Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, суд встановив, що Банк підставно заблокував рахунок позивача, про що з посиланням на відповідний пункт Умов і правил надіслав позивачу відповідне повідомлення у спосіб, узгоджений з відповідачем у п.9 анкети-заяви. \~ \~ \~ \~Суд враховує, що в анкеті-заяві позивач повідомила про свій середній дохід та запевнила Банк, що не є підприємцем і не веде незалежної професійної діяльності. \~ \~ \~ \~Також, приймаючи Умови і правила, позивач зобов`язалась не використовувати відкритий їй рахунок для здійснення підприємницької діяльності та/або зайняття незалежною професійною діяльністю. \~ \~ \~ \~Позивач також\~ознайомлена із\~тим,\~що саме\~відноситься до\~джерел походження\~коштів клієнта\~згідно із\~п. 4.3.13.3. Умов і Правил. \~ \~ \~ \~Із виписки по рахунку позивача з 06.01.2023 по 23.07.2024 вбачається, що на її рахунок щомісяця здійснювалися надходження коштів від MOBILE BANKING та WEB Banking у досить немалих сумах. \~ \~ \~ \~Як пояснювала позивач у чат боті Банку, зазначені надходження, пов`язані із продажем нею криптовалюти. \~ \~ \~ \~Загальновідомим фактом є те, що криптовалюта в Україні не має визначеного правового статусу і на законодавчому рівні не врегульована. \~ \~ \~ \~У зв`язку із цим криптовалюта не є доходом в розумінні п. 4.3.13.3. Умов і Правил і про це позивач мала б знати в силу підписання Договору про надання банківських послуг. Отже, Банк правомірно відхилив пояснення позивача щодо походження коштів та в той же час встановив, що зазначений у довідці АК-7 дохід не покриває суму обігу на рахунку. По своїй суті купівля-продаж криптовалюти має ознаки підприємництва, однак з цією метою використання відкритого позивачу рахунку заборонено відповідно до п.4.2.12 глави І розділу І Умов і Правил. Матеріалами справи підтверджено, що Банк неодноразово повідомляв позивача про необхідність надання інших документів на підтвердження джерела походження грошових коштів, але позивач жодних інших документів на підтвердження джерела виникнення грошових коштів не надала. Позивач відповідно до пункту 2.5 глави 2 розділу І Умов і правил прийняла на себе всі обов`язки та набула всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами Договору і водночас погодилась із правами і обов`язками Банку, які визначені усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами Договору. Умовами і правилами передбачено право Банку на проведення документальної перевірки джерел походження коштів, які надійшли на поповнення рахунку (платіжної картки). Строк проведення Банком такої документальної перевірки Умовами і правилами не визначений. Також не передбачено, що на стадії проведення Банком документальної перевірки клієнт може відмовитись від виконання Договору і подати заяву на закриття рахунку. Лише пункт 4.3.13.6. Умов і правил визначає, що зарахування грошових коштів, що обліковуються на транзитному рахунку, на рахунок клієнта здійснюється, якщо протягом 60 днів Клієнт не надає пояснень щодо мети та суті операції та/або документального підтвердження джерел походження коштів. Проте зарахування грошових коштів з транзитного на поточний рахунок не свідчить про наявність підстав для автоматичного розблокування платіжного інструменту і зняття встановлених Банком обмежень. Натомість в\~силу п. 6.3.1 глави 6 розділу ІІ Умов і правил Банк вправі відмовити у розблокуванні платіжної картки на свій розсуд і без вказівки причин. 14 жовтня 2024 року Банк прийняв рішення про закриття відкритого позивачу рахунку і відмову в подальшому обслуговуванні. Крім цього, для виведення залишку особистих грошових коштів на карті Банк просив позивача надіслати протягом 10 днів відповідну заяву. Таке рішення є прямо передбаченим пунктом 4.3.13.6. Умов і правил правом Банку та за обставин цієї справи є логічним і передбачуваним. При цьому таке право Банку на розірвання договору в односторонньому порядку не залежить від волі і бажання самого клієнта. Позивач під час підписання Договору погодилася на такі визначені умови, у тому числі щодо підстав для блокування платіжної картки. Доводи позивача про те, що про прийняте 14 жовтня 2024 року рішення Банку вона дізналася лише з відзиву відповідача, суд до уваги не приймає, оскільки зупинення операцій по її рахунку не наділяло її правом припинення зв`язку (листування щодо рахунку і Договору) з Банком у визначений Договором спосіб, у тому числі згідно з п.9 анкети-заяви. Перешкод для подання позивачем заяви (доручення) про переказ залишкових коштів на рахунку на його рахунок в іншому Банку суд по справі не вбачає. У постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року в справі № 948/393/20 (провадження № 61-17757св20) вказано, що «в статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати». Наведе у своїй сукупності дає підстави вважати, що Банк у спірних правовідносинах діяв у відповідності до укладеного Договору про надання банківських послуг, складовою якого є Умови і Правили надання банківських послуг, за змістом яких Банк вправі блокувати дію платіжної картки в разі невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань, передбачених Договором, в разі підозр на несанкціоноване використання Платіжної картки та в інших випадках на розсуд Банку; Банк вправі проводити документальну перевірку джерел походження коштів клієнта у випадку, якщо характер операцій із зарахування коштів на поточний рахунок протягом одного календарного місяця в сукупності є таким, що має ознаки здійснення підприємницької діяльності або щодо яких є підозра, що вони не відповідають фінансовому стану Клієнта; обов`язок клієнта не використовувати поточний рахунок для здійснення підприємницької діяльності та/або зайняття незалежною професійною діяльністю; Банк вправі на одностороннє припинення ділових відносин з клієнтом і закриття рахунку в разі ненадання клієнтом документального підтвердження джерел походження коштів. Крім цього, визначене в Умовах і Правилах надання банківських послуг право Банку на блокування платіжної картки не вимагає попереднього звернення до правоохоронних органів. У пункті 7 додатку 6 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління Національного Банку України від 19.05.2020 № 65, передбачено, що у разі виявлення банком фінансових операцій (їх сукупності), які є незвично великими фінансовими операціями для клієнта відповідно до наявної в банку інформації про його фінансовий стан, банк з урахуванням ризик-орієнтованих підходів має вжити заходів для з`ясування джерел коштів, пов`язаних із такими фінансовими операціями, достатніх для визначення наявності/відсутності в клієнта раціонально обґрунтованих фінансових можливостей для здійснення таких фінансових операцій. У пункті 151 розділу VІІ Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління Національного банку України від 29.07.2022 № 164, визначено, що емітент має право зупинити право користувача на використання платіжного інструменту в разі порушення користувачем умов його використання, визначених договором та/або законодавством України. Зупинення права користувача на використання платіжного інструменту не припиняє зобов`язань користувача і емітента, що виникли до зупинення зазначеного права. Емітент має право поновити право користувача використовувати платіжний інструмент або надати новий після усунення причини зупинення права використовувати платіжний інструмент. Ураховуючи, що позивач не усунула причини, з яких використання її платіжного інструменту було зупинено, а саме не надала Банку визначених договором документів, які б підтверджували джерело походження коштів, що надходили на її рахунок, тим самим не надала інформації, необхідної Банку як суб`єкту первинного фінансового моніторингу для виконання вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, у суду наявні підстави вважати, що дії відповідача щодо зупинення операцій за рахунком позивача відповідали указаним вище вимогам чинного законодавства України, а також Умовам і Правилам надання банківських послуг. Такий висновок суду узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 25 травня 2023 року по справі № 522/5682/15-ц. У статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, ураховуючи вище викладене, вбачаються підстави для висновку, що у спірних правовідносинах АТ «Універсал Банк» діяв у відповідності до умов Договору та норм ЦК України, Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про платіжні послуги» та підзаконних нормативно-правових актів, що затверджені постановою правління Національного банку України, а відтак не допустив порушень прав позивача як клієнта Банку. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони є похідними позовними вимогами, тому з огляду на безпідставність основних вимог, також не підлягають задоволенню. Крім цього, стягнення моральної шкоди у спірних правовідносинах не передбачене умовами укладеного сторонами Договору про надання банківських послуг, а також положеннями Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, з наведених підстав і мотивів позов задоволенню не підлягає. З огляду на прийняте судом рішення, сплачений позивачем судовий збір відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягає.

Outcome: dismissed