Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

01.10.2024р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить: - розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 04.07.2023р. Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено актовий запис № 368; - після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що на протязі перебування у шлюбі сімейне життя сторін лише погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями та не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, між сторонами не має поваги, дружби, взаємодопомоги. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка має намір створити нову сім`ю. Сторони з листопада 2023 року спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Також позивачка вказує, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , 23.08.2023р., яка проживає з позивачкою. Між сторонами відсутній майновий спір. Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила. Водночас, 22.10.2024р. звернулася на адресу суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Водночас, 28.10.2024р., до початку розгляду справи по суті, звернувся на адресу суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2023р. Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 368, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.07.2023р. цим же органом реєстрації актів цивільного стану. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Сторони мають спільну малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 24.08.2023р. Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 309). Фактично сторони припинили шлюбні відносини з листопада 2024 року, кожен живе своїм особистим життям, не ведуть спільного господарства та не мають спільного побуту подальше примирення неможливе. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, з огляду на вищевикладене, позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Водночас щодо позовної вимоги про залишення позивачці після розірвання шлюбу її дошлюбного прізвища [PERSON] , слід зазначити таке. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, після розірвання шлюбу, позивачка має право безперешкодно іменуватися прізвищем зміненим у зв`язку з реєстрацією шлюбу або відновити своє дошлюбне прізвище, а оскільки матеріали справи не містять доказів щодо здійснення відповідачем перешкод позивачці в реалізації цього права, тобто існування спору, а відтак вимога в цій частині не підлягає задоволенню як безпідставна та необґрунтована. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи приписи ст.ст. 141, 142 ЦПК України, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу, а тому позивачці підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп., а також з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. сплачений за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп. сплачений за позовну вимогу про залишення позивачці дошлюбного прізвища покладається на позивачку, у зв`язку з відмовою у задоволенні вказаної вимоги.

Outcome: partial