Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

Представник позивача адвокат Мілетич О.О. звернулася до суду із позовом та просить стягнути із відповідача додаткові витрати, понесені позивачем на спільну доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 32060 грн 00 коп., а саме: - на стоматологічне лікування за період із 08 квітня 2021 року по 18 жовтня 2021 року в розмірі 4575 грн 00 коп.; - на ортодонтичне лікування за період із 06 вересня 2023 року по 08 травня 2024 року в розмірі 9655 грн 00 коп.; - на дерматологічне лікування з 20 лютого 2021 року по 02 жовтня 2023 року в розмірі 4615 грн 00 коп.; - на розвиток акробатично-хореографічних здібностей за період з жовтня 2020 року по березень 2024 року в розмірі 4315 грн 00 коп.; - на розвиток музичних здібностей за період з 25 жовтня 2021 року по травень 2024 року в розмірі 1920 грн 00 коп.; - на навчання з арифметики та розвиток математичних здібностей за період з 08 лютого 2021 року по 02 серпня 2022 року в розмірі 6920 грн 00 коп. Просить стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн 00 коп. Посилається на те, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. За час сумісного проживання у шлюбі сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року шлюб між сторонами по справі був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року із відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 03 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач працює в ТОВ «ФПК-Портал-Буд», має у володінні житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку здає в оренду. За період із 2021 року по 2024 рік позивачем були понесені додаткові витрати на дитину, зокрема: на лікування (стоматологічне, ортодонтичнене та дерматологічне) та на розвиток здібностей дитини (акробатично-хореографічних, музичних та математичних здібностей). Загальна вартість понесених позивачем витрат на стоматологічне лікування дитини за період із 08 квітня 2021 року по 18 жовтня 2021 року становить 9150 грн 00 коп. (1/2 частина понесених витрат - 4575 грн 00 коп). 06 вересня 2023 року відповідач звернулася до лікарів із скаргами на аномалію зубного ряду у дитини. Загальна вартість лікування аномалії зубного рядку складає 19310 грн 00 коп. (1/2 частина - 9655 грн 00 коп.). Крім того, 20 лютого 2021 року лікарями ТОВ «Медичний центр «Добробут» було діагностовано ряд захворювань, на лікування яких позивачем було витрачено 4615 грн 00 коп. Також позивачем було витрачено кошти на розвиток хореографічних здібностей дитини в розмірі 8630 грн 00 коп. (1/2 частина становить - 4315 грн. 00 коп.), на розвиток музичних здібностей - 3840 грн 00 коп. (1/2 частина - 1920 грн 00 коп.), на розвиток математичних здібностей - 13 840 грн 00 коп. (1/2 частина - 6920 грн 00 коп.). Відповідач, маючи матеріальну можливість, додаткові витрати на гармонійний розвиток та лікування дитини не несе. На неодноразові звернення позивача про необхідність надання додаткових коштів, не реагує. 08 липня 2024 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с.151). 06 серпня 2024 року від представника відповідача адвоката Міщенка П.В. до суду надійшов відзив на позов (а.с.157-173), відповідно до якого він просив зупинити провадження в справі до припинення перебування відповідача в складі Збройних Сил України. Визнає зазначені позивачем обставини: перебування сторін по справі у зареєстрованому шлюбі; народження у даному шлюбі доньки [PERSON] , [INFO] ; розірвання шлюбу між сторонами; ухвалення судом рішення про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільної доньки в розмірі 2500 грн 00 коп. щомісячно. Крім того зазначає, що відповідач заборгованості зі сплати аліментів не має. 05 травня 2023 року відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON] , у якому у нього народився син [PERSON] , [INFO] . 02 травня 2024 року відповідач уклав контракт про проходження військової служби у складі Збройних Сил України на посаді рядового у військовій частині [NUMBER] , строк дії контракту - три роки. З 24 лютого 2022 року на території України введено і діє правовий режим воєнного стану, оголошено і провожиться загальна мобілізація. Вважає, що відповідно до п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України суд повинен зупини провадження у даній справі. 15 серпня 2024 року від представника позивача адвоката Мілетич О.О. до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.175-178), відповідно до якого вона зазначає, що законодавством не встановлено взаємозв`язку та обов`язку суду враховувати при стягненні фактично понесених витрат на дитину обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів та встановлені ст.182 СК України ( зокрема, укладення відповідачем повторного шлюбу та народження в ньому дитини). Вказує, що у відповідності до ст.185 СК України батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Заперечує проти зупинення провадження у справі в зв`язку з необхідність першочергового врахування інтересів дитини після прав батьків. Крім того, представником позивача не подано належних та допустимих доказів для зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України. 19 серпня 2024 року від представника позивача адвоката Мілетич О.О. до суду надійшло заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.181-186), оскільки представником відповідача адвокатом Міщенком П.В. не надано доказів, що відповідач уклав контракт із військовою частиною на військову службу ( із військового квитка вбачається, що він має цивільну спеціальність - банківська справа) та особисто виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Рішення відповідача про проходження військової служби є добровільним та свідомим вибором, а не мобілізацією. Крім того, із клопотанням про зупинення провадження у справі звернувся представник відповідача, який має можливість в повній мірі представляти його інтереси. Також клопотання не містить доказів, яким чином перебування відповідача в смт Десна Чернігівської області може унеможливлювати розгляд справи та ставити інтереси батька вище інтересів дитини, за наявності можливості реалізовувати свої процесуальні права через представника. Крім того, дана справа є малозначною та розглядається в спрощеному позовному провадженні., без виклику сторін, для розгляду яких пріоритетним є швидкий розгляд справи. 18 вересня 2024 року до суду від представника відповідача адвоката Міщенка П.В. надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого він наполягає на зупиненні провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, яка має імперативний характер і встановлює обов`язок суду діяти певним способом. Обов`язок суду не залежить від категорійності цивільної справи і не містить виключень чи альтернативного способу дії. Ухвалою від 24 вересня 2024 року (а.с.193) було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Міщенка П.В. про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, в зв`язку з тим, що представником відповідача не надано доказів перебування [PERSON] у складі ЗСУ та інших військових формувань, що переведені на воєнний стан та виконують бойові завдання у зоні бойових дій, зважаючи на те, що відповідач проходить військову службу в [INFO] , який знаходиться у м. Переяслав, Київської області (за місцем знаходження суду). Копія даної ухвали була направлена на електронну пошту представника відповідача адвоката Міщенка П.В., зазначену ним особисто у відзиві на позов. Крім того представника відповідача було повідомлено про необхідність повідомлення його реєстраційного номера облікової картки платника податків для ідентифікації в Єдиній судовій телекомунікаційній системі «Електронний суд». 24 вересня 2024 року відповідачу [PERSON] була направлена копія вищезазначеної ухвали на адресу місця його реєстрації засобами поштового зв`язку. Неотримання ним поштового листа із копією ухвали станом на день ухвалення рішення по справі може свідчити про його свідоме ухилення від його отримання з метою затягування розгляду справи. Разом з тим, слід зазначити що у відповідності до ч.5 ст.130 ЦПК України (за аналогією закону), якщо представник відповідача повідомлений про результати розгляду клопотання про зупинення провадження у справі, відповідача слід вважати таким, що він освідомлений про постановлення ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання його представника про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України Розгляд справи здійснювався відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницько7о міськрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 285). Від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року (а.с.17-18) шлюб між сторонами по справі був розірваний. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов № 21/06/24 від 21 червня 2024 року, складеного депутатом Переяславської міської ради, [PERSON] проживає із 10 лютого 2019 року по [ADDRESS] разом із донькою [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні (а.с.14). На підставі рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року (а.с.21-23) із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] . [INFO] , в розмірі 2500 грн 00 коп. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 03 лютого 2021 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа, виданого на виконання вищезазначеного рішення суду, головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фещенко І.Г. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] (а.с.24). Із інформації про виконавче провадження (а.с.25-26) станом на 29 травня 2024 року вбачається, що [PERSON] працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ФПК-ПОРТАЛ-БУД». Згідно постанови головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фещенко І.Г. від 07 червня 2021 року (а.с.27) в рамках проведення виконавчих дій по вищезазначеному виконавчому провадженню було звернено стягнення на доходи божника ( [PERSON] ). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.20) [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1212 га, кадастровий номер 3223387200:06:008:0005, що розташована на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. 27 квітня 2016 року між відповідачем та ТОВ «Трубайлівське» був укладений Договір оренди землі, 27 квітня 2016 року Додаткова угода до Договору оренди землі № 95. Крім того, відповідачу на праві приватної власності належить домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] . Відповідно до медичної карти стоматологічного хворого [PERSON] , [INFO] , неодноразово на протязі 2021 року зверталася до лікаря-стоматолога із певними стоматологічними проблемами (а.с.28). Відповідно до копій товарних чеків за 08 квітня 2021 року, 16 травня 2021 року, 25 травня 2021 року, 06 вересня 2021 року, 10 жовтня 2021 року, 18 жовтня 2021 року за послуги стоматолога було сплачено грошові кошти на загальну суму 9150 грн 00 коп. (а.с.29 34). Із виписки із медичної карти [PERSON] , [INFO] , вбачається, що 06 вересня 2023 року вона зверталася до лікаря-ортодонта з приводу певного діагнозу, їй було виготовлено та встановлено ортодонтичні апарати (а.с.35). За послуги лікаря-ортодонта були сплачені грошові кошти на загальну суму 18650 грн 00 коп. (а.с.36-37, 40-43). Крім того, лікарем-ортодонтом було виписане направлення на алергопроби, за проведення яких позивачем були сплачені грошові кошти в розмірі 660 грн 00 коп.(а.с.38-39). Загальна вартість лікування у лікаря-ортодонта становить 19310 грн 00 коп. Також донька сторін по справі проходила лікування у дерматолога в ТОВ «Медичний центр «Добробут» (а.с.43, 45, 47, 49), за яке позивачем були сплачені грошові кошти в загальному розмірі 4615 грн 00 коп. (а.с.44, 46, 48, 50). Відповідно до інформаційної довідки Переяславського будинку художньої творчості дітей, юнацтва та молоді № 44 від 27 травня 2024 року (а.с.51) [PERSON] є вихованкою акробатично-хореографічної студії «Фантазія» з 09 лютого 2018 року по день видачи довідки. Дитина володіє природними здібностями до танцю, які наполегливо і систематично розвиває на заняттях гуртка, приймає активну участь в організаційно-масових заходах. Мати дитини [PERSON] приймає активну участь у творчому житті колективу, підтримуючи доньку в її захопленні. Батько [PERSON] будь-якої участі в творчому житті доньки не приймає. До позову додано копії відзнак неповнолітньої [PERSON] за активну участь у роботі акробатично-хореографічної студії « Фантазія » (а.с.52-54). Згідно копій відомостей про здачу батьківських коштів позивачем за заняття доньки в акробатично-хореографічній студії « Фантазія » за період із жовтня 2020 року по травень 2024 року були сплачені грошові кошти на загальну суму 8630 грн 00 коп. Як вбачається із довідки Переяславської мистецької школи імені Павла Сениці № 10 від 23 травня 2024 року [PERSON] навчається в 3 класі школи по класу сольного співу (а.с.81). [PERSON] позитивно характеризується, як учениця даного навчального закладу (а.с.82). Як учасницю вокального ансамблю «Сузір`я» [PERSON] була неодноразово нагороджена відзнаками національних та міжнародних конкурсів, копії яких були додані до позовної заяви ( а.с.83-88). За навчання дитини в Переяславській мистецькій школі імені Павла Сениці позивачем були сплачені грошові кошти на загальну суму 3840 грн 00 коп. (а.с.89-102). Крім того, [PERSON] займається в Академії розвитку інтелекту «[INFO]» на курсі ментальна арифметика, освітні послуги в якому надаються ФОП [PERSON] з лютого 2021 року (а.с.103, 107). [PERSON] успішно опановує курс із ментальної арифметики, про що свідчать подані докази (а.с.104-106). За період навчання доньки в Академії розвитку інтелекту «[INFO]» позивачем були сплачені грошові кошти на загальну суму 13 840 грн 00 коп. (а.с.108-138). На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано: копію Договору про надання правової допомоги № 20/05/2024 від 20 травня 2024 року (а.с.140-141);копію Додаткової угоди № 2 до Договору про надання правової допомоги № 20/05/2024 від 20 травня 2024 року (а.с.142);копію ордеру серії АІ № 1482072 від 20 червня 2024 року ( а.с.139); копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.143);копію рахунку-фактури № 28/05/2024-2 від 28 травня 2024 року; копію платіжної інструкції № @2PL730356 від 28 травня 2024 року (а.с.145);копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.147); копію диплома серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення атестаційної комісії від 28 квітня 2015 року (а.с.146). Крім того, на підтвердження заперечення проти позовних вимог представником відповідача адвокатом Міщенком П.В. подано перелік доказів. 05 травня 2023 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (актовий запис № 96), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 травня 2023 року Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с.162). [INFO] у відповідача під час перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 травня 2024 року Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Кииїв) (а.с.163). 02 травня 2024 року [PERSON] уклав контракт із військовою частиною [NUMBER] на проходження військової служби строком на три роки (а.с.164-167). Відповідно до копії довідки Військової частини [NUMBER] № 1138 від 08 травня 2024 року [PERSON] перебуває на військовій службі із 02 травня 2024 року по день видачі довідки (а.с.168). Як доказ, представником відповідача подано також копію військового квитка [PERSON] серії [NUMBER] від 25 квітня 2024 року (а.с.169-173). Із наданої на запит суду відповіді [INFO] № 1/8257 від 20 вересня 2024 року [PERSON] призваний на військову службу за контрактом до Збройних Сил України, із 28 серпня 2024 року проходить військову службу в [INFO] (а.с.192). Суд приймає до уваги подані сторонами по справі та їх представниками докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в національному сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину. Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Як вбачається із правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20, виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Отже, відповідно до принципу рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у додаткових витратах на дитину зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно з ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Як вбачається із матеріалів справи, донька сторін по справі потребувала додаткових витрат на лікування та розвиток здібностей, позивач оплатила ці кошти, на підтвердження чого було надано відповідні докази. Відповідач має неповнолітню дитину від другого шлюбу; проходить військову службу за місцем проживання, отримує стабільну заробітну плату; має у володінні житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку здає в оренду. Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення прав дитини від першого шлюбу, за наявності даних можливості відповідача надавати додаткові витрати на утримання дитини (доказів протилежного суду надано не було), позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (в частині заявленої вимоги про стягнення витрат із відповідача на лікування дитини у дерматолога, яка заявлена в повному обсязі). Отже, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають додаткові витрати, понесені позивачем на спільну доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 29692 грн 50 коп., в тому числіна стоматологічне лікування - 4575 грн 00 коп.; на ортодонтичне лікування - 9655 грн 00 коп; на дерматологічне лікування - 2307 грн 50 коп.; на розвиток акробатично-хореографічних здібностей - 4315 грн 00 коп.; на розвиток музичних здібностей - 1920 грн 00 коп.; на навчання з арифметики та розвиток математичних здібностей - 6920 грн 00 коп. Що стосується вимоги про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн 00 коп., суд дійшов наступних висновків. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). 20 травня 2024 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «ЛЕВІАФАН» було укладено Договір № 20/05/2024 про надання правової допомоги. Ордером серії АІ № 1482072, виданого Адвокатським об`єднанням «ЛЕВІАФАН», для представництво інтересів [PERSON] було залучено адвоката Мілетич Ольгу Олегівну. Згідно п. 2.2 Договору обсяг гонорару формується Адвокатським об`єднанням та для його оплати виставляється клієнту. Відповідно до п.2,3 Договору у разі надання оплатно правової допомоги в рамках даного договору, сторони можуть також укласти окрему додаткову угоду до даного договору, згідно якої відступити від положень п.2.2 даного договору та погодити інакшим чином порядок формування гонорару. 20 травня 2024 року між [PERSON] таАдвокатським об`єднанням «ЛЕВІАФАН» було укладено Додаткову угоду № 2, відповідно до пункту 1 якого було визначено обсяг наданої правової допомоги та розмір гонорару, який підлягає сплаті за послуги правової допомоги. Гонорар було визначено в розмірі 4500 грн 00 коп. Гонорар, зазначений у п.1 наведеного вище розрахунку, підлягає сплаті на момент укладення даного договору, але не пізніше, протягом 3-х днів з моменту направлення клієнту від Адвокатського об`єднання рахунку для його оплати. Обсяг гонорару адвоката є фіксованим та підлягає оплаті без залежності від характеру ухваленого рішення за результатами розгляду справи. 28 травня 2024 року позивачу був виставлений рахунок-фактуру № 28/05/2024-1 на оплату витрат за правову допомогу згідно Додаткової угоди № 2до Договору № 20/05/2024 про надання правової допомоги від 20 травня 2024 року. Витрати на правову допомогу в розмірі 4500 грн 00 коп. були перераховані позивачем на рахунок Адвокатського об`єднання «ЛЕВІАФАН» за платіжною інструкцією № @2PL729387 від 28 травня 2024 року. Відповідачем та його представником будь-яких заяв чи клопотань про зменшення витрат на професійну правничу допомогу подано не було, норми ч. 6 ст. 137 ЦПК України ним не ініціювалися. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що понесені позивачем та відповідачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимим доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial