Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Представник позивача адвокат Пограничний А.М. звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 04.10.2008 сторони зареєстрували шлюб, однак сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Просить суд розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 20.09.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 13.11.2024 та надано відповідачу строк для подання відзиву. 13.11.2024 позивач [PERSON] та її представник адвокат Пограничний А.М., належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання до суду не з`явились. Представник подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його та позивача участі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, в тому числіі відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, до суду не з`явився без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 04.10.2008 сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 221, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Як вказує в позові представник позивача, подружнє життя між сторонами не склалося у зв`язку з тим, що у них різні характери, погляди на життя, ставлення до сімейних обов`язків та ведення спільного господарства. Вказані обставини призвели до того, що сторони втратили всі почуття, які об`єднували їх як подружжя, та подальше спільне проживання стало неможливим. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дітей, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, представник позивача в позовній заяві зазначає, що у зв`язку з розглядом даної справи позивачем понесено витрати на правову допомогу адвоката в сумі 3500 грн. Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. У постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 суд зазначив, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Суд встановив, що відповідно до ордеру серії АВ № 4150241 та Договору про надання правничої допомоги від 05.09.2024 [PERSON] та адвокат Пограничний А.М. домовились, що адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту щодо підготовки та представництва її інтересів в Могилів-Подільському міськрайонному суді стосовно розгляду справи про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Згідно Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 05.09.2024 сторони погодили, що адвокатом надано наступні послуги: консультація 1 год. - 500 грн., підготовка позовної заяви 2 год. - 2000 грн., представництво інтересів у суді 1 год. - 1000 грн. Всього сума наданих адвокатом послуг становить 3500 грн. На підтвердження оплати позивачем послуг адвоката надано квитанцію № 10 від 05.09.2024 на суму 3500,00 грн. Разом з тим, відповідач правом подання клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та доведення їх неспівмірності не скористався. Враховуючи положення ч. 6 ст. 137 ЦПК України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,суд оцінюючи обґрунтованість заяви представника позивача, щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена представником позивача сума є необґрунтованою. При цьому, наявними матеріалами справи не підтверджено витрат часу адвоката на представництво інтересів позивача у суді 1 год. на суму 1000 грн., оскільки позовна заява подана до суду в електронній формі через систему «Електронний суд» та справу розглянуто без участі позивача та його представника. Крім того, суд вважає, що витрачений представником позивача час на підготовку та складання позовної заяви 2 год., зважаючи на нескладність даної справи, незначний обсяг документів, доданих до позову та наявність сталої судової практики з питань розірвання шлюбу, є завищеним. Отже, зважаючи на викладене й те, що заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката та складністю справи, суд прийшов до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 1500 грн.

Outcome: approved