Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно, що складається із житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки з кадастровим номером 5324086201:01:001:0773 загальною площею 0,2500га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки з кадастровим номером 5324086201:01:001:0774 загальною площею 0,0425га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Великий Тростянець Полтавського району Полтавської області. За життя [PERSON] заповів все своє майно синові - [PERSON] , його дружина [PERSON] відмовилася від належної їй обов`язкової частки його спадщини. [INFO] [PERSON] померла, але за життя заповіла все своє майно дочці - [PERSON] . Інші спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини. У зв`язку з необхідністю виділу 1/2 частки в спільному майні подружжя, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. від 29.05.2024 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 5324086201:01:001:0773 загальною площею 0,2500га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , судові витрати просила віднести на її рахунок. Відповідач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги аналогічними обставинами, просив визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 5324086201:01:001:0773 загальною площею 0,2500га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; на земельну ділянку з кадастровим номером 5324086201:01:001:0774 загальною площею 0,0425га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Великий Тростянець Полтавського району Полтавської області, у порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , судові витрати просив віднести на його рахунок У підготовче засідання позивач не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, зустрічні позовні вимоги відповідача визнала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зустрічні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори у підготовче судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, при розгляді справи покладалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав. Відповідно із положеннями ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.21), [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.22), які перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.23). [PERSON] та [PERSON] з 26 жовтня 1968 року і до дня смерті перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.23). У період шлюбу(у 1982 році) ними був побудований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим 28.06.2024 на замовлення [PERSON] (32-48). Батьками [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15,20), згідно зі свідоцтвом про одруження [PERSON] після одруження змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.16). Відповідно до заповіту від 04.04.2017, [PERSON] повністю заповів усе належне йому майно, де б воно не було та з чого б не складалося, на яке він матиме право по закону, та усе те, що належатиме йому на день смерті - [PERSON] (а.с.24). [PERSON] склала заповіт 10.03.2017, яким заповіла усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б не складалося, на яке вона матиме право по закону, та усе те, що належатиме їй на день смерті - [PERSON] (а.с.25). Після смерті [PERSON] . Полтавською районною державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа на майно померлого, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи №693009803 (а.с.26), після смерті [PERSON] . Полтавською районною державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справи на майно померлої, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи №70852546 (а.с.27). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № [NUMBER] від 15.07.1986, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с.29). Згідно з витягом з рішення від 17.02.2016 Тростянецької сільської ради Полтавського району Полтавської області, [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] (а.с.3,) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.08.2020 власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.31). Згідно з технічним паспортом від 28.06.2024 житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , має такі характеристики: житловий будинок літ.А-1 загальною площею 80,4 кв.м, житловою площею 54,9кв.м; літня кухня літ.Б загальною площею 39,1 кв.м; погріб літ.б1 загальною площею 8,0 кв.м; сарай літ. В загальною площею 31,4 кв.м; гараж літ.В1 загальною площею 47,3 кв.м; сарай літ.В2 загальною площею 23,6 кв.м; сарай літ.В3 загальною площею 12,2 кв.м; сарай літ. В4 загальною площею 5,3 кв.м; навіс літ.В5 загальною площею 12,5 кв.м; вбиральня літ. Д загальною площею 2,2 кв.м; погріб вхідний літ. Е загальною площею 14,3 кв.м; навіс літ. Ж загальною площею 23,9 кв.м; колодязь питний №2; трубопровід №3; огорожа №4; ворота огорожі №5; ворота огорожі №6 (а.с.32-48). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Тростянецької сільської ради народних депутатів від 08.08.1994 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,29га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Тростянецької сільської ради (а.с.49). Земельна ділянка з кадастровим номером 5324086201:01:001:0774, загальною площею 0,0425га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Великий Тростянець Полтавського району Полтавської області, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.07.2020, належить [PERSON] , що також підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.50, 57-61). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.07.2020, земельна ділянка загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер: 5324086201:01:001:0773, з цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: [ADDRESS] , належить [PERSON] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.07.2020 (а.с.51-56). Ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до звіту з незалежної оцінки майна від 03.07.2024, становить 448 600грн (а.с.67-97). Як вбачається із спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини відповідно до заповіту та закону звернувся [PERSON] ; [PERSON] відмовилася від спадкового майна з усіх підстав, в тому числі і від обов`язкової частки (а.с.131-132). Відповідно до спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини відповідно до заповіту звернулася [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належної їм частки спадкового майна з усіх підстав, в тому числі відповідно до заповідального розпорядження (а.с.124-126). Постановою №296/02-31 від 29.05.2024 державний нотаріус Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з необхідністю виділу 1/2 частки у спільному майні подружжя на ім`я [PERSON] , а саме на житловий будинок та земельну ділянку (а.с.28). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. З огляду на вищезазначені норми, у цій справі повинні застосовуватися положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме - Кодекс про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України), який був чинним до 01 січня 2004 року. Відповідно до статті 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Вказане кореспондується зі статтею 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України), чинного з 01 січня 2004 року, якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Рівність прав подружжя на майно, набуте під час перебування у шлюбі, передбачено також статтею 70 СК України. Відповідно до частини другої статті 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Отже, враховуючи відсутність доводів сторін щодо відступлення від рівності часток подружжя, суд приходить до висновку що спадкове майно належало [PERSON] та [PERSON] у рівних частках - по 1/2 кожному. Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved