Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] є двоюрідним братом та найближчим живим родичем [PERSON] . [INFO] його двоюрідний брат [PERSON] , [INFO] , був призваний у Збройні Сили України та наказом командира військової частини від 25 липня 2023 року зарахований до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення. Згодом [PERSON] проходив службу на посаді стрілець-санітар механізованого відділення. 20.01.2024 від чергового [INFO] військової частини надійшла відповідь про те, що 19.01.2024 внаслідок штурмових дій противника біля населеного пункту Авдіївка зник безвісти солдат [PERSON] . За фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової частини солдата [PERSON] проведено службове розслідування. За результатами службового розслідування встановлено, що [INFO] близько 09 годин 20 хвилин солдат [PERSON] прикривав евакуацію пораненого бійця і під час стрілецького бою отримав поранення та ознак життя не подавав. У зв`язку з тим, що ворог захопив вогневу позицію можливості евакуювати тіло не було. Свідки, які могли б підтвердити, що солдат [PERSON] загинув чи потрапив до полону відсутні. Згідно акту службового розслідування від 10.02.2024, визначено, що до отримання відповідних документів, що засвідчують факт загибелі або перебування у полоні військовослужбовця вважати такими, що солдат [PERSON] , [INFO] зник безвісти 19.01.2024 біля м. Авдіївка Покровського району Донецької області, під час виконання бойового завдання. На початку вересня 2024 року заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть, однак, йому було відмовлено, оскілки він не має медичних документів на підтвердження факту смерті його двоюрідного брата. Оскільки тіло [PERSON] не було вивезено з території біля м.Авдіївка Покровського району Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом ДРАЦС. Заявник стверджує, що у зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть двоюрідного брата він не має можливості скористатися своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними зі смертю двоюрідного брата. Заявник прохає встановити факт, що військовослужбовець [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] біля м.Авдіївка Покровського району Донецької області, під час виконання ним своїх обовязків по захисту Батьківщини від збройної агресії з боку збройних сил РФ на території Донецької області. Допустити негайне виконання рішення у справі. В судовому засіданні 08.11.2024 представник заявника - адвокат Більда В.В. заявлені вимоги підтримав, прохає встановити факт смерті [PERSON] . На запитання суду представник заявника пояснив, що встановлення факту смерті необхідне заявнику для вшанування пам`яті [PERSON] , а саме: виготовлення пам`ятної таблички та розміщення на алеї слави загиблих. Вважає, що за відсутності тіла неможливо іншим шляхом встановити смерть. Також, на запитання суду відповів, що не може надати підтвердження про звернення для з`ясування можливого перебування [PERSON] у полоні, як і відповідь за результатами такого звернення. У судове засідання 25.11.2024 представник заявника не з`явився. Представник заявника - адвокат Маслій В.М. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересовані особи відділ ДРАЦС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерстава юстиції, [INFO] , Міністерство оборони України в судове засідання своїх представників не направили, жодних заяв щодо розгляду справи не надали. Залучене як заінтересована особа Міністерство оборони України направило до суду клопотання про зупинення розгляду справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №755/11021/22. Ознайомившись з вказаним клопотанням про зупинення розгляду справи, суд не знаходить підстав для його задоволення. Так, справа, на яку посилається у своєму клопотанні Міністерство оборони України, має інші правові підстави, стосується не встановлення факту смерті військовослужбовця, а оголошення його померлим в порядку статті 46 ЦК України. До ВП ВС справу передано з метою вирішення правової проблеми щодо визначення моменту початку відліку шестимісячного строку, передбаченого частиною другою статті 46 ЦК України, для оголошення фізичної особи померлою. Заслухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали позовної заяви з додатками, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] . Так, згідно свідоцтва про народження заявника його матір`ю є [PERSON] , яка до шлюбу мала прізвище « [PERSON] », що підтверджується копію свідоцтва про народження та витягом про реєстрацію актового запису про шлюб. /а.с.10, 14-15/ Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . /а.с.20-21/ Матір`ю [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується наданим витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 09.11.2024. Зміна прізвища [PERSON] на « [PERSON] » відбулася внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. /а.с.11/ Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію актового запису про народження. /а.с.22/ Отже мати заявника [PERSON] та мати [PERSON] мали спільних батьків, а тому заявник та [PERSON] є двоюрідними братами. [PERSON] не був одружений та не має дітей, його батьки, баба, дід та тітка померли. /а.с.12, 13, 18, 24/ З наданої копії військового квитка [PERSON] убачається, що останній проходив військову службу та йому було присвоєно звання «солдат». /а.с.27-31/ З метою забезпечення безпеки суд у рішенні не наводить номер військової частини, її дислокацію, відомості про керівництво. Згідно акту службового розслідування від 10.02.2024 року №595, затвердженого командиром військової частини, 20.01.2024 року від чергового [INFO] військової частини надійшла доповідь про те, що 19.01.2024 року близько 08:45 внаслідок штурмових дій противника біля населеного пункту Авдіївка зник солдат [PERSON] . Також з акту убачається, що зі слів солдата [PERSON] та старшини [PERSON] 19.01.2024 року близько 08 години 45 хвилин розпочалися штурмові дії противника, під час яких солдат [PERSON] разом із солдатом [PERSON] прикривав евакуацію пораненого старшини [PERSON] . Близько 09 години 20 хвилин солдат [PERSON] під час стрілецького бою отримав поранення та ознак життя не подавав. Можливості евакуювати тіло не було, оскільки ворог закріпився на вогневій позиції, а згодом захопив опорний пункт. Свідки які б могли підтвердити, що солдат [PERSON] , загинув чи потрапив до полону відсутні. Під час службового розслідування не було складено акт про настання смерті солдата [PERSON] . За підсумками службового розслідування запропоновано до отримання відповідних документів, що засвідчують факт загибелі або перебування у полоні військовослужбовця вважати таким, що солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісті 19.01.2024 року біля міста Авдіївка Покровського району Донецької області, під час виконання бойового завдання в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, за відсутності ознак протиправної поведінки вищезгаданого військовослужбовця. /а.с.32-36/ Зважаючи на викладене, додані до позовної заяви документи не дозволяють зробити достовірні та безспірні висновки про настання смерті [PERSON] . Свідки, які б констатували смерть [PERSON] відсутні. Відомості про характер та ступінь тяжкості можливого поранення отриманого солдатом [PERSON] також відсутні. За таких обставин не виключається вірогідність поранення та подальшого потрапляння у полон [PERSON] . За результатами наведеного службового розслідування [PERSON] вважається зниклим безвісті «до отримання відповідних документів, що засвідчують факт загибелі або перебування у полоні». Отже, належних, допустимих та достатніх доказів настання смерті [PERSON] заявником не надано. Суд зауважує, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина третя статті 297 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. (частина перша статті 293 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2023 року по справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23) зазначено, що: «вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки пов`язані із ним. За змістом статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.». Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2024 року у справі №204/7924/23 зазначено, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Так, відповідно до ч.2 ст.46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявником не надано належних, допустимих та достатніх доказів для достовірних та безспірних висновків про настання смерті [PERSON] , військовослужбовець за результатами службового розслідування вважається безвісті відсутнім, відомостей щодо вжиття заходів для з`ясування перебування його у полоні не надано, суд доходить висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про встановлення факту смерті. Водночас, це не позбавляє заявника можливості звернення до суду для оголошення [PERSON] померлим відповідно до ст.46 ЦК України. Таким чином,

Outcome: dismissed