Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 березня 2016 року Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 46. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 березня 2016 року уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 46. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Сімейні відносини між ними не склалися через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного побуту, часті конфлікти, які за останній період часу набули постійного характеру, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Сторони протягом двох років проживають окремо, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Позивач зазначає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим, так як відповідач покинув територію України та наміру повертатись назад не має. А тому, подальше перебування з відповідачем у формальному шлюбі позивач вважає недоцільним, тому просить шлюб розірвати. Позовна заява поступила до суду 04.10.2024 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 07.10.2024 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судові засідання призначені на 24.10.2024 року та 21.11.2024 року не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. При цьому, 21.11.2024 року представником позивача - адвокатом Остапик Я.І. подано суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, просить позов задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання призначені на 24.10.2024 року та 21.11.2024 року повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов та/або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Враховуючи те, що представник позивача - адвокат Остапик Я.І. не заперечила проти ухвалення судом заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 21.11.2024 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з наявного у матеріалах справи свідоцтва про шлюбу Серії [NUMBER] від 12.03.2016 року, сторони уклали шлюб 12 березня 2016 року, який зареєстрований Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 46 (а.с.4). Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 26.10.2016 року (а.с.5). Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві та встановлені під час судового розгляду, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин та перестали розуміти один одного. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1211,20 гривень судового збору.

Outcome: approved