Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У серпні 2024 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Вимоги позову мотивовані тим, що протягом останніх декількох років стосунки між ними розладились, зникло взаємопорозуміння та взаємоповага, сторони припинили спільне проживання, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, примирення між ними та подальше збереження шлюбу неможливе. Вказала, що дитина буде проживати з матір`ю. Ухвалою судді від 05.09.2024 позовну заяву залишено без руху з підстав її подання без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України. Ухвалою від 23.09.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 13.11.2024. В судове засідання 13.11.2024 сторони не з`явилися, позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а від відповідача на електронну адресу суду надійшла заява про визнання позову. Вирішуючи питання прийняття заяви про визнання позову, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів. Відповідно до положень частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. За змістом положень цивільного процесуального закону допускається подання фізичною особою до суду заяви як у паперовій формі, так і в електронній формі через електронний кабінет у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системиз обов`язковим скріпленням такої заяви власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.09.2023 по справі № 204/2321/22, звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом також є належним та правомірним способом звернення до суду, що ототожнюється зі зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку, і має кваліфікуватися як безпосереднє звернення до суду, проте обов`язковим реквізитом такої заяви має бути електронний цифровий підпис. Дослідженням заяви відповідача про визнання позову установлено, що її не підписано електронним цифровим підписом. Наведене означає, що вказану заяву подано без додержання вимог частини другої статті 183 ЦПК України, що відповідно до частини четвертої цієї норми є підставою для повернення її відповідачу без розгляду. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.11.2010 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2711. У подружжя є малолітня дочка [PERSON] , 2011 р.н. З позовної заяви вбачається, сторони проживають окремо, спільного життя не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують. Наведені обставини і послугували підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом. Право на припинення шлюбу передбачене нормою статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за змістом якої кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Частина третя статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 СК України). За приписами частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням сукупності установлених обставин суд дійшов до переконання, що розлад подружніх стосунків сторін не є тимчасовим явищем і передумови для збереження їх шлюбу відсутні, у зв`язку з чим визнає обґрунтованими доводи позову про те, що подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, порушить засаду добровільності шлюбу і буде суперечити інтересам позивачки, що є підставою для його розірвання. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачкою судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved