Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказував, що 21.09.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №709947, за умовами якого кредитор надав [PERSON] у користування кредитні кошти у розмірі 15 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. При цьому вказував, що ТОВ «Слон кредит» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. В подальшому, 28.08.2023 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №2808-23, за умовами якого право вимоги за кредитним договором №709947 від 21.09.2021 року перейшло до ТОВ «Діджи фінанс». Оскільки [PERSON] не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] \~\~на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №709947 від 21.09.2021 року, яка становить 30 180 гривень 62 коп. Крім цього, просив суд стягнути з відповідача [PERSON] \~\~на користь Товариства судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422 гривень 40 копійок, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~000 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 09.09.2024 року по справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення на сайті суду оголошення про його виклик. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надав. \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянути вказану справу у відсутності відповідачки, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ Згідно положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що 21 вересня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір №709947 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 18 750 гривень на споживчі (особисті) потреби на строк 730 днів з кінцевим терміном повернення до 21.09.2023 року. Зокрема, згідно п. 1.5 кредитного договору сторонами погоджено тип процентної ставки - фіксована, яка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85 % річних. Із п. 1.8 кредитного договору слідує, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 43 179 грн. 00 коп. Згідно з п. 2.1. кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: - у розмірі 15 000 гривень на поточний рахунок споживача [NUMBER] в АТ «Альфа Банк» або на інший поточний рахунок, наданий споживачем - у розмірі 3 750 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору. Відповідно до п. 2.4. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку передбаченому п. 2.1. договору. За п. 2.5 кредитного договору кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Згідно з п. 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється у межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (графіком платежів). Відповідно до п. 3.5 кредитного договору сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем у день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. Товариство має право вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором (пп. 1 п. 4.1 договору). Згідно із пп. 1 п. 4.4. кредитного договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Договір містить власноручні підписи сторін (а.с.10-12). Одночасно з кредитним договором відповідач узгодив та підписав паспорт споживчого кредиту, в якому міститься графік платежів, що є додатком №1 до кредитного договору та містить порядок повернення кредиту, а саме: кількість платежів, дата платежу (періодичність внесення щомісячно), залишок суми кредиту після сплати поточного платежу, суму кредиту до сплати, нараховані проценти до сплати та загальну суму платежу до сплати (а.с.14). Також, відповідач підписуючи кредитний договір підтвердив своє ознайомлення з усіма правилами надання коштів у позику, в тому числі паспортом споживчого кредиту, який міститься у матеріалах справи. Усі наведені документи (кредитний договір, заява-анкета та паспорт кредиту) містять підпис відповідача. Взяті на себе зобов`язання позивач виконав шляхом перерахування кредитних коштів на зазначений в кредитному договорі поточний рахунок відповідача [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №9357 від 21 вересня 2021 року (а.с.49). 28 серпня 2023 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Діджи фінанс» укладений договір факторингу №2808-23, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» передало ТОВ «Діджи фінанс» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №709947 від 21.09.2021 року у розмірі 30 180 грн. 62 коп. (а.с.25). Таким чином, ТОВ «Діджи фінанси» є правонаступником прав ТОВ «Слон Кредит» за кредитним договором №709947 від 21.09.2021 року. З досудової вимоги №2775511272-АВ від 15 листопада 2023 року, яка була направлена на адресу відповідача, вбачається, що відповідачу було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №709947 від 21.09.2021 року та запропоновано в термін до 30 грудня 2023 року сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТОВ «Діджи фінанс» та вказано, що у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості ТОВ «Діджи фінанс» буде змушене звернутися до суду (а.с.44). Так, ст. 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530\~ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610\~ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього\~кодексу. \~ Звертаючись до суду з позовними вимогами, ТОВ «Діджи Фінанс» вказувало, що станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідача становить 30 180 грн. 62 коп., що складається з: 13 873 грн. 48 коп.\~заборгованість за кредитом; 16 307 грн. 14 коп.\~заборгованість за відсотками. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості. Положеннями\~статті 81 ЦПК України\~регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідач будь-якими доказами не спростував наявності у нього, пред`явленої до стягнення заборгованості. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] всупереч умовам кредитного договору не здійснено погашення кредитної заборгованості, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також у відповідності до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. \~ \~ \~Також позивач,\~у зв`язку\~із захистом\~свої прав\~поніс судові\~витрати які\~складають із\~наступного:\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу в\~розмірі 6 000 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Положеннями ст.137\~ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Так, представником позивача до позовної заяви було долучено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості. Відповідно до акту про підтвердження факту надання правничої допомоги від 27.06.2024 року, адвокатським об`єднанням булл надано правничу допомогу на загальну суму 6000 гривень. При цьому, [PERSON] будь-яких клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до суду не надходило. Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Даючи оцінку зазначеним вище аргументам, суд враховує їх з огляду на складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, ціну позову та її значення для сторін, обсяг наданих представником [PERSON] послуг та виконаних робіт й відповідно приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень 00 копійок підлягають стягненню. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а матеріали справи не містять доказів наявності підстав для звільнення відповідачки від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved