Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Акціонерне товариства «ТАСКОМБАНК» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5815931461 від 20.09.2022 у розмірі 121893 грн. 98 коп. та судових витрат у розмірі 3028 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 20.09.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 5815931461, відповідно до умов якого позичальнику надано грошові кошти у сумі 111615 грн. 00 коп. зі строком користування 48 місяців, річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування. Позивачем зобов`язання за кредитним договором виконані, кредитні кошти перераховані відповідачу. 26.07.2024 відповідачу було надіслано повідомлення - вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором, однак зазначена вимога відповідачем не виконана. Взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування ним відповідач належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 27.08.2024 заборгованість за заявою-договором № 5815931461 від 20.09.2022 становить 121893 грн. 98 коп., з яких: 88822 грн. 30 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена), 08 грн. 55 коп. - заборгованість по річним процентам, 33063 грн. 13 коп. - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена). Оскільки, відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань, позивач змушений звернутися в суд з даним позовом та просить його задовольнити та стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору у розмірі 121893 грн. 98 коп., а також понесені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 18.09.2024 провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача [PERSON] подав клопотання у якому прохав суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Крім того, у відповідності до ч. 10 ст. 187 ЦПК України виклик відповідачки було здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Частиною 8 ст. 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ухвали суду від 25.11.2024 проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20.09.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5815931461. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. 1.2 Кредит надається позичальнику у сумі 111615 грн. строком на 48 місяців,річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту (а.с.03-06). Банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору № 5815931461 від 20.09.2022, відповідач кредитними коштами користувався, що підтверджується виписками по особовому рахунку [PERSON] (а.с. 13-29). З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування ним належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на станом на 27.08.2024 заборгованість за кредитним договором № 5815931461 від 20.09.2022 становить 121893 грн. 98 коп., з яких: 88822 грн. 30 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена), 08 грн. 55 коп. - заборгованість по річним процентам, 33063 грн. 13 коп. - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) (а.с.12). 26.07.2024 АТ «ТАСКОМБАНК» направило [PERSON] повідомлення-вимогу від 26.07.2024 про дострокове повернення кредиту (а.с.30). Однак порушення умов договору не усунуто, посилань на докази, що заборгованість погашена матеріали справи не містять. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 5815931461 від 20.09.2022 укладеного між [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК», в обумовлені договором строки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. (а.с. 34). Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved