Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

26.08.2024 року ТОВ «ФК "КЕШ ТУ ГОУ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 198385 від 28.06.2021 у розмірі 10400,00 грн., з яких: 2000,00 грн.\~ прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8400,00 грн. сума заборгованості за процентами, а також понесені судові витрати 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.06.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР»\~та\~ [PERSON] \~укладено кредитний договір №198385 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового індикатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.\~Відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» \~надав позичальнику кредит у сумі 2 000,00 грн., строком користування кредитом 6 днів, зі стандартною процентною ставкою 2 % в день або 730 % річних. 17.02.2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та позивачем було укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу № 01-17/02/2022 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 198385 від 28.06.2021 у розмірі 10400,00 грн., що спонукало ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернутися до суду із вказаним позовом, який за викладених обставин просить задовольнити. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2024 року позовну заяву ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи. 01.10.2024 року представником позивача подано заяву про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10500,00 грн. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представником відповідача адвокатом Зінченко М.В. подано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що відповідачем не заперечується та обставина, яка була зазначена Позивачем у позові, а саме те, що 28.06.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] за допомогою електронного підпису було укладено договір кредиту № 198385, за умовами якого кредитор надав боржнику позику в сумі 2 000,00 грн. строком на 7 днів, з кінцевою датою повернення 04.07.2021 року, за яким нараховується 2 % на добу за кожен день користування кредитом, комісія за користування системою складає 15% від суми фінансового кредиту, що підтверджується Договором про надання фінансового кредиту № 198385. Також Відповідачем не заперечується, що грошові кошти в сумі 2 000,00 грн. на виконання умов кредитного договору № 198385 були зараховані 28.06.2021 року на банківську карту [PERSON] у «ПРИВАТБАНК» , що підтверджується інформацією від 20.05.2024 року вих. №2891/05 за інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн». Проте відповідач не погоджується з сумою процентів яка нарахована за кредитним договором № 198385. Відповідач позбавлений можливості визначити остаточну суму заборгованості Відповідача перед ТОВ «ЗАЙМЕР», яка була передана за договором факторингу №01-17/02/2022, адже зазначений договір факторингу був укладений між Клієнтом та Фактором 17.02.2022 року, заборгованість за відсотками розраховується за період з 28.06.2021 р. по 21.05.2024 р., при цьому Позивач зазначає окремо про те, що ним додатково не здійснювалось нарахування відсотків, пені, штрафів. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. У зв`язку з чим, на підставі ст.\~247,\~ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Так, відповідно до приписів ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно вимог ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 28.06.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та Відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 198385, підписаний електронним підписом через одноразовий ідентифікатор. За кредитним договором ТОВ «ЗАЙМЕР» надало [PERSON] кредит у розмірі 2 000,00 грн. зі сплатою відсотків за його користування. Приймаючи умови кредитного договору Відповідач підтвердила, що ознайомлена з його змістом. На виконання умов кредитного договору позичальнику було перераховано грошові кошти на рахунок Відповідача. 17.02.2022 р. між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було укладено Договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 10 400,00 грн., з яких 2 000 грн. сума боргу за основною сумою заборгованості та 8 400,00 грн. сума боргу за відсотками. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, за п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. За ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. На підставі ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного вмотивування висную, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Головною умовою виступає вимога до електронного договору, яка полягає у включенні ним усіх істотних умов для відповідного виду договору, інакше такий електронний договір може бути визнаний неукладеним або недійсним через недодержання письмової форми в силу прямої вказівки закону. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Отже, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічна правова позиції була викладена Верховним Судом у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19. Згідно Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 198385 від 28.06.2021 року, сума кредиту становить 2 000,00 грн. Строк надання кредиту - 7 днів. Сума комісії за користування кредитною системою складає 15%, та дорівнює 300,00 грн. Фіксована процентна ставка за день користування складає 2%, сума нарахованих процентів за користування кредитом 280,00 грн. Всього сума до сплати 2 580,00 грн. 17.02.2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач просить про стягнення з Відповідача суму відсотків у розмірі 8 400,00 грн. і вказана сума відсотків зазначається у Виписці з особового рахунку за Кредитним договором№198385 за період з 28.06.2021 р. по 21.05.2024 р. Абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги за ч. 2 ст. 1050 ЦК. При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно п. 1.2 Договору про надання фінансового кредиту № 198385 строк дії договору становить 7 (сім) днів, але в будь-якому випадку договір діє до повного його виконання сторонами. Згідно п. 1.3 Договору про надання фінансового кредиту № 198385 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2%на добу. Тип процентної ставки фіксована. Також, без письмової згоди клієнта товариство немає право збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Всі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються шляхом підписання Сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Інше зазначеним договором не унормовано. Згідно п. 1.5 Договору про надання фінансового кредиту № 198385 за використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту клієнт зобов`язаний сплатити товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Згідно додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 198385 вбачається, що сума наданого кредиту складає 2 000,00 грн., строк кредитування 7 (сім) днів, процентна ставка - 2 % в день. Нарахування Відповідачу відсотків за межами дії укладеного Відповідачем кредитного договору № 198385 суперечить вимогам законодавства. За вказаних обставин судом встановлено, що відповідачем отримано кошти в сумі 2000,00 грн., які відповідачем не повернуті, а тому кошти у розмірі 2000,00 грн. підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ „ФК "КЕШ ТУ ГОУ, яке набуло права стягнення. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за договором, укладеним 28.06.2021 року з ТОВ «ЗАЙМЕР»\~№ 198385 з 28.06.2021 р. по 21.05.2024 р., задоволенню не підлягає. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ „ЗАЙМЕР\~та відповідачем кредитного договору дана фінансова установа надала позичальнику суми позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі, протягом 7 днів. Доказів погодження інших строків нарахування процентів за договором суду не надано. Таким чином, позикодавець відповідно до\~ст. 1048 ЦК України\~мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування за договором, укладеним 28.06.2024 року з ТОВ „ЗАЙМЕР\~після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/17048/17. Досліджена судом виписка з розрахунку за кредитним договором свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавців відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ „ФК "КЕШ ТУ ГОУ, як правонаступника ТОВ „ЗАЙМЕР, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 28.06.2021 року по 21.05.2024 року, є безпідставними та задоволенню не підлягають. За таких обставин, з урахуванням викладеного, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 року в справі № 444/9519/12, оскільки відповідач умови за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, право вимоги за цими договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ „ФК "КЕШ ТУ ГОУ» \~заборгованість за кредитним договором № 198385 28.06.2021 року в загальному 2580,00 грн., з яких 2 000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 280 грн. - заборгованість за відсотками,300,00 грн.- комісія у розмірі 15% відсотків від суми фінансового кредиту Згідно з п. 2 ч. 3\~ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК України належать витрати на професійну правову допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Понесені ТОВ «ФК»«КЕШ ТУГОУ» витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10 500,00 грн. підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року з переліком видів послуг адвоката, актом отримання правової допомоги від 30.09.2024 року, яким визначено вартість години роботи адвоката та визначена вартість юридичних послуг, наданих адвокатом Пархомчуком С.В., в загальній сумі 10 500,00 грн., а також кількість часу витраченого на надану правову допомогу з детальним переліком проведеної роботи, рахунком 30.09.2024-83 згідно якого розмір правничої допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року складає 10 500,00 грн., платіжною інструкцією № 32368 за якою ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» перераховувало [PERSON] оплату за правничу допомогу згідно рахунку 30.09.2024-83 в сумі 10 500,00 грн. Таким чином, з огляду на зазначені норми процесуального права та правові позиції Верховного Суду, зважаючи на обставин справи, зазначаю, що вимоги про відшкодування витрат Позивача на правничу допомогу в сумі 10 500,00 грн. є доведеними, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, а також дотримані критерії розумності їх вартості. Натомість, враховуючи, що позовні вимоги частково задоволенні судом, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 500 грн. підлягають на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з Відповідача на користь ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог, тобто в сумі 2 604,81 грн. відповідно до наступного розрахунку: (2580 / 10400 х 10500 = 2 604,81). Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь Позивача з Відповідача підлягають стягненню витрати ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» зі сплати судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних 2580/10400х2422,40=600,94).

Outcome: partial