Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Столітній М.М. , який діє в інтесерах ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить: 1) Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму заборгованості в розмірі 65162 (шістдесят п`ять тисяч сто шістдесят дві гривні 00 копійок), з яких сума кредиту 20000 (двадцять тисяч гривень 00 копійок), сума процентів за користування кредитом 45162 (сорок п`ять тисяч сто шістдесят дві гривні 00 копійок). 2) Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень 00 копійок). В обґрунтування заявлених вимог, в позовній заяві вказано, що 03.11.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , дата народження - [INFO] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 6072862 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022, року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту складає 20000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (29.10.2023) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Процедура укладання електронного кредитного договору згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Відповідач зайшов на Веб-сайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» https://www.creditplus.ua де він мав змогу ознайомитись з текстом примірного Кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту (додається), інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Надалі Відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (надалі - «ІТС»). Потім для безпосереднього оформлення кредиту Відповідач в ІТС обрав бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомився з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, інформацією зазначеною в частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Після прийняття ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» позитивного рішення щодо надання кредиту Відповідачу ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зробив йому пропозицію в Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими Відповідач ознайомився до моменту укладання. Після прийняття Відповідачем умов Кредитного договору з ним було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний Відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «A501168», після чого Відповідач отримав кредит в сумі 20000 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ "Універсальні Платіжні Рішення" про перерахування коштів (додається). Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом. Необхідно зазначити, що відповідно до п.10 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затв. Постановою Правління НБУ від 03 листопада 2021 року № 113 Договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача (далі - кредитна операція), з урахуванням вимог пункту 9 розділу ІІ цього Положення, повинні містити номер особистого електронного платіжного засобу 6 споживача - сторони договору, з використанням реквізитів якого кредитодавець здійснює кредитну операцію, у форматі ХХХХ ХХ** **** ХХХХ (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). Крім того, Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання Кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише відповідачу, свідчить що попередньо (до зарахування коштів), сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору. З огляду на викладене вище, кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № [NUMBER] , що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства. 1. Щодо нарахувань за користування кредитним коштами, виданими в рамках Кредитного договору. Так, укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 03.12.2022 Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. 29.12.2022 Відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок Кредитора в розмірі 3720.00 грн. 13.01.2023 Відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок Кредитора в розмірі 470.00 грн. Позивачем нараховано проценти за 34 календарних днів (25.09.2023 - 28.10.2023) в межах строку договору відповідно до наступного: 20000 грн * 1,99% = 398 грн*34 календарних днів = 13532 грн. Щодо відступлення права вимоги. пп. 3 п. 4.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 25 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 25.09/2023-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту pulipenkoa364@gmail.com зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Щодо реєстру боржників необхідно зазначити, що Позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру, скільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням ЗУ "Про захист персональних даних". Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 20000 грн. - тіло кредиту та 31630 грн. - нараховані проценти, нараховані Позивачем проценти за 34 календарних днів - 13532, всього - 65162 грн. ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи [NUMBER] від 21.01.2022 року, видане Національним банком України, має ліцензію на діяльність фінансової компанії для здійснення діяльності з надання коштів та банківських металів у кредит та надання послуг факторингу, яка була видана Національним банком України від 03.04.2024 року. На підставі зазначеного ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» має право укладати договори факторингу. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу За цим договором Позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2. Договору Факторингу Перехід від Клієнта (ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») до Фактора (Позивача) Вимоги Заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників (Копія додається) - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора (Позивача) Права Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Отже, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу № 25.09/2023-Ф від 25.09.2023 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі. Заборгованість за Кредитним договором Відповідача склала: сума кредиту 20000 грн., сума процентів за користування кредитом - 31630 грн., всього 51630 грн. (картка обліку договору від ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" додається). В зв`язку з розглядом даної справи в суді Позивач поніс наступні витрати: сплачений судовий збір 2422 гривні 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 коп. Для подання даної позовної заяви Позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката Столітнього М. М., з яким було укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги від 10 липня 2023 року (додається) у відповідності до умов якого було доручено здійснити стягнення суми боргу в судовому порядку, а саме, встановити обставини справи, зібрати та аналізувати докази і документи, підготувати необхідні документи, сформувати правову позицію по справі, зняти копії документів, скласти та подати позовну заяву (звіт про надання правової допомоги додається). За надання правової допомоги Позивачем сплачено сума гонорару в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 коп. (копія платіжного доручення додається). Так, за змістом ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Отже, позивач просить покласти на відповідача зобов`язання компенсувати позивачу витрати на судовий збір у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 (десять тисяч гривень 00 копійок).Станом на сьогоднішній день, ані Кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісним. Таким чином, факт укладення Кредитного договору та наявності права грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 6072862 у розмірі 65162 грн беззаперечно доведено належними та допустимими доказами. Ухвалою судді від 24 липня 2024 року провадження у справі відкрито і на підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінтраст Україна»є фінансовою установою, про що було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи [NUMBER] , видане згідно рішення Національного банку України № 21/112-рк від 21.01.2022 року (а.с.29). 03.11.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства було укладено електронний договір № 6072862 про надання споживчого кредиту. Договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А501168, 03.11.2022, 07:39:00 (а.с.61-65). Також, вбачається, що 03.11.2022 року о 07:39:00 год. [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А501168 таблицю обчислення загальної вартості кредиту за договором № 6072862 від 03.11.2022 року та Паспорт споживчого кредиту, які містять умови кредиту, процентні ставки (а.с.12-13, 66). Відповідно до роздруківки IPay.ua 11.03.2022 року о 7:39 було проведено перерахунок кошт в розмірі 20000,00 на карту [NUMBER] , Personal ID [NUMBER], Transaction ID 176652013 (а.с.33). 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги за Кредитними договорами (а.с.35-39). 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на виконання договору факторингу укладено акт прийому передачі інформації згідно з Реєстру боржників (а.с.40). Відповідно до витягу з реєстру боржників факторові клієнтом відступлено право вимоги за договором факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 року до боржника [PERSON] , ІПН [NUMBER] , на підставі кредитного договору 6072862 на суму заборгованості за основною сумою 20000,00 грн., сумою заборгованості за відсотками - 31630,00 грн., на загальну суму -51630,00 грн. (а.с.16 зв.). Про відступлення права грошової вимоги на електронну адресу відповідача [INFO] направлено відповідне повідомлення. Також повідомлено, що всі платежі в погашення заборгованостіза Договором, необхідно здійснювати на користь нового кредитора із зазначенням відповідних реквізитів (а.с.14). Судом досліджено свідоцтво про реєстрацію ТОВ «Авентус України» та розпорядження про видачу ТОВ «Авентус Україна» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с.24, 34). Зі Свідоцтва про державну реєстрацію фінансової установи ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» є фінансовою установою, види економічної діяльності: 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); 64.19 Інші види грошового посередництва; 64.91 Фінансовий лізинг; 64.92 Інші види кредитування (а.с. 17, 29). Згідно Статуту ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» предметом діяльності товариства є: переказ коштів; надання послуг факторингу; надання послуг з фінансового лізингу; надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту; надання послуг з фінансового лізингу (а.с. 47-50). Як вбачається з Договору № 10/07-2023 по надання правової допомоги від 10 липня 2023 року, адвокат Столітній М.М. взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (а.с. 45-46). Відповідно до Звіту про надання правової допомоги згідно Договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 р. та рахунку на оплату по замовленню № 3794/10/07 від 10 липня 2024 року, вартість збору та аналізу доказів і документів до позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, складення позовної заяви у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором та подання до суду позовної заяви в інтересах ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» складає 10000,00 грн. (а.с.60 зв.,16). ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перерахувало адвокату Столітній М.М. в рахунок оплати наданих адвокатських послуг 10000,00 грн., що стверджується платіжною інструкцією № 5595 від 10 липня 2024 року (а.с. 14 зв.). Відповідно до карти обліку договору № 6072862 від 03.11.2022 року, укладеного з позичальником [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) загальна сума заборгованості становить 51630,00 грн.(а.с.56-60). Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу кредитного зобов`язання, які регулюються нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною 2 статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1 статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини 2 статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, провадження № 12-142гс19, від 03 листопада 2020 року у справі № 921/315/18. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїхвимог і заперечень. Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. 03.11.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6072862 про надання споживчого кредиту, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 20000 грн. Матеріали справи містять докази підпису відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 03.11.2022 року Кредитного договору та додатків до нього, а саме: Таблиці обчислення загальної вартості кредиту за договором № 6072862 від 03.11.2022 року, Паспорту споживчого кредиту, які містять умови кредиту, процентні ставки. Укладений договір та додатки до нього, підписані відповідачем свідчать, що відповідач був обізнаний з умовами кредиту, обставинами сплати процентів, процентних ставок, умов, за яких вони застосовуються. Відповідач зобов`язався у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штраф та інші платежі, передбачені Договором, проте взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в Договорі строк, грошові кошти та нараховані проценти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість. 25.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 29.09./23-Ф, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги за Кредитними договорами.Відповідно до витягу з реєстру боржників, який є невід`ємною частиною Договору факторингу Факторові Клієнтом відступлено право вимоги за № 5782 до Боржника [PERSON] ІПН боржника [NUMBER] , номер кредитного договору 6072862 на суму заборгованості за основною сумою 20000 грн., сумою заборгованості за відсотками - 31630 грн., сума заборгованості разом - 51630,00 грн. Про відступлення права грошової вимоги на електронну адресу відповідача, зазначену при укладанні Договору, направлено відповідне повідомлення.Також повідомлено, що всі платежі в погашення заборгованості за Договором, необхідно здійснювати на користь Нового кредитора із зазначенням відповідних реквізитів.Таким чином до позивача надійшло право вимоги за указаним вище кредитним договором. Щодо суми заборгованості, то слід зазначити, що відповідно до карти обліку договору № 6072862 від 03.11.2022 року, укладеного з позичальником [PERSON] загальна сума заборгованості становить 51630,00 грн. і складається з 20000 грн. тіла кредиту та 35820,00 грн. відсотків. З вказаного документу вбачається, що відповідач 29.12.2022 сплатив 3720,00 грн. та 13.01.2023 року 470 грн., які надійшли в рахунок погашення відсотків. Як вказано вище, за Договором факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 первісним кредитором позивачу відступлено право вимоги до [PERSON] у розмірі 51630,00 грн. У позовній заяві представник позивача ставить вимогу про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 65162,00 грн., наявність якої, окрім особистих розрахунків представника позивача по тексту позову, нічим не підтверджується. Тому суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача боргу саме у розмірі 65162,00 грн., оскільки вказаний у позовній заяві розмір заборгованості не підтверджений належним розрахунком чи/або випискою з рахунків позичальника, які б підтвердили рух коштів по конкретному банківському рахунку, містили б записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та могли бути підтвердженням виконаних за день операцій. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», яке має право вимоги до нього, належним чином підтверджений розмір заборгованості за кредитним договором у розмірі 51630,00 грн., яка складається з тіла кредиту у розмірі 20000 грн. та відсотків у розмірі 31630 грн. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. На підтвердження розміру витрат пов`язаних з оплатою правничої допомоги позивачем надано Договір №10/07-2023 по надання правової допомоги від 10.07.2023 Згідно Звіту про надання правової допомоги по Договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 та рахунку на оплату, вартість збору та аналізу доказів і документів до позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідача, складення позовної заяви у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором та подання до суду позовної заяви в інтересах ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» складає 10000 грн. Столітньому М.М. в рахунок оплати наданих адвокатських послуг 10000 грн., що стверджується платіжною інструкцією № 5595 від 10.07.2024 р. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1,4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи складність справи, обсяг і складність виконаної роботи, суд вважає, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є неспіврозмірними та не пропорційними до предмета спору з урахуванням ціни позову, у зв`язку з чим вважає за можливе зменшити розмір витрат на оплату послуг адвоката до 4000 грн. Крім цього, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволенню позовних вимог у розмірі 1919,35 грн. ( 51630,00 х 2422,40 : 65162,00 =1919,35).

Outcome: partial