Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

30.09.2024 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначивши, що 01.09.2022 року [PERSON] , як власник транспортного засобу MERCEDES-BENZ 316 cdi, д.н.з. [NUMBER] , застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу АТ №/3331903. 30.07.2023 року у м. Рівне відбулася ДТП за участі застрахованого автомобіля, під керування [PERSON] , та транспортного засобу NISSAN Leaf, н.з. [NUMBER] . При цьому, останній, будучи причетним до ДТП, місце події залишив. Відповідача постановою Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/15223/23 визнано винним у розглядуваній ДТП. На підставі поданої потерпілим заяви, ПАТ «НАСК «Оранта» було виплачено страхове відшкодування в сумі 12407,70 грн. З огляду на положення пп. в) п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до позивача перейшло право регресної вимоги. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «Оранта» у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в сумі 12407,70 грн., а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до його початку подав до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 37-38). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.09.2022 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АТ/3331903), предметом якого було страхування транспортного засобу MERCEDES-BENZ 316 cdi, д.н.з. [NUMBER] . 30.07.2023 року о 10:20 год. в м. Рівне по вул. Соборна, 4-А, сталася ДТП, за участі автомобіля NISSAN Leaf, н.з. [NUMBER] , та автомобіля MERCEDES-BENZ 316 cdi, д.н.з. [NUMBER] , яким на той момент керував [PERSON] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічні ушкодження. Відповідач, при цьому, місце ДТП залишив до приїзду працівників поліції. Зазначені вище обставини були встановлені постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22.09.2023 року у справі № 569/15223/23, якою [PERSON] визнано винним у вищевказаній ДТП. Із наведеного слідує, що між неправомірними діями [PERSON] та заподіянням власнику автомобіля NISSAN Leaf, н.з. [NUMBER] , матеріальних збитків є причинно-наслідковий зв`язок. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічно згідно з ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до пп. в) п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Верховний Суд у постанові від 24.03.2021 року у справі № 523/3212/19 (провадження № 61-12680св20) прийшов до правового висновку, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. На підставі зібраних документів ПАТ «НАСК «Оранта», було виплаченого страхове відшкодування в сумі 12407,70 грн. (а.с. 14-20). З огляду на зазначене вище, суд вважає доведеним, що у зв`язку з проведенням страхової виплати за Полісом № АТ/3331903 від 01.09.2022 року, та у зв`язку з вчиненням [PERSON] розглядуваної ДТП за існування факту, передбаченого пп. в) п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до ПАТ «НАСК «Оранта» перейшло право регресної вимоги до відповідача на суму 12407,70 грн. Варто зауважити, що розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілому стороною відповідача в жодній мірі не оспорювався, на його спростування будь-які докази суду не надані, а тому у суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів надані на його обгрунтування докази. У свою чергу, надіслані позивачем на адресу відповідача досудові вимоги про врегулювання спору останнім залишилися поза увагою. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «Оранта» у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 12407,70 грн. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. З огляду на наведене, з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «Оранта» слід також стягнути 3028 грн. судового збору.

Outcome: approved