Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

У серпні 2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.05.2020 року у розмірі 312 601,50 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 269 969,50 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 42 632,00 грн. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 751,22 грн. позивач просить покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав 22.05.2020 року заяву № б/н, чим підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Ознайомившись з умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту позичальник отримав картку типу - «Універсальна WORLD» з початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшено до 400 000,00 грн. Після спливу строку дії першої картки позичальником було отримано додаткові картки для користування банківським рахунком. У процесі користування рахунком відбулася заміна відсоткової ставки на 36,0%. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 23.06.2024 року становить 312 601,50 грн., з яких 269 969,50 грн. - заборгованість за кредитом, 42 632,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 30 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. 19.09.2024 від представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Левчук О.О. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Луцького міського районного суду. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року заяву представника позивача Левчук О.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції повернуто особі, яка її подала. 24.09.2024 року до суду надійшла заява представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Бурець Н.С. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2024 року заяву представника позивача Левчук О.О. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду повернуто особі, яка її подала. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. 25.11.2024 року представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Федорченком Р.А. подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження у справі, а також судові повістки про виклик направлялись на його зареєстроване місце проживання, згідно відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА - [ADDRESS] Згідно наявних у матеріалах справи доказів, поштові конверти повернулись до суду без вручення. На довідках про причини повернення / досилання стоять відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Суд також звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «адресат відсутній за вказаною адресою», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22). Судом також враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене відповідачу належним чином. Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за його місцем реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив на позовну заяву не подав, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи (їх представників). З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із неявкою у судове засідання усіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.05.2020 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої банк відкрив відповідачу картковий рахунок. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активізації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок видано кредитну картку «Універсальна WORLD» № [NUMBER] , строком дії до 01/24, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 400 000,00 грн. Активізація позичальником карки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для подальшого користування рахунком було додатково отримано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 04/24, тип карти - «VISA PLATINUM», кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 02/25, тип карти - «VISA PLATINUM», кредитну карту № [NUMBER] , строк дії 11/29, тип карти - «MASTER CARD», кредитну карту № [NUMBER] , строк дії 05/25, тип карти - «MASTER CARD PLATINUM». У процесі користування банківським рахунком була змінена відсоткова ставка на 36,0%. [PERSON] періодично здійснював погашення заборгованості, будь-яких зауважень щодо відсоткової ставки Банку не надавав. У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії рф, у березні 2022 року банк скасував відсоткову ставку - 0%, а в подальшому 01.04.2022 року відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. 19.07.2023 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація про відсоткові ставки по кредитуванню по картковим рахункам. Також 19.07.2023 року відповідач підписав у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримав додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 05/25, тип карти - «MASTER CARD PLATINUM». На момент підписання вказаної заяви, заборгованість позичальника перед кредитором складала 259 045,38 грн., що було відомо [PERSON] . Оскільки в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки - 36,0%, починаючи з 19.07.2023 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п.1.3 у розмірі 36,0%. Як вбачається із матеріалів справи, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису у банківській системі України». Відповідач користувався кредитним лімітом протягом тривалого часу, частково повертав грошові кошти отримані у кредит та відсотки за користування ними. Для продовження користування рахунком та кредитними коштами, після закінчення строку дії кредитної однієї картки отримував нові, про що свідчать наявні у матеріалах справи докази, зокрема виписка по рахунку. Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами є доведеним саме згідно з анкетою-заявою, яка додана позивачем до позовної заяви. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно умов кредитування, у разі відсутності коштів на рахунках, відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідно до умов договору мінімальний обов`язків платіж - розмір боргових зобов`язань відповідача, розрахованих в процентах від загальної заборгованості, які щомісяця повинен сплачувати клієнт протягом строку кредиту. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним лімітом, які на конкретну дату мали бути погашені відповідачем, але не погашені, або погашені частково не у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зобов`язання за договором у повному обсязі не виконав. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нарахована заборгованість, яка станом на 23.06.2024 року становить 312 601,50 грн., з яких 269 969,50 грн. - заборгованість за кредитом, 42 632,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У ч. 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1-3 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи міститься довідка АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з якої вбачається, що між банком та відповідачем підписано кредитний договір № б/н, за яким останньому було надано кредитні картки. Відповідач підписав анкету - заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив умови надання кредиту. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку, що підтверджується випискою по рахунку та довідкою про видачу картки. Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами є доведеним саме згідно з анкетою-заявою, яка додана позивачем до позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У матеріалах справи містяться заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг та паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем. Зазначені документи містять інформацію щодо реальної річної процентної ставки та процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. З наданого стороною позивача розрахунку заборгованості станом на 23.06.2024 року вбачається, що загальна заборгованість за кредитним договором складає 312 601, 50 грн. На підтвердження користування позичальником кредитними коштами та часткового виконання своїх зобов`язань щодо їх повернення стороною позивача надана суду виписка по картковому рахунку відповідача. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно п. 3 цього Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Таким чином, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, зокрема, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, підтверджує заборгованість відповідача за виданим кредитом. Розрахунок суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти та проценти в добровільному порядку банку не повернуті, наявні правові підстави для стягнення із відповідача суми заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 312 601,50 грн. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 751,22 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved