Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті залишилася спадщина частину житлового будинку [ADDRESS] є договір міни квартири і частини житлового будинку від 10.05.1994 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Романенко В.І., зареєстровано в реєстрі №1-1594. Його батько [PERSON] , [INFO] з 1987 року до 2005 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з його матір`ю [PERSON] , [INFO] , до їхнього спільного проживання батько перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO]., та їх шлюб було розірвано. Від першого шлюбу у батька народився син [PERSON] , [INFO] . Його рідний брат по батькові [PERSON] , [INFO] прислав до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Міністерства юстиції Східне міжрегіональне управління заяву про відмову від прийняття спадщини від 26.08.2023 року, в якій зазначив, що цією заявою відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилась після померлого його батька [PERSON] , з чого вона б не складалася, на користь сина спадкодавця, [PERSON] , [INFO] , тому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що померлий [PERSON] , [INFO] , є його батьком та визнати за ним в порядку успадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] , що складається в цілому з житлового будинку літ А,аа? житловою площею 27,3 кв.м., літньої кухні літ. Б, сараїв літ. б-б?, сарая літ. Г, туалета літ. Д, колодязів літ. К, К?, бані літ. Ж, замощення І, туалет, літній душ, літ. Л, паркани 1-3, розташованих на землі держфонду розміром 510 кв.м. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзив на позов суду не направив, про причини неявки суд не повідомив, до суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Міністерства юстиції Східне міжрегіональне управління в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзив на позов суду не направив, про причини неявки суд не повідомив, до суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду від 02 квітня 2024 року відкрито провадження у справі. 16 жовтня 2024 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та витребування відомостей. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи: Позивач [PERSON] , [INFO] , народився у м. Кременчуці Полтавської області за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу його батьків: матері [PERSON] , [INFO] та батька [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та їх шлюб було розірвано у 1987 році, про що свідчить позовна заява від 25.08.1987 року, що подавалась до суду. Від першого шлюбу у [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . За вказівкою матері позивача в свідоцтві про народження дитини ( [PERSON] ) у графі відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України «батько» органом реєстрації актів цивільного стану був вчинений запис « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України від 21.06.2023 р. №00040193228, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Крюківським відділом ЗАГСУ м. Кременчука та повторним свідоцтвом про народження від 21.06.2023 року серії [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кременчуці Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.08.1988 р., актовий запис №676. Як вбачається з свідоцтва про народження позивача, мати записала батьком « [PERSON] », лише прізвище надала своє « [PERSON] », а отже це свідчить про той факт, що рідним батьком є [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Департаментом «Центру надання адміністративних послуг «Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №649. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , що складається в цілому з житлового будинку літ А,аа? житловою площею 27,3 кв.м., літньої кухні літ. Б, сараїв літ. б-б?, сарая літ. Г, туалета літ. Д, колодязів літ. К, К?, бані літ. Ж, замощення І, туалет, літній душ, літ. Л, паркани 1-3, розташованих на землі держфонду розміром 510 кв.м., та належить покійному на підставі договору міни квартири і частини житлового будинку від 10.05.1994 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Романенко В.І., зареєстровано в реєстрі №1-1594. Вказаний договір міни квартири і частини житлового будинку зареєстровано в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 12.05.1994 року, запис в реєстрі №8294. Таким чином, покійний [PERSON] на момент смерті був єдиним власником частини житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 17.10.2008 року частина належить [PERSON] , а інша частина [PERSON] та вказаний житловий будинок складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 39,4 кв.м., яка належала моєму батькові та квартири [ADDRESS] від 22.08.2023 року, вказаний житловий будинок складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 39,6 кв.м., та квартири [ADDRESS] загальною площею 31,2 кв.м., усього по будинку 70,8 кв.м. Невідповідність житлової площі, що визначена даною технічною інвентаризацією та площі, зазначеної в правовстановлюючих документах, виникла через переобладнання приміщень будинку, шляхом перенесення та демонтажу перегородок між приміщеннями, без втручання в огороджуючи та несучі конструкції. Відповідно до паспорту відносно [PERSON] , серія [NUMBER] виданий Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 24.03.2000 р. батько позивача з 20.05.1994 року був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Згідно до заяви №А/48-03/5776 від 17.01.2024 Відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації [PERSON] знято з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 17.01.2024 №5781, зазначено, що назву геонізму «[ADDRESS]» в м. Кременчук змінено на «[ADDRESS] » на підставі рішення Кременчуцької міської ради від 16.02.2016 «Про перейменування вулиць міста Кременчука». Брат (позивача) по батькові [PERSON] , [INFO] надійслав до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Міністерства юстиції Східне міжрегіональне управління заяву про відмову від прийняття спадщини від 26.08.2023 року, в якій зазначив, що цією заявою відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилась після померлого його батька [PERSON] , з чого вона б не складалася, на користь сина спадкодавця, [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відмовився від спадщини після покійного [PERSON] на користь [PERSON] . Позивач звернувся до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Міністерства юстиції Східне міжрегіональне управління із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] та була заведена спадкова справа (номер у Спадковому реєстрі №72929265). Як вбачається з листа-відмови завідувача Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Міністерства юстиції Східне міжрегіональне управління Власенко Н.В. від 28.06.2023 №762/01-16 не подані всі необхідні документи, що підтверджують родинні стосунки зі спадкоємцем, а тому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Кожна особа, як слідує зі змісту статті 4 Цивільного процесуального кодексу України має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями частини 7 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Пунктом 1 частиною 1 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Тим самим факт, про встановлення родинних відносин, має для позивача юридичне значення, оскільки надає право на спадкування майна після померлого батька. Відсутність документального підтвердження факту родинних відносин унеможливлює законне право на оформлення необхідних питань, пов`язаних з оформленням спадщини, а тому позивач звертається до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року звернено увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, зокрема, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Пунктом 7 Постанови Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглянути справу про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. В листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у підпунктах 1, 12 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для вирішення питання прийняття спадщини. За змістом ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Встановлення судом факту родинних відносин із спадкодавцем - [PERSON] , визначить його, за правилами ст.1264 ЦК України, як спадкоємця першої черги спадкоємців за законом і надасть можливість успадкувати житловий будинок, який належить спадкодавцю [PERSON] та входить до складу спадщини, яка відкрилась із його смертю. Інші спадкоємці, із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса, після померлого [PERSON] , не звертались. Неповнорідний брат відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Однак, у зв`язку із залишенням судом заяви про встановлення факту родинних відносин без розгляду, виникає спір про право, який підлягає вирішенню в позовному провадженні, відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України в Постанові від 14 квітня 2021 року в справі № 205/2102/19ц. Відповідно ст. 1296 ЦК України, «Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.» Таким чином, своєчасним поданням нотаріусу заяви про прийняття спадщини, позивач, як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом, успадкував після смерті [INFO] [PERSON] належну йому частину житлового будинку [ADDRESS] . Однак, одержати нотаріально посвідчене свідоцтво про право власності на частину житлового будинку виявилося неможливим, в зв`язку з нотаріальною відмовою. Відповідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові № 7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», «23. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.» Правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на частину житлового будинку [ADDRESS] є договір міни квартири і частини житлового будинку від 10.05.1994 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Романенко В.І., зареєстровано в реєстрі №1-1594. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до довідки про оцінку вартості об`єкта нерухомості від 25.08.2023 року, вартість житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] становить 93590 гривень 95 коп. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок не є приватизованою та не належала покійному на праві приватної власності та відноситься до категорії: землі житлової та громадської забудови та цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). З цих підстав, суд вважає доведеним факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] , а саме те, що померлий [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Факт того, що померлий [PERSON] є рідним батьком позивача, окрім письмових доказів підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає,що позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд покладає на позивача.

Outcome: approved