Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

15 серпня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» засобами поштового зв`язку звернувся з вказаною позовною заявою до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 73373,17 грн., судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7 100,00 грн. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 21.02.2019 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] , укладено договір про надання кредиту 500814080 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 90 029,15 грн. строк кредиту 36 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23,00% річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 90 029,15 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 73373,17 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 56 236,97 гри., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 17 136,20 грн. 20.09.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором 500814080 від 21.02.2019 року. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 20.09.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 73373,17 грн. Ухвалою судді від 11 вересня 2024 року після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та призначено судовий розгляд справи на 15.10.2024 року. Ухвалою суду\~від 15\~жовтня 2024\~року судовий розгляд справи відкладено на 13 листопада 2024 року на підставі статті 223 ЦПК України. В призначене судове засідання 13.11.2024 року сторони не з`явились. Представник позивача свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином через електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. До суду від представника позивача адвоката Євтодьєв А.О. через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій просив розглянути справу за відсутності представника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджено особистим підписом. Відповідно до розписки від 16.10.2024 року отримала позовну заяву з додатками, ухвалу про відкриття провадження від 11.09.2024 року та ухвалу від 15.10.2024 року. До канцелярії суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Судом встановлено, що 21.02.2019 року [PERSON] , підписала Оферту на укладення угоди про надання кредиту № 500814080 з АТ «Альфа-Банк», підписанням якої акцептувала умови запропоновані АТ «Альфа-Банк» ( а.с. 6). Відповідно до\~розділу І\~«Паспорту споживчого\~кредиту»,\~тип кредиту\~ споживчій\~кредит,\~мета кредиту\~-\~для особистих\~потреб. Кредит\~у сумі\~90\~029,15\~грн.,\~строк кредиту\~36\~місяці на\~споживчі потреби\~з відсотковою\~ставкою 23,00%\~річних. ( а.с. 7). 21.02.2019 року [PERSON] підписала договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору. Згідно з випискою по особовому рахунку за період з 21.02.2019 по 20.09.2021, яку надав позивач, відповідач [PERSON] користувалась кредитними коштами, частково вносила кошти на погашення заборгованості ( а.с. 20-34). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 500814080 станом на 20 вересня 2021 року заборгованість становить 73373,17 грн, яка складається із: 56236,97 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту; 17136,20 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом( а. с. 35). 20 вересня 2021 року АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» уклали Договір факторингу №3, відповідно до пункту 2.1. якого фактор зобов`язується передати в розпорядження клієнта за оплату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору (а.с. 10-14). Відповідно до п. 2.3 Договору факторингу право вимоги вважається відступленим фактором з дати оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до пункту 4.2. цього Договору. В дату здійснення оплати фактором ціни прав вимоги відповідно до пункту 4.2. цього договору сторони підписують акт приймання передачі реєстру боржників за формою, встановленою в Додатку № 2 до Договору. Пунктом 4.2. Договору факторингу передбачено, що фактор зобов`язаний передати в розпорядження клієнту грошові кошти і сплатити клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 12\~844\~800 грн шляхом перерахування на рахунок клієнта, відкритого в АТ «Альфа- Банк», в дату підписання Договору. Згідно з платіжним дорученням №559 від 20.09.2024 ТОВ ФК «Еліт Фінанс» перерахувало на рахунок АТ «Альфа Банк» 12\~844\~800 грн в якості оплати за право вимоги згідно з Договором факторингу № 3 від 20.09.2021 (а.с. 19). 20 вересня 2021 року АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» склали Акт приймання передачі реєстру боржників від 20.09.2021 до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021, за яким на виконання Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 клієнт АТ «Альфа Банк» передав, а фактор ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений у Додатку № 1-1 до Договору ( а.с. 18). Із витягу з Додатку №1-1 до Договору факторингу № 2 від 20.09.2021 вбачається, що АТ «Альфа Банк» відступило позивачу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500814080 від 21.02.2019 року на загальну суму 73373,17 грн ( а.с. 15-17). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 13 липня 2013 року, про що зроблено актовий запис № 87, після чого прізвище дружини змінено на ЧУБ. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої). Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, відповідно до якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У пункті 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 514\~ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 500814080 вбачається, що станом на 20 вересня 2021 року заборгованість становить 73373,17 грн, яка складається із: 56236,97 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту; 17136,20 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом( а. с. 35). Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного кредитного договору № 500814080від 21.02.2019, Договору факторингу №3 від 20.09.2021, оскільки позивач надав достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем [PERSON] , суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 500814080від 21.02.2019 в сумі 73373,17 гривень. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини третьої вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено\~у п.1\~ч.\~2ст.\~141\~ЦПК України,\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8\~ст.141\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що адвокат Макєєв Віталій Миколайович надавав позивачу ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги № 05-10/23 від 05.10.2023, укладеного між адвокатом Макєєвим Віталієм Миколайовичем та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» ( а.с. 37-38). Як вбачається з пункту 1.1. договору про надання правничої допомоги №05-10/23 адвокат надає клієнту послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ, у якій клієнт є учасником. Пунктом 1.4. договору про надання правничої допомоги № 05-10/2023 передбачено, що документом, який підтверджує надання адвокатом послуг, та їх приймання клієнтом, є Акт приймання-передачі наданих послуг, що складається та підписується сторонами або їх повноважними представниками протягом 5-ти робочих днів після надання адвокатом зазначених у п. 1.1. Договору послуг. В підпункті 2.1.1. пункту 2.1. договору про надання правничої допомоги № 05-10/2023 визначено, що клієнт має право своєчасно отримувати юридичні послуги належної якості та у встановлені законом строки. Відповідно до пункту 3.1. Розділу 3 «Ціна та порядок здійснення розрахунку» договору про надання правничої допомоги № 05-10/2023, вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 1 000,00 гривень. Конкретні суми до оплати наводяться у Акті (актах) наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених із клієнтом. Як вбачається з Акту № 1 приймання передачі наданих послуг від 07.03.2024, підписаного між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Макєєвим В.М, адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги відповідно до договору № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 по справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом: надання первинної консультації замовнику у справі 1 година, вартість -1\~000 грн; правовий аналіз наявних у замовника документів, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського Суду з прав людини - 3 години, вартість -3\~000,00 грн; підготовка та подання позовної заяви 3,1 години, вартість -3\~100 грн; всього -7\~100,00 грн ( а.с. 39). Відповідно до платіжної інструкції № 1117 від 07.03.2024 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перерахувало адвокату Макєєву В.М. 7\~100,00 грн в якості оплати згідно з договором № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 ( а.с. 40). Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи час, затрачений адвокатом Макєєвим В.М. на надання первинної консультації; правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини; підготовку та подання позовної заяви, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 7 100 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем суду не надано. За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 100 грн. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved