Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

05 серпня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 07 вересня 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки не склалися, збереження сім`ї є неможливим, а тому позивач просить суд розірвати шлюб. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 серпня 2024 року цивільну справу № 753/14998/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 09 серпня 2024 року. Згідно інформації, яка міститься у Єдиному державному демографічному реєстрі, відповідач значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 23 вересня 2024 року на 12:30 год. Судове засідання призначене на 23 вересня 2023 року учасники справи не з`явилися, судове засідання було відкладено на 23 жовтня 2024 року на 12:30 год для повторного виклику сторін. У судове засідання призначене на 23 жовтня 2024 року сторони повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомляли, заяв про розгляд справи за відсутності сторін до суду не надходило. Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року було визнано обов`язковою явку позивача у судове засідання. 19 листопада 2024 року на електронну адресу суду від імені відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову, однак суд не бере до уваги зазначену заяву, оскільки вона надіслана до суду без засвідчення її електронним цифровим підписом відповідача. У судове засідання 20 листопада 2024 року у режимі відеоконференції з`явилася представник позивача - адвокат Вак О.В., яка зазначила, що позивачка наразі перебуває за кордоном, позовні вимоги підтримує, просить суд розірвати шлюб. Відповідач до суду не з`явився, повістки адресовані йому на адресу місця реєстрації та адресу фактичного місця проживання повернулися до суду з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить наступного висновку. Встановлено, що 07 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1227, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] . Від шлюбу подружжя має спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2085, серія [NUMBER] . Позивач у позовній заяві, зазначає, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, шлюбні відносини сторони не підтримують, разом не проживають. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved