Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Представник позивачки адвокат Сікорська І.С., яка діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 24.05.2024 серії ВЕ «1118360 звернулася до суду з позовом [PERSON] до АТ «ІДЕЯ БАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У позові просила: 1) поновити строк на оскарження виконавчого напис; 2) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича №128 від 20.02.2020 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» заборгованості у сумі 44 122,74грн.; 3) стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. Разом з позовом подано заяву про його забезпечення, в якій адвокат просила зупинити стягнення по виконавчому провадженню №62658321 від 27.07.2020, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. №128 від 20.02.2020 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 44\~122,74 грн. Позов обґрунтовано тим, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням ст.ст. 80,87,89 Закону України «Про нотаріат», а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки його було вчинено не на оригіналі кредитного договору, при його вчиненні нотаріусом не було перевірено безспірність нарахованої заборгованості та не перевірено наявності доказів укладання кредитного договору; направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень; нотаріус не повідомив Боржника про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису. На підставі Розпорядження Верховного Суду № 29/0/9-22 від 10.05.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», розгляд справ, які відносяться до територіальної підсудності Оріхівського районного суду Запорізької області здійснюється Шевченківським районним судом м. Запоріжжя. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 вказану справу було передано в провадження судді Щасливій О.В. Ухвалою суду від 18.06.2024 відкрито провадження по справі. Питання про забезпечення позову вирішено не було. 05.08.2024 від АТ «ІДЕЯ БАНК» надійшов відзив на позов. 20.08.2021 адвокат Сікорська І.С. через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подала заяву, в якій просила прийняти ухвалу, якою замінити первісного відповідача АТ «ІДЕЯ БАНК» належним відповідачем ТОВ «ФК «ЄАПБ». Разом з заявою подала уточнену позовну заяву, в якій просила: 1) поновити строк на оскарження виконавчого напис; 2) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича №128 від 20.02.2020 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» заборгованості у сумі 44 122,74грн.; 3) стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. 21.08.2024 на пошту суду надійшла аналогічна заява та уточнена позовна заява (в оригіналі). Ухвалою суду від 26.08.2024 заяву задоволено. По справі здійснено заміну сторони відповідача з АТ «ІДЕЯ БАНК» на ТОВ «ФК «ЄАПБ». 11.09.2024 представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Кожушко В.О., який діє на підставі Довіреності №565 від 07.12.2024 (строк дії до 31.12.2024) через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи. На виконання вимог Розпорядження керівника апарата Шевченківського районного суду міста Запоріжжя №508 від 08.10.2024, Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2024, матеріали цивільної справи №336/5353/24 (провадження №2/8336/2352/2024) передано в провадження судді Звєздовій Н.С. Ухвалою суду від 09.10.2024 прийнято до свого провадження вказану справу, розгляд якої призначено в спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін. 01.10.2024\~представником ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~-\~Кожушко В.О через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано відзив на позов, в якому просив розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача та відмовити в задоволенні позову, у зв`язку з необґрунтованістю вимог, а також пропуском строків позовної давності, бо виконавчий напис було пред`явлено до виконання 27.07.2020, а позов подано у серпні 2024 року. Ухвалою суду від 25.11.2024 задоволено заяву адвоката про забезпечення позову. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 27.04.2018 між позивачкою та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір №Z76.00406.003895565 від 27.04.2018, відповідно до умов якого позивачка отримала в користування грошові кошти на поточні потреби у сумі 35\~800,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж, строком на 60 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,49% річних. 20.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем (а не як зазначено у позові [PERSON] ) було вчинено виконавчий напис №128, згідно якого [PERSON] є боржником за Кредитним договором №Z76.00406.003895565 від 27.04.2018, укладеним з ПАТ «Ідея Банк» у сумі 44\~122,74 гривні, з яких: 25 629,78грн. - строковий основний борг; 4 664,37грн. - прострочений основний борг; 1 524,20 грн. - прострочені проценти; 98,36 грн. - строкові проценти; 1 084,74 грн. - строкова плата за обслуговування кредиту; 7 463,05 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту; \~ \~ \~ \~1 758,24 грн. - пеня; 1 900,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.09.2019 по 14.01.2023. Строк платежу настав 02.08.2019. Постановами приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича від: 27.07.2020 - відкрито виконавче провадження №62658321 про примусове виконання вказаного виконавчого напису; 07.11.2023 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 07.07.2023 АТ «Ідея Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРТІВ» уклали договір факторингу №07072023, відповідно до якого Банк відступив Фактору, а Фактор прийняв Права Вимоги в розмірі заборгованості Боржників перед Клієнтом та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно з Додатком №1 до Договору Факторингу №07072023 від 07.07.2023, в якому зазначено Реєстр боржників №3 від 07.07.2023, Банк передав, а Фактор прийняв на умовах, визначених Договором, право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z76.00406.003895565 від 27.04.2018. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 25.11.204 задоволено заяву представника позивачки адвоката Сікорської І.С. та зупинено стягнення, в межах виконавчого провадження ВП №62658321, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. на підставі виконавчого напису від 20.02.2020 №128, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №Z76.00406.003895565 від 27.04.2018 у сумі 44\~122,74 гривні. Суд приходить до висновку, що у позові помилково зазначено ПІБ приватного нотаріуса Гуревічов Олег Миколайович, з огляду на те, що аналогічна помилка зазначена у постановах приватного виконавця, копії яких долучені до матеріалів справи. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі №754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку №296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку №1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2). З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Враховуючи вищевказане, суд вважає, що надані представником відповідача пояснення щодо правомірності вчинення виконавчого напису нотаріуса є безпідставними, не доведеними, а відтак такими, що не підлягають задоволенню. Щодо посилання представника відповідача на пропуск позивачкою строку позовної давності для звернення з вказаним позовом, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (№211), запроваджено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин. У подальшому його було неодноразово продовжено (востаннє Постанова Кабінету Міністрів України №2 1236 від 09.12.2020 р, якою продовжено карантин до 30.06.2023). А впровадження карантину в Україні певним чином впливає на перебіг позовної давності. 30 березня 2020 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «ПРО внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (№ 540-ІХ). відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 12. Зазначений Закон України від 30.03.2020 № 540-ІХ набрав чинності 02.04.2020. Згідно з п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім того, пунктом 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК, продовжуються на строк його дії. Таким чином строк загальної позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України було продовжено на строк дії воєнного стану. Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, який не скасовано станом на день розгляду справи у суді. З огляду на вищевказане, позивачкою строк позовної давності не було пропущено. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211,20 за подання до суду вказаного позову, а також 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що разом становить 1\~816,80 гривень. Положеннями ч.7 ст.158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. З огляду на вказане, заходи забезпечення позову, вчинені на підставі ухвали суду від 25.11.2024 у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні №62658321, яке перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича втрачають свою дію після спливу дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved