Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

17.10.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24 квітня 1993 року Петриківським районним відділом РАЦС Дніпропетровської області, актовий запис № 19. Від спільного життя мають двох дітей: неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] та дочку-інваліда 2 групи з дитинства [PERSON] , [INFO] . У своїй заяві позивачка посилається на те, що подружнє життя з відповідачем було неоднозначним. Між ними часто виникали сварки та суперечки. Подружжя перестали розуміти одне одного та припинили шлюбні відносини. Позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги. Рішення про розлучення вважає виваженим та остаточним, тому позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. З урахуванням положень ч. 3 ст. 14 ЦПК України справа передана для розгляду головуючому судді Говорусі В.О. 21.10.2024 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження. На офіційну адресу відповідача, тобто на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 21.10.2024. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав. Проте, від відповідача до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 квітня 1993 року у Петриківському районному відділі РАЦС Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 19, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного життя мають двох дітей: неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] та дочку-інваліда 2 групи з дитинства [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ № 176823. В позовній заяві позивачка вказує, що подружнє життя з відповідачем було неоднозначним, у зв`язку з тим, що між ними часто виникали сварки та суперечки. Чоловік достатньо не приділяв уваги позивачці та байдуже ставився до неї. Подружжя перестали розуміти одне одного. Вирішальним фактом для позивачки стало те, що відповідач став агресивно поводитись з їх дочкою-інвалідом, що вона не може йому пробачити. Подружжя остаточно припинили подружні стосунки, рішення про розлучення позивачка вважає виваженим та остаточним, та зазначає, що не має наміру відновлювати шлюбні відносини, оскільки втратила до відповідача почуття любові та поваги, без яких не бачить майбутнього їх шлюбу. Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тим самим задовольнити позов повністю. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка [PERSON] виявила бажання залишити шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved