Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

24.06.2024 позивач [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із вищевказаним позовом, який умотивувала тим, що вона із відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2013 року , однак 02 серпня 2016 року вони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис за № 1661. Вказує, що [INFO] в них народилася дочка [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] , які проживають разом із нею і знаходяться на її утриманні. Зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає в добровільному порядку, в зв`язку з чим вона та діти знаходяться в скрутному матеріальному становищі, при цьому відповідач працездатний, має стабільне грошове забезпечення, фізично здоровий, зобов`язаний та може надавати їй допомогу на утримання дітей, і відповідно до стану здоров`я і матеріального становища в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Тому просить суд стягнути з [PERSON] , аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по оплаті правової допомоги в сумі 1500 грн. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 10.07.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 06.11.2024 у судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась; попередньо через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розгляд даної цивільної справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився; попередньо через канцелярію суду надав заяву, з якої судом убачається, що він позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розгляд справи проводити у його відсутності. З урахуванням вимог ч.1 ст. 206 ЦПК України, судом установлено, що по справі відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону та надані учасниками справи докази свідчать про те, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Тому, суд з урахуванням поданих сторонами письмових заяв, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та задовольнити позов, виходячи з такого. Судом установлено, що за час спільного проживання, без реєстрації шлюбу в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.06.2014 Виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №44, в якому батьком зазначений відповідач [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.9). 02.08.2016 між сторонами зареєстрований шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 02.08.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1661 (а.с.8). У період шлюбу в сторін також народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.03.2018 Виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №08, в якому батьком зазначений відповідач [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.10). Діти проживають разом із матір`ю [PERSON] за її зареєстрованим у встановленому законом порядку місці проживання по [ADDRESS] , про що свідчить довідка сільського голови Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області №1433/02-06 від 24.06.2024 (а.с.11). Отже, судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо розміру коштів на утримання малолітніх дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дітей, судом не встановлено. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч.1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дітей, які проживають із позивачем та перебувають на її утриманні, позивача, яка є працездатного віку, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що, він є фізично здоровою людиною, працездатного віку та офіційно працевлаштований, інших осіб на утриманні не має, позовні вимоги визнав у повному обсязі, а тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Тому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача, на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дітей необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 24.06.2024 і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу, розмір оплати який підтверджений позивачем належним письмовим доказом. Позивач в своїй позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 гривень, в обґрунтування заявленої суми на надання правової допомоги у вищевказаному розмірі позивачем надано: копію дубліката свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №620 від.15.09.2011 (а.с.13); договір про надання професійної правничої допомоги №38 від 21.06.2024 (а.с.14); розрахунок суми судових витрат від 21.06.2024 (а.с.16); акт виконаних робіт по договору про надання професійної правничої допомоги від 24.06.2024 (а.с.17) та квитанцію на оплату правничої допомоги №24 від 21.06.2024, відповідно до якої позивачем сплачено 1500 грн. за підготовку до суду позову до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей (а.с.15). Відповідно до ч.1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вивчивши матеріали справи в цій частині, суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу є такою, що пов`язана з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Окрім того, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 1211 гривень 20 копійок. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved