Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, зазначивши, що є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Маючи намір розпорядитись належним йому будинком, у нотаріуса дізнався, що на належний йому будинок накладено заборону на нерухоме майно. Зокрема вказано про накладення заборони відчуження нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори 18.04.2008 року, що унеможливлює розпорядитись належним майном. Підставою обтяження вказано повідомлення, б/п, 12.01.1968 Новоукраїнське відділення Держбанку, на об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , архівний запис №75160-1192 від 08-08-2000 заб.1, заявник Новоукраїнська РДНК. За яких обставин накладено заборону позивачу не відомо. Іншим шляхом позивач не може відновити порушене право, тому він звернувся до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з обставин викладених в позові. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіславши заяву про розгляд у відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи надіслав заяву про розгляд у відсутність. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.12.2003 року належить житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно інформаційної довідки №400054525 від 21.10.2004 року заборона на належне нерухоме майно позивача зареєстрована 18.04.2008 року, реєстратором Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 (а.с. 13). Згідно відповіді №27963 від 23.10.2024 року Новоукраїнського відділу ДВС, зняти арешт №7046729 неможливо, оскільки він накладений Новоукраїнської РДНК, згідно повідомлення, б/н, 12.01.1968 Новоукраїнського відділення держбанку (а.с.11). Згідно листа керуючої ТВБВ №10010/098 Ощадбанку за №109.40/055-14/150 від 06.11.2024 року майнових та інших претензій до [PERSON] не мають (а.с. 29) Згідно листа № 524/01-16 завідувача Державної нотаріальної контори, архів зберігається в нотаріальній конторі 10 років, потім повертається до Державного нотаріального архіву. Обтяження вчинено 18.04.2008 року, ця дата є датою перенесеною з 12.01.1968 року та зареєстрована в реєстрі «Феміда» 08.08.2000 року, який в 2008 році скасовано та всі записи перенсено до Єдиного реєстру раєстру заборони відчуження майна. Обтяжувачем було Новоукраїнське відділення держбанку (а.с. 30). Для вирішення питання пораджено звернутися до суду. Так як на сьогоднішній день не існує держбанку, в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право позивач не може. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зазначені правовідносини регламентуються: -\~ст. 4 ЦПК України, за якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; -\~ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом; -\~ст. 391 ЦК України, за якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. -\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: зокрема, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; - ч. 4\~ст. 31-2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з якою державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до\~Закону України "Про нотаріат"\~проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям; - п. 5.1. Глави 15 Розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, за яким нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Згідно із ч. 5ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Згідно із п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Таким чином, накладення заборони на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обмежує права позивача як власника та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним йому майном, що є неприпустимим. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на реалізацію своїх майнових прав, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття заборони майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved