Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень щомісячно. Позивач стверджує, що з лютого 2022 року в нього змінився матеріальний стан, з того часу він не працює, заробітної плати не отримує, працювати за кордоном більше не планує, в Україні поки не зміг працевлаштуватися, на його утриманні перебуває ще один неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Також позивач вказує, що він не має можливості контролювати витрачання аліментів з боку відповідачки саме на потреби сина, оскільки в 2016 році [PERSON] разом з спільним сином виїхали на тимчасово окуповану територію України в АР Крим та не поверталися, у зв`язку з чим, він вимушений звернутися з позовом до суду. Відповідно до позовної заяви позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які сплачуються в твердій грошовій сумі та стягувати з нього на користь відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень до досягнення ним повноліття. 18 листопада 2024 року позивач подав до суду заяву відповідно до якої погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 8000 (вісім) тисяч гривень щомісяця. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подала до суду заяву, в якій вимоги про зменшення розміру аліментів підтримала, справу просила розглянути без участі сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2016 року у справі №520/12078/16-ц позовні вимоги [PERSON] задоволено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 року у справі №520/10067/19 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації щомісячно, до повноліття дитини. Постановою Одеського апеляційного суду від 15.09.2020 року у справі №520/10067/19 заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 року змінено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації щомісячно, до повноліття дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповдіно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Стаття 192 Сімейного кодексу України вказує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273\~СК України містить дві підстави для їх коригування: а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Судом встановлено, що на час розгляду справи Одеським апеляційним судом середній місячний дохід позивача протягом року складав 10690 дол. США на місяць. Позивач вказує, що з лютого 2022 року в нього змінився матеріальний стан, з того часу він не працює, заробітної плати не отримує, працювати за кордоном більше не планує, в Україні поки не зміг працевлаштуватися, на підтвердження чого надає суду послужну книжку моряка №00862/2011/24 та довідку Пенсійного фонду України про відсутність індивідуальних відомостей про особу, виданою 28.06.2024 року. З копії паспорту позивача вбачається, що він повернувся в Україну 22.04.2022 року. Отже, судом встановлено, що після винесення постанови Одеським апеляційним судом від 15 вересня 2020 року у справі №520/10067/19 матеріальний стан платника аліментів [PERSON] змінився. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: approved