Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулося до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, який обґрунтовує наступним. 04.06.2020 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 31744/2020. Згідно із п. 1.1. Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними і комісії та інші платежі, передбачені цим Кредитним договором. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, Банк видає Позичальнику Кредит у сумі 465 129,00 грн. до 03.06.2027 р. на цілі визначені у п.п.2.2.,2.4 Кредитного Договору. Відповідно до пунктів кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором та додатковими договорами. Відповідно до умов кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 08.03.2024 року заборгованість за кредитним договором становить 269\~773, 73 грн., з яких заборгованість за основним боргом (тіло) 253\~912, 94 грн., сума заборгованості за відсотками 15\~860,79 грн. На підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення сторона позивача не заперечує. У судове засідання відповідач повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення, або про розгляд справи у його відсутність, а також відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.\~12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 04.06.2020 р. між АТ «Кредобанк», як кредитодавцем, та [PERSON] , позичальником, укладено Кредитний договір № 31744/2020 (копія договору додана до позову), за умовами якого, кредитодавцем надано позичальниці кредитні кошти у сумі 465192,00 грн., на здійснення повної/часткової оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу марки SKODA, модель Octavia A7, дата випуску 2020, № кузова [NUMBER] , укладеного між Позичальником та ТОВ «Інтеравто - Плюс», для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 77532,00, зі строком їх повернення до 03.06.2027 р. (п. 2.1-2.3.) Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору, Кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру. Відповідно до п. 4.1.1. Кредитного договору, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами (далі - ануїтетний платіж) протягом усього строку кредитування (п. 2.1. Кредитного договору), відповідно до Графіку погашення заборгованості (Додаток №1 до Кредитного договору). Відповідно до п. 3.2., 3.3 Кредитного договору, за користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка на умовах визначених цим розділом кредитного договору. На момент укладення цього Договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період ставки. Надалі первинна процентна ставка в розмірі 11,99 річних. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленого для цих періодів значення Змінюванної Процентної Ставки (п. 3.5 Кредитного договору) Згідно із п. 4.7. Кредитного договору, Банк у випадку, передбачених п. 2.10. Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) право Банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Кредитним договором виникає, у разі прострочення сплат процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць. З копій меморіальних ордерів від 05.06.2020 р., наданих позивачем, вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав позичальнику кредитні кошти у розмірі, передбаченому договором. З виписок з особового рахунку позичальника [PERSON] вбачається, що він неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо погашення кредитних коштів та сплати процентів у відповідності до графіку погашення. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 08.03.2024 р., сума боргу по Кредитному договору № 31744/2020 від 04.06.2020 р., становить 269\~773,73 грн., що складається із: -\~заборгованості за тілом кредиту 253912,94 грн.; -\~заборгованості за відсотками 15\~860,79 грн. . 18.01.2024 р. позивач направив досудову вимогу на адресу позичальника [PERSON] щодо дострокового погашення заборгованості, яка була направлена на адресу проживання відповідача, але залишена без реагування. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.ст.610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1статті 1056-1ЦК України, передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Враховуючи вищевикладене, оскільки позичальник [PERSON] не виконував свої кредитні зобов`язання по даному кредитному договору, позичальник у відповідності до положень законодавства та вимог кредитного договору скористався свої правом щодо пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення кредитних коштів та процентів по ньому. Заявлена позивачем сума боргу, до теперішнього часу, відповідачем не погашена, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що пред`явлені позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача є законними і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 4046,61 гривень.

Outcome: approved