Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просив стягнути із [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з лютого 2024 року і до повноліття дитини. Свій позов аргументував тим, що у 2016 році він із [PERSON] уклали шлюб. [INFO] у них народився син - [PERSON] . Після розірвання шлюбу, син залишився проживати із ним. Відповідача проходить службу в ЗСУ у смт Врадіївка. Ухвалою від 25.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою від 08.05.2024 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 22.08.2024 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Безпосередньо справа розглянута в судовому засіданні 25.11.2024. В судовому засіданні позивач [PERSON] просив позов задовольнити, зазначивши, що син [PERSON] проживав із ним, проте був викрадений у нього [PERSON] .. У суді також слухається позов про визначення місця проживання їхнього сина. Представник відповідача - адвокат Степанов В.В. подав до суду відзив, в судовому засіданні просив відмовити в позові, зокрема вказавши, що позивач не надав доказів, що [PERSON] проживає на цей час разом із ним, а також не надав підтвердження здійснення його повного утримання та в чому воно полягає. На цей час [PERSON] проживає разом із матір`ю - відповідачкою по справі. Позивачу неодноразово надавалася відповідачем матеріальна допомога на його утримання та утримання сина, який частково перебував біля батька (за домовленістю сторін), після виявлення відповідачем нераціонального витрачання коштів, [PERSON] відмовила у подальшому наданні коштів позивачу, повідомивши, що самостійно буде купувати всі необхідні для сина речі, продукти харчування, після чого останній вирішив звернутися до суду. Тому просив у позові відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, повідомивши, що син [PERSON] зараз проживає разом із нею. Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно із рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно із довідок військової частини [NUMBER] від 18.07.2023 та військової частини [NUMBER] від 06.04.2024 [PERSON] перебуває на військовій службі із 09.03. по теперішній час. [PERSON] є учасником бойових дій. У довідці Шостаківсько-Благодатнеського старостинського округу від 07.05.2024 зазначено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: дочка [PERSON] , 1997 р.н., онука - [PERSON] , 2023 р.н., син - [PERSON] , 2003 р.н., син - [PERSON] , 2016 р.н.. Згідно із акту обстеження фактичного проживання сім`ї №6 від 08.05.2024 у будинку [ADDRESS] проживають без реєстрації [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. У довідці Адамівської гімназії Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області №315 від 08.05.2024 зазначено, що [PERSON] дійсно навчатиметься у 1 класі Адамівської гімназії на денній формі навчання. Відповідно до платіжних інструкцій [PERSON] перераховувала кошти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] , Shtorm, ПРАТ «ВФ Україна», Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія ТОВ (ЄК), відділу освіту та спорту Соколівської с/р, ФОП [PERSON] , а також оплачувала товари у інтернет-магазинах. Із заяви начальнику ВП№2 (м. Кропивницький) КРУП РУНП в Кіровоградській області від 07.05.2024, письмових пояснень, талону повідомлення єдиного обіку № 4341 від 08.05.2024 вбачається, що [PERSON] звернувся до правоохоронних органів у зв`язку із тим, що [PERSON] забрала його сина [PERSON] . Згідно із довідки Івано-Благьдатненського ліцею Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області зазначено, що [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2023 по 15.05.2024 навчався в 1 класі цього закладу освіти та був відрахований до Адамівської гімназії Врадіївської селищної ради. Батько, [PERSON] , щодня приводив дитину до школи та після уроків забирав зі школи, постійно цікавився навчанням сина, відвідував батьківські збори, спілкувався з вчителями про навчання та поведінку [PERSON] , надавав сину допомогу у розвитку. [PERSON] був членом Ради закладу освіти, активних членом батьківського комітету тощо. [PERSON] станом на 12.06.2024 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 141 СК України визначено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини. Правовідносини сторін, що виникли, полягають в обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей та праві позивача при ухиленні відповідача від цього обов`язку на стягнення аліментів в судовому порядку. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК (2947-14) аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 51 Конституції України, стаття 180 СК України). Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 129 Конституції України, статті 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено, що його дитина перебувала повністю на його утриманні та те, що на час розгляду справи його син [PERSON] проживає разом із ним та перебуває на його утриманні. Зважаючи на викладене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, останній слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed