Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , Черкаської міської ради про визнання права власності,. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у Другій черкаській державній нотаріальній конторі за номером у нотаріуса 368/2023. За життя [PERSON] на випадок своєї смерті здійснила розпорядження шляхом складання заповіту від 14.05.2021 року. Зі змісту заповіту слідує, що [PERSON] , [INFO] заповідає все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те що, буде належати їй і на що за законом матиме право заповідає [PERSON] , [INFO] . У визначений законодавством час до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] звернулась позивачка. Інші особи до нотаріуса не звертались. На час смерті [PERSON] належала квартира за адресою; [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу від 23.01.1998 р., укладеного та зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія) №43-2 та зареєстрованого в ЧООБТІ, що підтверджується інформаційною довідкою про зареєстроване право власності. 25.04.2024 р. позивачка звернулась до державного нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори із заявами про видачу Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] .. На своє звернення отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.04.2024 р.. Підставою для видачі вказаної постанови стало те, що в якості документа, який підтверджує право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , надано договір купівлі продажу від 23.01.1998 р., укладеного та зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія) № 43-2 та зареєстрованого в ЧООБТІ, однак нотаріально посвідчений договір не був. Відповідно до договору купівлі-продажу [PERSON] придбала квартиру в [ADDRESS] . Не зважаючи на вчинення покупцем всіх належних дій, які вимагались на момент виникнення правовідносин, щодо здійснення реєстрації Договору купівлі-продажу, зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія) від 23.01.1998 року, в Черкаському об`єднаному Бюро технічної інвентаризації, чинне законодавство на час видачі свідоцтва про право на спадщину вимагає нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Дана підстава стала перешкодою для отримання Свідоцтва про право власності на спадщину в органах нотаріату. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23 вересня 2024 року суду закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та представник позивача адвокат Джирма А.В. не з`явилися. До початку розгляду справи подано заяву про розгляд справ без участі позивача та його представника. Представник Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи подав заяву про слухання справи без участі ЧМР, щодо позовних вимог поклався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Причину неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином відповідно до поштового повідомлення. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. ч. 5-7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 23 січня 1998 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу, зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія) від 23.01.1998 р. №43-2 р. відповідно до протоколу відкритих торгів №2 від 23.01.1998 р. Вищевказана квартира складається з двох кімнат, загальна площа 50 кв.м., в тому числі житлова площа 29.2 кв.м., розташована на третьому поверсі 9-поверхового панельного будинку за ціною 18000 грн. Відповідно до Інформації КП «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» від 02 листопада 2023 року №46038 про зареєстроване право власності вбачається. Що станом на 13.01.2013 р. право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано у комунальному підприємстві ЧООБТІ за [PERSON] , на підставі Договору купівлі-продажу, зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія) 23.01.1998 р. р№43-2. Умови цього договору були повністю виконані сторонами. Також, встановлено, що [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18.10.2023 р. Відділом державної РАЦС у місті Черкаси Центрального МУЮ за актовим записом №2917. Відповідно до належним чином завіреної спадкової справи №368/2023 від 27.10.2023, заведеної після смерті [PERSON] , спадщину прийняла [PERSON] . Згідно з заповітом від 14.05.2021 року, посвідченого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори, [PERSON] , [INFO] заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те що, буде належати їй і на що за законом матиме право заповідає [PERSON] , [INFO] . В даний час реалізувати своє право власності позивачу не представляється можливим, оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою [ADDRESS] , оскільки договір купівлі-продажу квартири зареєстрований на товарній біржі «Українська біржа Нерухомості» (Черкаська філія), однак нотаріально посвідченим договір не був. Яких-небудь суперечок між сторонами договору немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушень її форма, оскільки при оформленні не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України. Письмовим доказом в даному випадку є договір №43-2 від 28.01.1998 року, який був укладений на ТБ ««Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія)» Відтак, оскільки вказаний біржовий договір повністю виконаний, право власності зареєстроване у БТІ, то він підлягає визнанню судом дійсним. Згідно ст. 638 ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, тобто діючого на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачами, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час. Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved