Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Козак І.О., звернулась до суду з позовом до Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вищезазначене домоволодіння належить до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору був її чоловік [PERSON] , членом цього колгоспного двору була вона, а отже домоволодіння є спільною сумісною власністю усіх його членів та кожен з них мав рівну частку у цьому будинку (по частці). Проте вони право власності не оформляли. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на частку даного домоволодіння, на яку вона має право в порядку спадкування за законом як дружина. Вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку шляхом спільного проживання з спадкодавцем на день смерті та вже оформила спадкові права на інше спадкове майно. В позасудовому порядку вона не може оформити своє право власності на домоволодіння, оскільки нотаріус їй в тому відмовила через відсутність правовстановлюючого документа на заявлене домоволодіння. За таких обставин просить визнати за нею право власності на частку домоволодіння, як члена колгоспного двору та на іншу частку в порядку спадкування з законом. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Представник позивачки подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просив задовольнити позов, розглянувши справу без участі сторін, не заперечив проти заочного розгляду. Представник відповідача направив до суду заяву аналогічного змісту. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Миролюбне Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 16 березня 2018 року. Згідно довідки, виданої Миролюбненською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області за №367 від 19 серпня 2024 року дворогосподарство по [ADDRESS] відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору був [PERSON] , членом двору була [PERSON] . Як вбачається з довідки, наданої Миролюбненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області за №1387 від 22 липня 2019 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Разом із ним була зареєстрована дружина [PERSON] . Факт перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за №00025773527 від 27 лютого 2020 року. Згідно копій матеріалів спадкової справи за №18/2020, заведеної 27 лютого 2020 року [PERSON] , приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області, до майна померлого [INFO] [PERSON] , син [PERSON] , на ім`я якого спадкодавець склав заповіт на все майно, відмовився від спадщини, єдиною його спадкоємицею являється дружина [PERSON] , яка частково вже оформила спадкові права за законом на інше спадкове майно. У відповідності до матеріалів технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 06 червня 2024 року, житловий будинок було збудовано 1964 року. Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації Старокостянтинівської міської ради» за №1932 від 06 червня 2024 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] не зареєстроване. Згідно до ст.123 ЦК Українського РСР в редакції від 18 липня 1963 року (далі ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір - це родинно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. У відповідності до ст.125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів із врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному двору і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу. В силу вимог ст.126 ЦК УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок по [ADDRESS] належить до суспільної групи «колгоспний двір» і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON] , тому будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку - по частині. Листом від 05 серпня 2024 року за №130/02-14 приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Мельник Л.П відмовила в оформленні спадкових прав на заявлену нерухомість через відсутність правовстановлюючого документа на неї. Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. При вирішенні спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року із введенням в дію Закону України «Про власність», а тому станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] належало право власності на частку майна у колгоспному дворі кожному, як його членам, що не втратили право на частку в його майні. Після смерті [PERSON] належна йому частка домоволодіння в порядку спадкування перейшла по спадщині за законом дружині [PERSON] . Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved