Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту належності її договору купівлі-продажу житлового будинку в [ADDRESS] посвідченого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Король О.Ю. від 15.08.1989 року, зареєстровано в реєстрі за №6276 та зареєстрованого посвідчення від 15.08.1989 року записаного в реєстрову книгу №17 сторінка 8 за реєстрованим №3137. Посилається на те, що 15.08.1989 року, вона придбала від [PERSON] та [PERSON] цілий житловий будинок у [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Король О.Ю. від 15.08.1989 року, та зареєстровано в реєстрі за №6276. На підставі договору купівлі-продажу Хустським міжміським бюро технічної інвентаризації було проведено реєстрацію права особистої власності на житловий будинок, розташований у [ADDRESS] в цілому за заявницею, про що було видано реєстраційне посвідчення від 15.08.1989 року та записано в реєстрову книгу № 17 сторінка 8 за реєстровим №3137. Після прийняття у власність даний житловий будинок, заявниця зареєструвала у ньому своє постійне місце проживання та продовжує ним користуватися та проживати у ньому. Зазначає, що вона прийняла рішення відчужити цей будинок та звернулася до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Гелеван С. І. за відповідною консультацією про можливість укладення договору дарування на підставі наявних у неї документів. Нотаріусом було встановлено, що у договорі купівлі - продажу житлового будинку від 15.08.1989 року її прізвище записано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », аналогічна помилка допущена і у Реєстраційному посвідченні від 15.08.1989 року. Наявність розбіжностей у написанні її прізвища у договорі купівлі - продажу та у паспорті громадянина України позбавляє нотаріуса можливості вчиняти щодо даного майна нотаріальні дії. У зв`язку з наведеним просить встановити факт належності їй договору купівлі-продажу житлового будинку в [ADDRESS] посвідченого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Король О.Ю. від 15.08.1989 року зареєстровано в реєстрі за №6276 та реєстраційне посвідчення від 15.08.1989 року записаного в реєстрову книгу №17 сторінка 8 за реєстрованим №3137. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. Представник заявниці адвокат Іляшкович Н.В. подала заяву про розгляд справи у її та заявниці відсутності, заявлені вимоги підтримують та просить їх задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Хустського РНО Гелеван С.І. в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши подані заявницею документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Хустським МРВ УМВС України в Закарпатській області у січні 2001 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Аналогічні відомості щодо особи заявника містяться у картці фізичної особи платника податків /а.с.5/. Відповідно до договору купівлі-продажу 15.08.1989 року, [PERSON] придбала від [PERSON] та [PERSON] цілий житловий будинок у [ADDRESS] , даний договір купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Король О.Ю. від 15.08.1989 року, та зареєстровано в реєстрі за №6276 /а.с.6-7/. Згідно реєстраційного посвідчення житловий будинок, розташований у [ADDRESS] в цілому зареєстрований за [PERSON] , від 15.08.1989 року та записано в реєстрову книгу № 17 сторінка 8 за реєстровим №3137 /а.с.8/. Ч.1 ст.293 ЦПК України передбачає, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до ст.255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто він них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п.12 вказаної Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту належності їй: 1) договору купівлі-продажу житлового будинку в [ADDRESS] посвідченого державним нотаріусом Хустської державної нотаріальної контори Король О.Ю. від 15.08.1989 року зареєстровано в реєстрі за №6276; 2) реєстраційне посвідчення від 15.08.1989 року записаного в реєстрову книгу №17 сторінка 8 за реєстрованим №3137. Оскільки у вказаних документах помилково зазначено її прізвище як « [PERSON] », замість правильного написання « [PERSON] ». Вказане підтверджується зокрема однаковим місцем проживання особи. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме від його встановлення залежить можливість власника розпоряджатися належним йому майном, окрім того, іншого порядку встановлення юридичного факту немає. Судові витрати відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved