Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивачка, через свого представника адвоката Нагорного О.В., звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки останньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування заявлених вимог та підстав звернення до суду вказує, що [INFO] народилась [PERSON] .. Матір`ю останньої є відповідачка [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] . Додає, що на даний час позивачка навчається в Ірпінському гуманітарному ліцеї «Лінгвіст», проживає разом зі своєю бабусею [PERSON] та дядьком за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що відповідач з 2013 року за вищевказаною адресою не проживає, з того часу самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, про дитину не піклується, її вихованням не займається, здоров`ям та навчанням не цікавиться. З того часу жодного разу не відвідала дитину, не вітала з днями народження, новорічними святами, та і взагалі не спілкується з дитиною, навіть у телефонному режимі, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Додає, що відповідно до наданих характеристик, [PERSON] приділяє достатньо часу вихованню та навчанню [PERSON] , з п`ятирічного віку піклується про свою онуку. Мати [PERSON] за час навчання дитини не приділяла уваги вихованню, з вчителями не спілкувалась, батьківські збори не відвідувала. Ухвалою суду 07.08.2024 року після встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 07.10.2024 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивачки адвокат Нагорний О.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, з підстав викладених у позові, просив позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідачка не приймає участі в її житті, вихованні та утриманні, батько помер. Вказала, що з дитинства і дотепер проживає разом зі своєю бабусею, яка нею і опікується. До 2013 року мати періодично відвідувала її, потім перестала приїздити та навіть телефонувати. Додала, що відповідачка зловживає алкогольними напоями. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Відзиву на позовну заяву, будь-яких інших заяв чи клопотань від відповідачки не надходило. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що її онука [PERSON] проживає з нею з самого народження, відповідачка є її невісткою, а її син батьком дитини, про що подав відповідну заяву при державній реєстрації народження дитини. Додала, що її син батько [PERSON] , помер [INFO] . Вказала, що проживали спільно до 2013 року, після чого відповідачка поїхала разом з дитиною до іншого чоловіка, десь через місяць привезла [PERSON] та залишила її. Орієнтовно з 2010 року [PERSON] почала зловживати алкогольними напоями, була взята на облік органом опіки та піклування, як неблагонадійна родина, через деякий час знята з обліку, оскільки виправилась, але потім знову почала зловживати алкоголем. Зазначила, що з 2013 року [PERSON] перебуває у неї на вихованні та утриманні. Вихованням та утриманням дитини також займався її син батько [PERSON] , до його смерті. З того часу [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, лише 2 рази на день народження, цього року і орієнтовно у 2020 році, перерахувала по 500 гривень. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився. До суду подав заяву, якій просив розглядати справу без участі представника, при прийнятті рішення просив врахувати висновок органу опіки та піклування Ірпінської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що Іванець Віолетта з дитинства проживає із її бабусею [PERSON] . Мати не займається вихованням і утриманням дитини з трирічного віку останньої. Відповідачка переїхала від родини, зловживає алкоголем, їй ніхто не перешкоджає займатися вихованням [PERSON] . Вихованням і утриманням [PERSON] займається її бабуся [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що Іванець Віолетта з дитинства перебуває на вихованні та утриманні своєї бабусі. Мати більше десяти років не проживає разом з дитиною, її вихованням та утриманням не займається. Відповідачка зловживає алкогольними напоями, проте і раніше була байдужою до дитини. Відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною їй не створюють. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Як вбачається із наданої суду копії свідоцтва про народження, [INFO] народилась [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №320, батьками якої у свідоцтві про народження вказані: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Батько позивачки [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №12. Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області від 11.07.2024 року за №3033 неповнолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано в сім`ю родичів/знайомих [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . З копії акту, складеного депутатом Ірпінської міської ради від 11.07.2024 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , дійсно проживають [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії довідки за №462 від 03.07.2024 року, [PERSON] навчається в 10-Є класі Ірпінського гуманітарного ліцею «ЛІНГВІСТ». Бабуся [PERSON] приділяє достатньо уваги вихованню та навчанню онуки. Мати [PERSON] за час навчання дитини в ліцеї не приділяла уваги вихованню, з вчителем не спілкувалась, участі у батьківських зборах не приймала. Зі слів бабусі з сім`єю не проживає. Як вбачається з копії довідки, виданої Ірпінським міським центром первинної медико-санітарної допомоги Ірпінської міської ради Київської області, [PERSON] з 5 річного віку піклується про свою онуку [PERSON] , [INFO] , займається її лікуванням, відвідує з нею лікаря для проведення щеплень та медичних оглядів. Матір дитини участі в цьому не приймає. Згідно з висновком органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Ірпінської міської ради №107/6 від 24.09.2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . При вирішенні спору суд виходить з того, що правовідносини між сторонами врегульовані нормами\~\~Конституції України,\~СК України,\~Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини,\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до частини першої, другої\~статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"\~виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров`ю. (частини друга і четверта\~статті 15 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно із\~статтею 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до частин першої-четвертої\~статті 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків. При цьому суд бере до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, а саме: право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані\~статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(рішення від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України", пункт 49, рішення від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України", пункт 47), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України", пункт 49), у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України"). У справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Отже, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно з\~ч.8\~ст.7\~СК України\~регулювання сімейних\~відносин мас\~здійснюватися з\~максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до\~ст.153\~СК мати,\~батько та\~дитина мають\~право на\~безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~ст.155\~СК України\~здійснення батьками\~своїх прав\~та виконання\~обов`язків\~мають ґрунтуватися\~на повазі\~до прав\~дитини та\~її людської\~гідності.\~Ухилення батьків\~від виконання\~батьківських обов`язків\~є підставою\~для покладення\~на них\~відповідальності,\~встановленої законом. Відповідно до\~ст.150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною належної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частини першої\~статті 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Викладене узгоджується з актуальною судовою практикою Верховного Суду (справа №459/3411/17, постанова від 29.09.2021 року) щодо підстав та особливостей позбавлення батьківських прав, у зв`язку з невиконання батьківських обов`язків. Встановлені судом обставини у даній справі та досліджені докази, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Факти прямого ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем щодо виховання та утримання дитини прямо підтверджуються зібраними доказами та дослідженими письмовими доказами, показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, та наданими поясненнями сторін та інших учасників справи. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року в справі №755/3644/19, від 23 червня 2021 року в справі №953/17837/19. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін (пункт 4 частини 3\~статті 2 ЦПК України). Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття, це встановлено та гарантовано Конституцією України та Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, ч.2\~ст.182 СК України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин другої та третьої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За правилами частин першої-третьої\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктом четвертим частини другої\~статті 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок\~доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами\~є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1ст. 89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча повинна її надавати, суд вважає за необхідне задовольнити дану вимогу та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд враховує відсутність опікуна у дитини [PERSON] від отримання на свою користь аліментів на утримання [PERSON] , та з урахуванням приписів ч.3 ст.166 СК України суд приймає\~рішення про\~перерахування аліментів\~на особистий\~рахунок дитини\~у відділенні\~Державного ощадного\~банку України\~та зобов`язує\~законного представника\~дитини відкрити\~зазначений особистий\~рахунок у\~місячний строк\~з дня\~набрання законної\~сили рішенням\~суду. Оскільки [PERSON] , будучи матір`ю [PERSON] , [INFO] , свідомо, в односторонньому порядку, за власною волею припинила спілкування з донькою, при цьому перешкод у спілкуванні ніхто їй не чинив та не мав наміру чинити, впродовж тривалого періоду часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню та матеріальному забезпеченню, взагалі не цікавиться долею дитини, кошти на її утримання не надає, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно доньки, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Таким чином, під час судового розгляду справи позивачкою доведено обставини, на які вона посилається як на підставу для задоволення позову, відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору за подання до суду позовної заяви\~про позбавлення\~батьківських прав\~та стягнення\~аліментів в розмірі 2422 грн. 40 коп.. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved