Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до АТКБ «Приватбанк», третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях про визнання права власності на транспортний засіб, у якому просив визнати за ним право власності на транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, номер кузова - [NUMBER] . В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ним набуто право власності на автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, номер кузова - [NUMBER] , у зв`язку з виконанням умов договору фінансового лізингу № KRH0A!00000393 від 02.10.2019, укладеного з АТ КБ «Приватбанк». Позивач зазначає, що після складання та підписання акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу було оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а також надано пакет документів для переоформлення автомобіля на ім`я позивача. У вересні 2024 позивач звернувся із заявою до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) в особі територіального сервісного центру МВС № 1243 (ТСЦ МВС № 1243) з питання перереєстрації автомобіля на своє ім`я, проте отримав відмову з посиланням на те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - АТ КБ «ПриватБанк» (попереднього власника). Таким чином, вказаний автомобіль перебуває у користуванні і володінні позивача, оскільки був переданий йому за умовами договору фінансового лізингу після його підписання, але розпоряджатись цим майном, незважаючи на виконання своїх зобов`язань за вказаним договором, він не може через реєстрацію цього майна за лізингодавцем - АТ КБ «ПриватБанк». Тому позивач просить визнати за ним право власності на вказаний автомобіль, оскільки іншим чином набути таке право він не може. Ухвалою від 30.09.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 10.10.2024 представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» - Пономарь С.Г. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував. В обґрунтування своїх заперечень проти позову сторона відповідача зазначає, що лізингоодержувач вже є власником транспортного засобу і перереєстрація права власності на автомобіль не здійснюється Банком з метою уникнення відповідальності та невиконання будь-якого рішення суду. Указує на те, що банк не порушує та не оспорює права власності позивачки на предмет лізингу. Позивач, представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 07.11.2024 позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» - Яндульський Д.В. заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних відстав. Судовим розглядом встановлено, що 02.10.2019 між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір фінансового лізингу № KRH0A!00000393 (а.с. 13-22). Відповідно до Додатку 1 до Договору фінансового лізингу № KRH0A!00000393 специфікації майна, відповідач передає позивачу у лізинг транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, номер кузова - [NUMBER] . Відповідно до пункту 2.2. Договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплатити лізингові платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця з виконанням договору, на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов договору. 30.06.2024 АТ КБ «ПриватБанк» складено Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, який підписано позивачем та довіреною особою Банку. Даним актом підтверджено, що всі зобов`язання сторін по Договору фінансового лізингу № KRH0A!00000393 від 09.10.2019 були виконані належним чином, претензії у сторін відсутні, лізингоодержувач повністю сплати Лізингодавцю всі платежі за договором Лізингу, а предмет лізингу - автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, номер кузова - [NUMBER] разом з відповідними документами передано у власність Лізингоодержувачу (а.с. 30-31). Також, 30.06.2024 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір №б/н купівлі-продажу предмету лізингу (а.с. 39-40). Відповідно до пункту 1.1. цього Договору, у зв`язку із повним розрахунком між Покупцем та Продавцем лізингу (автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, номер кузова - [NUMBER] ) шляхом виплати Покупцем усієї вартості Предмету лізингу за Договором лізингу, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю Товар (автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, номер кузова - [NUMBER] ), а Покупець зобов`язується прийняти його на умовах, визначених цим Договором. Згідно пункту 2.3 Договору купівлі-продажу предмету лізингу Покупець зобов`язаний у десятиденний строк з дня підписання цього Договору здійснити перереєстрацію Товару на своє ім`я. 30.06.2024 складено акт приймання-передачі транспортного засобу марки «Volkswagen Passat», номер кузова - [NUMBER] (а.с. 32). У вересні 2024 року позивач звернувся із заявою до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) в особі територіального сервісного центру МВС № 1243 (ТСЦ МВС № 1243) з питання перереєстрації автомобіля на своє ім`я, проте отримав відмову з посиланням на те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - АТ КБ «ПриватБанк» (попереднього власника) (а.с. 42). Судовим розглядом встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавцець зобов`язується відповідно до договору лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону. Судовим розглядом встановлено, що сторонами виконано умови Договору фінансового лізингу, складено і підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, укладено Договір купівлі-продажу предмету лізингу, оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а відтак право власності на автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, номер кузова - [NUMBER] мало перейти до [PERSON] з 22.06.2024, проте перереєструвати вказаний автомобіль на ім`я позивача не виявилось можливим через те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - АТ КБ «ПриватБанк» (попереднього власника). Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем долучено до матеріалів позовної заяви відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) в особі територіального сервісного центру МВС № 1243 (ТСЦ МВС № 1243) на заяву позивача з питання перереєстрації автомобіля, відповідно до якої останньому було відмовлено в перереєстрації транспортного засобу на іншого власника, у зв`язку з тим, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - АТ КБ «ПриватБанк» (попереднього власника) (а.с. 42). Матеріалами справи також підтверджується та обставина, що позивач звертався до відповідача з вимогою усунути порушення, однак Банк не вчинив дії, спрямованих на усунення перешкод у реєстрації автомобіля за позивачем (а.с. 41). Що ж до доводів відповідача, слід зазначити, що саме наявність інформації про відповідача у реєстрі боржників стала підставою для відмови у реєстрації автомобіля за позивачем, що має наслідком порушення прав [PERSON] як власника майна. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на вказаний автомобіль, з метою захисту його прав як споживача. Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, та правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved