Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

09.08.2024 на адресу суду надійшов вказаний позов. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2023 при зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , після батька [PERSON] , який помер [INFO] , позивачці стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є запис про арешт нерухомого майна спадкодавця а саме: квартири [ADDRESS] , який зареєстровано 25.02.2005 Ружинською державною нотаріальною конторою за №1714996. Підставою виникнення обтяження вказано: постанову відділу ДВС серії АА 594618, 27.01.2005, відділ ДВС Ружинського РУЮ; обтяження зареєстровано: 25.02.2005 за №1714996, реєстратором: Ружинська державна нотаріальна контора, об?єкт обтяження є: квартира, адреса: [ADDRESS] . Державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори в знятті арешту позивачці було відмовлено в зв`язку з неподанням необхідних документів. З огляду на наведене, позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2024 головуючим суддею по справі визначено суддю Гарбарук І.М. Ухвалою суду від 14.08.2024 позовну заяву залишено без руху. 21.08.2024 позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 22.08.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи у підготовчому провадженні. 09.09.2024 на адресу суду надійшов відзив Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районні Житомирської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)на позовну заяву. Ухвалою суду від 18.09.2024 залучено до участі у справі як співвідповідача [PERSON] . 23.09.2024 [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. У заяві від 15.10.2024 позивач просила перевести відповідача Бердичівській відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в статус третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Ухвалою суду від 15.10.2024 відповідача Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) переведено в статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а також закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивачка у заяві від 20.11.2024 підтримала позовну заяву, просила її задовольнити, з підстав, викладених у позовні заяві, розгляд справи просила здійснювати без її участі. Відповідачка у заяві від 23.09.2024 не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Треті особи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 25.10.2023 приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] (а.с. 20) (адреса до впорядкування нумерації та назв: квартира [ADDRESS] , довідка КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 06.12.2022 №1445) (надалі спадкова квартира), після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть від 21.12.2020, серії [NUMBER] , а.с. 18). Підставою відмови у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~спадкову квартиру стала\~Інформаціяз Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, 25.02.2005 за реєстраційним №1714996 Ружинською державна нотаріальна контора на підставі постанови відділу ДВС Ружинського РУЮ, АА594618, 27.01.2005, зареєстровано арешт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , на ім`я власника (боржника) [PERSON] , код [NUMBER] (а.с. 11-13). Відповідно до листа Ружинської державної нотаріальної контори від 15.06.2024 №484/01-16. 14 позивачці відмовлено у знятті арешту нерухомого майна накладеного на спадкову кварту у зв`язку з відсутністю необхідних документів (а.с. 21). Бердичівським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) у листі від 12.12.2023 №139813 було повідомлено, що встановити підставу накладення арешту на майно [PERSON] неможливо, оскільки виконавче провадження знищене (а.с. 21). Судом під час розгляду справи не здобуто доказів того, що у спадкодавця [PERSON] , батька позивачки, існують невиконані зобов`язання, як перед фізичними особами, так і перед будь-якою установою, організацією чи підприємством, що було б підставою для арешту його майна, також відсутні будь-які виконавчі провадження щодо нього на цей час, що вбачається з Реєстру виконавчих проваджень та з Реєстру боржників. По справі про розподіл спільного майна подружжя, яка розглядалась Ружинським районним судом Житомирської області в 2004, справа №2-72, 2-141, №291/288/15-ц арешт на спадкову квартиру також не накладався (а.с. 14-16). Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Позивач не є особою, яка може бути заявником, в розумінні\~ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проте, очевидно, що внаслідок наявності обтяження нерухомого майна у вигляді арешту права позивача порушуються. Таким чином, судом встановлено, що на даний час обтяження не зняте, через, що позивач не має можливості скасувати накладений арешт та реалізувати свої спадкові права. Згідно ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог п.1 ч.2\~ст.16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, яке полягає у необхідності встановлення фактичної обставини і надання їй правового значення у зв`язку з невідповідністю право встановлюваних документів. За змістом ст. ст. 1216,1217\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач має право звернення до суду із вказаним позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняються внаслідок його смерті. Крім того, ч.5\~ст. 1268 ЦК України\~передбачено, що не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часом відкриття спадщини. Згідно з ч.2\~ст. 1270 ЦК України\~строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, протягом цього строку позивачка спадщину юридично прийняла. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини 1950 року держава Україна гарантує громадянам непорушність їхньої приватної власності. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі №203/3435/21 (провадження №61-5467св22), від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19). У заяві від 25.09.2024 відповідачка не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. За таких обставин, відсутні підстави для арешту на спадкове майно, подальше існування такого обтяження (арешту) перешкоджає позивачу реалізувати своє право на спадкування, а іншим чином захистити гарантовані законом права позивача немає, позов підлягає до повного задоволення.

Outcome: approved