Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

04.09.2024 АТ «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ») звернулося до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області з позовною заявою, у якій просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості за кредитним договором та судові витрати. У обґрунтування позову представником позивача зазначено, що 29.03.2021 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1001845949101, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 81944,82 грн. Заборгованість станом на 01.07.2024 складає 103138,89 грн, з яких: 78758,71 грн - заборгованість за кредитом; 24,98 грн - заборгованість за процентами; 24355,20 грн заборгованість за комісією. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві зазначила про розгляд справи за відсутності представника АТ «ПУМБ», не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином. 21.10.2024 за вх № 40414/24 до суду представником відповідачки надано заяву про надання відзиву на позовну заяву разом із заявою про застосування строків позовної давності. Однак зазначена заява про застосування строків позовної давності в переліку додатків не міститься та не долучена представником відповідача. У відзиві просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, звертає увагу, що позивачем зазначено дату укладення договору 29.03.2021, однак з матеріалів позову слідує про укладення договору 26.03.2021. Вказує, що розрахунок заборгованості по сумі кредиту нараховано позивачем за період з 29.04.2021 по 29.06.2025. Заперечує проти стягнення комісії, оскільки у договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг, які пов`язані із обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія. Вказує, що АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх із споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення договору в частині обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону україни «Про споживче кредитування». Розглянувши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. 26.03.2021 [PERSON] підписала заяву № 1001845949101 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, чим підтвердила прийняття публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення цього договору. Відповідно до пунктів 2 5 цієї заяви відповідачка приєдналась до зазначеного договору на отримання кредиту строком на 48 місяців у розмірі 81944,82 грн, із розміром процентної ставки - 0,01 % річних та розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,99 %. АТ «ПУМБ» додано до матеріалів позову розрахунок заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством за кредитним договором № 1001845949101 станом на 01.07.2024 включно, згідно якого слідує наступне: 1.розрахунок суми заборгованості по сумі кредиту містить відомості про затверджений графік повернення суми кредиту на загальну суму 60901,88 грн за період із 29.04.2021 по 29.06.2024, з якої фактично погашено 3186,11 грн. Залишок непогашеної суми кредиту відповідно до графіку повернення суми кредиту становить 57715,77 грн; 2.розрахунок суми заборгованості по сумі кредиту містить відомості про затверджений графік повернення суми кредиту на загальну суму 21042,94 грн за період із 29.07.2024 по 29.06.2025. Залишок непогашеної суми кредиту відповідно до графіку повернення суми кредиту становить 21042,94 грн; 3.розрахунок суми заборгованості по процентам містить відомості про фактичну суму кредиту, якою користувалась відповідачка за період із 29.03.2021 по 29.07.2024 81944,82 грн, період фактичного нарахування процентів - 29.03.2021 по 30.06.2024, ставку процентів за користування кредитом 0,01 %, суму нарахованих процентів 8,04 %, залишок непогашених процентів 24,98 грн; 4.розрахунок суми заборгованості по комісії містить відомості про затверджений графік повернення комісії на загальну суму 24355,20 грн за період із 29.04.2021 по 27.06.2024, з якої залишок непогашеної комісії становить 24355,20 грн. Зазначене спростовує твердження представника відповідачки у відзиві про розрахунок заборгованості по сумі кредиту за період з 29.04.2021 по 29.06.2025. Натомість, із зазначеного розрахунку слідує, що розрахунок суми заборгованості по сумі кредиту містить відомості про відображення у ньому саме графіків повернення кредиту, процентів та комісії. Крім того, договір № 1001845949101 не містить конкретно визначеного переліку додаткових та супутніх банківських послуг, які пов`язані із обслуговуванням наданого відповідачці кредиту та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,99 %, а саме: 1630,70 грн щомісяця. До матеріалів справи позивачем АТ «ПУМБ» не надано достатніх доказів щодо наявності переліку банківських послуг, які пов`язані із обслуговуванням наданого кредиту та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості, а також доказів погодження їх із [PERSON] при укладенні кредитного договору. Відповідно до ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст.1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 1\~ст.77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Договором, на якому базуються правовідносини сторін, є заява відповідачки від 26.03.2021 про отримання кредитних коштів. У цій заяві, підписаній сторонами, наявні умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості, штраф за порушення зобов`язання. Крім того, позивачем додано до матеріалів справи підписаний паспорт споживчого кредиту, який також містить інформацію про умови кредитування із зазначенням розміру кредиту, відсотків за користування кредитним коштами, розмір комісії, які є аналогічними у заяві на приєднання. За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] , підписавши 26.03.2021 заяву № 1001845949101 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, була обізнана про розмір відсотків, процентної ставки за користування кредитними коштами, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості та розмір штрафу за порушення зобов`язання, отже їй були відомі істотні умови договору. Таким чином, відповідачка отримала грошові кошти (кредит) на загальну суму 81944,82 грн, з якої фактично погашено 3186,11 грн, решту отриманих коштів в добровільному порядку не повернула. Заява та паспорт, що підписані відповідачкою, містять інформацію про умови кредитування, а саме: розмір відсотків за користування кредитними коштами, комісії за обслуговування кредитної заборгованості, процентів та штрафу за порушення зобов`язання. З урахування зазначеного, вимоги банку в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за отриманим кредитом станом на 01.07.2024 у розмірі 78758,71 грн (81944,82 грн отриманих коштів - 3186,11 грн погашеного боргу) та за процентами у розмірі 24,98 грн є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами по справі та підлягають задоволенню. Щодо заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 24355,20 грн за обслуговування кредиту, суд виходить з наступного. Абзацом 3 ч. 4 ст.\~11 Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» у редакції станом на 01.01.2017 до набрання чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~кредитодавцю забороняється\~встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. 10.06.2017 набрав чинності\~Закон України «Про споживче кредитування» від 15.112016 № 1734-VІІІ, який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку із чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в новій редакції, відповідно до якої цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої\~статті 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13.07.2022 по справі № 496/3134/19 дійшла висновку, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Однак, умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування», в частині оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць,\~є нікчемною\~відповідно до ч.ч.1, 2 ст.\~11, ч.5 ст.\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Пунктом 5 заяви від 26.03.2021 № 1001845949101 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1,99 %, тобто фактично встановлено плату за надання інформації по кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч.1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що положення п. 5 кредитного договору, укладеного 26.03.2021 між [PERSON] та АТ «ПУМБ» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі по 1630,69 грн є нікчемними, а тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. Щодо строків застосування позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне. У заяві представника відповідачки від 21.10.2024 за вх № 40414/24 про надання відзиву на позов зазначено також про подання заяви про застосування строків позовної давності. Однак зазначена заява про застосування строків позовної давності в переліку додатків не міститься та не долучена представником відповідача. ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного праваабо інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. ст.256, 257 ЦК України). Ст.264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Кредитний договір укладено між сторонами процесу 26.03.2021. Відповідачка здійснила платежі по договору по 29.01.2024 на загальну суму 3186,11 грн, що відображено в розрахунку заборгованості. 11.03.2020 постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 впроваджено дію карантину на території України, під час дії якого строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжені на строк дії карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). 24.02.2022 Законом України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, у період дії якого строки, визначені ст.ст. 257 -259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК Кодексу, продовжуються на строк його дії (п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, та від сплати неустойки (штрафи, пені), що нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 01.07.2023 завершено дію карантину (постанова Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023). Строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020 продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Оскільки позивач звертається до суду 04.09.2024, тому строки позовної давності ним дотримано. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає слідуюче. Судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ЦПК України). У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, розподіл судових витрат між сторонами слід здійснити пропорційно відповідно до ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь Акціонерного товариства «ПУМБ» пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 78783,69, тобто 76,39 % від заявленої суми 103138,89 грн, а саме: 1850,47 грн. (2422,4 грн х 76,39 %). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.2\~ст. 247 ЦПК України.

Outcome: approved