Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач 02 серпня 2024 року звернувся до суду і, уточнивши, свої вимоги мотивує тим, що між Сумським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву, правонаступником якого є Сумське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», та [PERSON] з умовами Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 № 584, була укладена Кредитна угода від 30.10.2001 року № 220. Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Кредитного договору Позичальнику був наданий кредит у сумі 68521,00 грн. строком повернення 30 років з дати укладання Кредитного договору на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 74,64 кв.м. згідно з проектом за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору від 21.05.2002 № 1 розмір кредиту було збільшено до 91409,00 грн. Оскільки на момент оформлення Кредитного договору відповідач мала двох неповнолітніх дітей, відповідно до пункту 30\~Положення позичальнику було надано пільгу, а саме за рахунок бюджетних коштів погашено 25 відсотків суми зобов`язань за кредитом на момент застосування пільги. Всього відповідно до пункту 30 Положення за рахунок бюджетних коштів було погашено частину кредиту у сумі 21163,73 грн. Факт укладання Кредитного договору та надання кредиту за Кредитним договором [PERSON] був встановлений у рішенні Зарічного районного суду м. Суми від 02.05.2017 році у справі № 591/96/17, яке не було оскаржене та набрало законної сили. 19.09.2002 року було зареєстровано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , серія ВАВ № 581818. Отже, починаючи з 19.09.2002 року позичальник зобов`язана протягом кожного кварталу, але не пізніше останнього дня звітного кварталу, сплачувати суми коштів, що визначені у розрахунку розміру щоквартальних платежів. 11.10.2002 року був укладений договір застави об`єкту нерухомості квартири за адресою: [ADDRESS] . В період з 2002 року по 2011 рік рахунок погашення кредиту за Кредитним договором позичальником було сплачено 21163,73 грн. Починаючи з 2011 року відповідач перестала належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором. Відповідачу багаторазово надсилалися претензії про погашення заборгованості за Кредитним договором, проте вони не були нею виконані. Станом на 30.06.2024 залишок непогашеного Позичальником кредиту складає 46 035,27 грн, а сума боргу за пенею 20743,58. З цієї суми на виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми 12.05.2017 (справа № 591/96/17) з [PERSON] примусово стягується прострочена заборгованість з повернення кредиту в розмірі 11021,46 грн. та пеня в розмірі 8166,26 грн. Тому залишок непогашеного кредиту та пені, щодо яких відсутнє судове рішення про його стягнення, станом на 30.06.2024 складає 47 591,13 грн., з них: розмір простроченої заборгованості позичальника з погашення кредиту (строк сплати якої порушено) 17 793,81 грн.; залишок кредиту, строк сплати якого не настав 17 220 грн. пеня 12 577,32 грн. Просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку 64 766 грн. 18 коп., а саме 35 013 грн. 81 коп. суму неповернутого залишку кредиту, 12 577 грн. 32 коп. пені за період до 31.12.2019 включно, 13 501 грн. 16 коп. інфляційні втрати за період з 01.10.2011 по 23.02.2022 включно та 3 673 грн. 89 коп. 3% річних за період з 01.10.2011 по 23.02.2022 включно. Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 21 жовтня 2024 року. Протокольною ухвалою суду від 21.10.2024 року прийнято уточнену позовну заяву, залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] , розгляд справи відкладено до 25 листопада 2024 року. В дане засідання представник позивача не з`явився, у письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідачі до суду не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд за їх відсутності до суду не надано. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 жовтня 2001 року між Сумським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та [PERSON] укладено кредитну угоду №220, відповідно до умов якої Фонд від імені Держави надав відповідачці прямий адресний (цільовий) кредит в сумі 68521,00\~грн. терміном повернення 30 років з дати укладення кредитної угоди. Кредит цією угодою надається на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 83,1 кв.м., згідно з проектом за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до додаткового договору №1 від 30 жовтня 2001 року до Кредитної угоди №220 від 30 жовтня 2001 року, позичальнику було збільшено до 91409,00 грн. Тому сума кредиту, що підлягала поверненню становила 91409,00 грн. (а.с. 17-19). На момент оформлення Кредитного договору відповідач мала неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.13,18,31), відповідно до пункту 30 Положення Позичальнику було надано пільгу, а саме за рахунок бюджетних коштів погашено 25 відсотків суми зобов`язань за кредитом на момент застосування, що складає 91409,00 грн., в тому числі кошти на страхування 1343,00 грн. (а.с.28 на звороті). 11 жовтня 2002 року для забезпечення своєчасного виконання зобов`язань за кредитною угодою між Сумським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] укладено договір застави квартири, відповідно до якого договору заставодавець передає під заставу заставодавцю : квартиру під [ADDRESS] , належну йому на праві приватної власності (а.с. 39-40). В період з 2002 року по 2011 рік в рахунок погашення кредиту за Кредитним договором [PERSON] було сплачено 21163,73 грн. Рішенням зарічного районного суду м.Суми від 12.05.2017 року у справі №591/96/17 позов Сумського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Сумського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» заборгованість за кредитною угодою у розмірі 19187 грн. 72 коп. та 1378 грн. в рахунок відшкодування судових витрат (а.с.41-42). У зв`язку з систематичним порушенням умов Кредитного договору, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України та реалізуючи право, передбачене підпунктом 4.3.2. розділ у 4 Кредитного договору, Кредитором Позичальнику було надіслано вимогу щодо дострокового повернення кредитних коштів від 01\~травня 2024 року № 675/005, що підтверджується чеком та накладною № 03003714935642 від 03\~травня 2024 року (а.с. 43-45). Станом на 30 червня 2024 року за кредитною угодою № 220 від 30.10.2001 року сума неповернутого залишку кредиту складає 28815,27 грн., а також пеня згідно п. 5.2.1 Кредитного договору за період до 31 грудня 2019 року включно 5265,25 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 2ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат (нарахованих згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України) за період з 01 жовтня 2011 року по 23 лютого 2022 включно 13501,16 грн., а також 3% річних (нарахованих згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України) за період з 01 січня 2011\~року по 23 лютого 2022 року включно 3673,89 грн. V. Згідно з пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Згідно з Кредитною угодою від 30.10.2001 № 220 було надано кредит сім`ї в особі [PERSON] . Додатком № 1 до Кредитного договору передбачено склад сім`ї позичальника: [PERSON] (дружина), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син) . Кредит було надано згідно з умовами Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 № 584, тому кредитний договір укладений під час шлюбу Відповідача та [PERSON] ; укладений в інтересах сім`ї Відповідача та [PERSON] , а не у власних, не пов`язаних із їх сім`єю інтересах одного з подружжя [PERSON] ; придбане з використанням коштів кредиту житло використане в інтересах сім`ї не у власних, непов`язаних із сім`єю інтересах одного з подружжя [PERSON] . Частиною 4 статті 65 СК України встановлено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. В постанові ВС від 05.10.2021 у справі № 755/16464/20, зазначено, що «внаслідок придбання подружжям квартири у кредит, боргові зобов`язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той з подружжя, який підписав договір». У Постанові від 07.10.2020 у справі № 752/7501/18 Верховний Суд вказав, що тлумачення ч. 4 ст. 65 СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником) за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). В постанові ВС від 19.05.2022 у справі № 203/284/17 вказано, що «якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя». При цьому, якщо майно (житло) придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя (відповідна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі №646/7463/16-ц). З огляду на наведе, оскільки одним із подружжя [PERSON] укладено кредитний договір в інтересах сім`ї Устименків і житло, придбане з використанням кредитних коштів використане в інтересах їх сім`ї, то цивільні права та обов`язки за кредитним договором виникають в обох із подружжя, які несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями за кредитним договором. Судом встановлено, що відповідачі у повному обсязі не виконали умови укладеної з позивачем кредитної угоди від 30 жовтня 2001 року, факт власноручного підписання якої [PERSON] не оспорювала, тому з [PERSON] , [PERSON] на користь Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» заборгованість в сумі 64 766 грн. 18 коп., а саме : 35 013 грн. 81 коп. суму неповернутого залишку кредиту, 12577 грн. 32 коп. пені за період до 31.12.2019 включно, 13 501 грн. 16 коп. інфляційні втрати за період з 01.10.2011 по 23.02.2022 включно та 3 673 грн. 89 коп. 3% річних за період з 01.10.2011 по 23.02.2022 включно. Отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн., тобто по 1211,20 грн. з кожного, оскільки стягнення судових витрат у солідарному порядку законом не передбачено. На підставі викладеного,

Outcome: approved