Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

У вересні 2024 року АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 03.03.2012 відповідач підписала анкету-заяву та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, що діяла на дату підписання заяви та розміщена на сайті банку. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 100 000,00 грн, 24.07.2019 відповідач підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови користування кредитними продуктами (кредитними картками) «Універсальна», «Універсальна Gold», «Platinum», «World Black Edition», «Visa Signature», «World Elite», «Visa Infinite», а також Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в якій визначені умови кредитування. Також, 01.06.2020 відповідач підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої отримала кредитні картки «Platinum» № [NUMBER], строк дії 04/23, № [NUMBER], строк дії 11/23, № [NUMBER], строк дії 11/23. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 03.03.2012 у розмірі 112 793,96 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.10.2024 відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Разом з позовною заявою від представника позивача надійшло клопотання про дослідження доказів. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання. Представник позивача у судове засідання 20.11.2024 не з`явився, про час, дату і місце його проведення повідомлений належним чином. Крім того, звертаючись до суду з позовом, представником позивача одночасно подано клопотання про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення у справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання 20.11.2024 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. 03.03.2012 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приват Банку. 24.07.2019 відповідач підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови користування кредитними продуктами (кредитними картками) «Універсальна», «Універсальна Gold», «Platinum», «World Black Edition», «Visa Signature», «World Elite», «Visa Infinite», а також Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в якій визначені умови кредитування. 01.06.2020 відповідач підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої отримала кредитні картки «Platinum» № [NUMBER], строк дії 04/23, № [NUMBER], строк дії 11/23, № [NUMBER], строк дії 11/23. Починаючи з 01.06.2020 відсотки нараховуаалися відповідно до підписаної відповідачем зави про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 37,2 %, а згодом були зменшені до 36%. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25.08.2024 має заборгованість у розмірі 112 793,96 грн, яка складається з: 96 556,45 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16 237,51 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняла операції. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно розрахунку заборгованості відповідач має заборгованість у розмірі 112 793,96 грн, яка складається з: 96 556,45 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16 237,51 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Доказів, які б спростовували зазначені обставини та розмір заборгованості, відповідач суду не надав. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушила умови договору, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача 2422,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved