Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

25 вересня 2024 року представник позивача АТ «ПУМБ» через підсистему «Електронний суд» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказував, що 30.01.2016 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено було укладено кредитний № 26251019993843, за яким позичальнику видано кредитну картку з кредитним лімітом\~ в сумі 1000,00 грн, який пізніше було збільшено до 34700,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.07.2024 склала 54213,95 грн, з яких: 34613,21 грн заборгованість за кредитом; 19600,74 грн заборгованість процентами; 0, 00 грн заборгованість за комісією. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2024 року справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 23 жовтня 2024 року за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання у справі, призначене на 23 жовтня 2024 року відкладено на 14 листопада 2024 року через неявку відповідача в судове засідання. В позовній заяві представник позивача просив суд розглянути справу в спрощеному провадженні за відсутності представника Банку. Проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечував. В судове засідання 14 листопада 2024 року відповідач повторно не з`явилась, про час\~ та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до даних з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач [PERSON] , [INFO] , з 23.12.2015 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з вимогами ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 30 січня 2016 року [PERSON] \~ звернулась до АТ «ПУМБ» із заявою № 26251019993843 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 13). Відповідно до даної заяви відповідачу встановлено кредитний ліміт в сумі 1000,00 грн. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки.\~ Відповідно до даної заяви, Клієнт, підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (у урахуванням всіх змін)і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговуване (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах. До даного договору позивачем додано публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 16 листопада 2015 року (а.с. 19-37); виписку по особовому рахунку [PERSON] за період з 30.01.2016 по 01.07.2024 (а.с. 55-109). Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту за договором № 26251019993843 від 30.01.2016 за рахунком було встановлено кредитний ліміт в розмірі 34700,00 грн (а.с. 43) Випискою по картковому рахунку [PERSON] підтверджено, що відповідач кредитними коштами користувалась та частково сплачувала борг, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] \~ перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором від 30.01.2016 року станом на 01.07.2024 року (а.с.61-65), загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «ПУМБ» становить 54213,95 грн та складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 34613,21 грн; простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 19600,74 грн. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст.611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Отже, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved