Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

20.04.2024 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «СК «Інго», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить: - стягнути з відповідача АТ «СК «Інго» на його користь страхове відшкодування у розмірі 55795,28 грн; - стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у загальному розмірі 14200,00 грн; - стягнути з відповідача [PERSON] на його користь на відшкодування моральної шкоди 15000,00 грн. Ухвалою від 10.05.2024 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою від 14.08.2024 р. провадження у справі закрито у частині вимог до відповідача АТ «СК «Інго» про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.05.2023 р. на просп.Ак.Палладіна в м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача, та транспортного засобу марки «Renault», номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача, який також є його власником. Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 15.08.2023 р. у справі № 759/10825/23 встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача, внаслідок порушення ним ПДР України. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «Інго» згідно з полісом № 211856561. В досудовому порядку АТ «СК «Інго» було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування, з розміром якого останній не погодився, однак у подальшому позивачу доплачено страхове у необхідному для нього розмірі, що стало підставою для відмови позивача від позову у частині вимог до АТ «СК «Інго». Посилаючись на те, що з відповідача на його користь підлягає стягненню матеріальна шкода у вигляді франшизи у розмірі 3200,00 грн, яка страховиком не компенсовувалась, матеріальна шкода у вигляді понесених витрат на складення висновку експерта у рамках справи про адміністративне правопорушення у сумі 11000,00 грн та на відшкодування моральної шкоди 15000,00 грн., а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від представника надійшла письмова заява, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому відповідач, що належним чином повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 27.05.2023 р. на просп.Ак.Палладіна в м.Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача, та транспортного засобу марки «Renault», номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача, який також є його власником. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 15.08.2023 р. у справі № 759/10825/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Renault», номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу, та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «Інго» згідно з полісом № 211856561. В досудовому порядку АТ «СК «Інго» було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування - 74588,81 грн. (за вирахуванням франшизи 3200,00 грн), з розміром якого останній не погодився, замовивши у ФОП « [PERSON] » звіт № 28/52.06.23 від 02.06.2023 р. про оцінку вартості матеріального збитку, сплативши за його виготовлення 4000,00 грн. Однак у подальшому під час розгляду справи позивачу доплачено страхове у необхідному для нього розмірі - 40000,00 грн, що стало підставою для відмови позивача від позову у частині вимог до АТ «СК «Інго». Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з п.12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Разом з тим, пунктом 36.6 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. З матеріалів справи вбачається, що франшиза згідно з полісом № 211856561 становить 3200,00 грн, яка позивачу страховиком не компенсовувалась. Водночас, зазначаючи про те, що для відновлення свого порушеного права позивач поніс витрати на складення висновку експерта у рамках справи про адміністративне правопорушення у сумі 11000,00 грн, останнім не надано належних та допустимих доказів на підтвердження цього. Так, надана позивачем платіжна інструкція датована 16.11.2023 р., в той час, коли справа про адміністративне правопорушення була розглянути ще 15.08.2023 р. Крім того, платіжна інструкція не містить відомостей, за який саме висновок експерта та у якій справі позивачем здійснювалась оплата. При цьому, у матеріалах справи відсутня копія рахунку на оплату, яка би підтверджувала, що вартість складення висновку експерта становить саме 11000,00 грн. Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що сума франшизи - 3200,00 грн, на яку страховиком зменшено належне позивачу страхове відшкодування, підлягає у даному випадку компенсації саме відповідачем як особою, відповідальною за завдані збитки, при цьому позивачем не підтверджено належними та допустимим доказами понесення витрат на складення висновку експерта у рамках справи про адміністративне правопорушення у сумі 11000,00 грн, суд приходить до висновку, що позов у частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди 3200,00 грн. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст. 1167 ЦК України). Таким чином, оскільки внаслідок ДТП, що сталась з вини відповідача, було пошкоджено власність позивача, засіб пересування, який використовувався щоденно в його інтересах, у зв`язку з чим позивач був тривалий час позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені його життєві плани, так як, проведення вимушеного незапланованого ремонту транспортного засобу вимагало значних додаткових зусиль та часу, суд,

Outcome: partial