Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказано, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки пай площею 2,4463 га, місце розташування якої: Хмільницький район, Мар`янівської сільської ради, кадастровий номер 0524885000040010153, з цільовим призначенням: для ведення сільськогосподарського виробництва. 14.02.2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевої Т.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, проте останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини позивач пропустила через те, що тяжко хворіє на гіпертонічну хворобу, в результаті чого тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні. На підставі вищенаведеного, просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито підготовче провадження у справі. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.10.2024 року закрито підготовче засідання у справі та призначено до судового розгляду по суті.\~ Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.09.1984 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що 18.09.1968 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено актовий запис №202. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно свідоцтва\~про укладення\~шлюбу[NUMBER] , повторно виданого 11.11.1992 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що зроблено актовий запис №04. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - " [PERSON] ". 24.10.1994 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено актовий запис №186, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 21.11.1994 року. 29.04.1995 року [PERSON] зареєструвала шлюб з\~ [PERSON] ,\~про що\~зроблено актовий\~запис №288,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~укладення шлюбусерії [NUMBER] , виданого від 29.04.1995 року. Після реєстрації шлюбу змінено прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.02.2024 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис №107. Як вбачається з довідок від 12.02.2024 року №21 та №22, виданих центром надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради, [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також була зареєстрована [PERSON] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН №197946 від 14.05.2005 року, виданого [PERSON] , він є власником земельної ділянки площею 2,4463 га, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради, Хмільницького району, Вінницької області, кадастровий номер 0524885000040010153, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 14.02.2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевої Т.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] . Постановою приватного\~нотаріуса Дніпровського\~районного нотаріального\~округу Дніпропетровської\~області Кудрявцевою\~Т.М.\~року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини. З наданих виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 26.12.2022 року вбачається, що [PERSON] хворіє на гіпертонічну хворобу протягом багатьох років, постійно приймає гіпотензивні препарати. 24.02.2022 року внаслідок емоціонального навантаження перенесла транзиторну ішемічну атаку, та лікувалась амбулаторно у КНП «ЦПСМД» ПМР ДО. Після смерті батька відмічається погіршення психологічного стану, головний біль, тривожність, порушення пам`яті та сну. 12.09.2022 року внаслідок емоціонального навантаження перенесла повторну транзиторну ішемічну атаку. З 25.10.2022 року по 08.11.2022 року [PERSON] стаціонарно лікувалася у КНП «ЦПСМД» ПМР ДО та отримувала медикаментозну терапію, ЛФК та фізіолікування. У рекомендації зазначено, що остання потребує постійного догляду, уникнення стресових ситуацій, продовження постійного прийому препаратів. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~ Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги, проте остання пропустила встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини. Суд звертає увагу на те, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька, позивачка посилається на те, що вона тяжко хворіє, що підтверджується виписками з медичних карт амбулаторно хворого. У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 539/4424/20 (провадження № 61-14149св21), суд дійшов висновку про те, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд враховує, що в період шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивачка не звернулася вчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через тривалу хворобу. Враховуючи вищевикладене, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим доходить висновку про необхідність надання додаткового строку для прийняття спадщини терміном три місяці, який є достатнім для реалізації позивачем свого права на спадкування.

Outcome: approved