Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10 січня 2020 року, у Виконкомі В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, актовий запис № 01. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.09.2024 року справу передано до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 09.10.2024 року, справу розподілено в провадження судді Шаренко С.Л. В обґрунтування позову зазначено, що 10.01.2020 позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину, доньку: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через те, що склались різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені та спільний побут не ведеться, шлюб існує тільки формально. Примирення між подружжям неможливе, у зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, надали заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 10.01.2020 у Виконкомі В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Путивльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)). Шлюбні відносини подружжя припинено. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст. 112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, тому примирення сторін неможливе, так як позивач посилається на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору або спору про місце проживання дітей не мають, а тому суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з тим, що відповідач не просить повернути їй дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.75, 76, 104, 105, 110-114 СК Україниі

Outcome: approved