Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 5600 гривень щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2009 року. За час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . З часом сімейне життя розладилось, відповідачка залишила дітей та більше часу перебуває за межами України. Відповідачка живе окремо від сім`ї і більше року добровільно коштів на утримання дітей не надає. Позивач змушений самостійно утримувати дітей та забезпечувати їх всім необхідним. Відповідачка усунулася від виконання батьківських обов`язків, матеріально не допомагає. Тому просив постановити рішення про стягнення з відповідачки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2600 гривень на кожну дитину щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи представником позивача адвокатом Мулою Х.О. подано клопотання про проведення розгляду справи за відсутності позивача та його представника. Заявлений позов підтримала з викладених підстав та просила задовольнити. Відповідачка в судові засідання тричі не з`являлася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відзиву на позов, а також жодних клопотань до суду не подала. У зв`язку з цим суд постановив ухвалу про проведення розгляду справи у порядку заочного провадження. Дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю народжених у шлюбі з позивачем дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають під його опікою та на його утримані. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. На обох батьках лежить однакова відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. З обґрунтувань позивача встановлено, що відповідачка фактично протягом останнього часу самоусунулася від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню дітей, що стало підставою звернення до суду. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що відповідачка періодично проживає закордоном, рівень її доходів при виконанні судового рішення з`ясувати буде складно, він може бути мінливим, а тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити аліменти в твердій грошовій сумі, як про це просить позивач. Враховуючи встановлені обставини, а також вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, виходячи з наведених позивачем доводів, величини прожиткового мінімуму, встановленого законодавчо, матеріального становища сторін, вік, стан здоров`я та матеріальне становище обох батьків, відсутність у платника аліментів інших утриманців, а також враховуючи потреби дітей і витрати, які несе позивач на забезпечення життєвих потреб дітей та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки на утримання дітей може бути визначений у розмірі по 2800 гривень на кожну дитину. На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: approved