Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

16.04.2024\~року заявник\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~заявою про\~встановлення факту\~її сумісного\~проживання разом\~з чоловіком\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~однією сім`єю\~до його\~смерті за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~та її\~перебування \~на утриманні\~чоловіка до\~його смерті,\~тобто до\~ [INFO] включно. Заявник посилається на те, що вона з чоловіком, який помер [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали в квартирі [ADDRESS] , яка належала чоловікові. Чоловік був військовослужбовцем та отримував пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вони проживали однією сім`єю з вересня 2003 року по день його смерті, у них був спільний бюджет, вони вели спільне господарство. На момент смерті її чоловік отримував пенсію, яка значно перевищувала розмір її заробітної плати. З жовтня 2021 року вона отримує пенсію по інвалідності 3 групи, інших доходів вона не має. Фактично заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка і постійно отримувала від нього матеріальну допомогу, яка була постійним і основним джерелом її існування. З метою призначення пенсії по втраті годувальника вона звернулась до Пенсійного фонду, проте отримала усну відмову через відсутність документів, що підтверджують факт її проживання однією сім`єю з померлим чоловіком та перебування на його утриманні. На момент смерті вони були зареєстровані за різними адресами: а саме вона по [ADDRESS] , а чоловік за адресою: [ADDRESS] . В іншій спосіб, як через встановлення даного факту вона не може підтвердити факту постійного проживання з [PERSON] , тому звертається до суду з цією заявою. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно з метою отримання пенсії з втрати годувальника. Ухвалою судді від 22.04.2024 року було відкрито провадження по справі (а.с.18). Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області Щербина О., яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності від 01.01.2024 року строком дії до 31.12.2024 року (а.с.23 на звороті), надала до суду 06.05.2024 шляхом формування документу в системі «Електронний суд» додаткові пояснення по справі, в яких зазначила, що заявник перебуває на обліку в Головному управлінні з 12.10.2021 та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Чоловік заявниці також перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Одеській області і отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому зазначила, що Пенсійний фонд здійснює контроль за цільовим використанням коштів фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках. При ухваленні судового рішення просить врахувати пояснення Головного управління. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала 24.07.2024 року до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі (а.с.25). Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області Щербина О.С., в судове засідання не з`явилася, протягом всього розгляду справи у суді надавала клопотання про розгляд справи у відсутності представника управління (а.с.21 на звороті, а.с.29, а.с.42, а.с.45), в останнє заяви про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, надходили від представника [PERSON] , яка підтвердила свої повноваження довіреністю 01.01.2024 року строком дії до 31.12.2024 року, представник [PERSON] в своїх заявах питання щодо задоволення заявлених вимог залишив на розгляд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 18.01.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.8). Заявник доводиться померлому дружиною, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 24 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису за №100 від 24 вересня 2003 року (а.с.7). На день смерті [PERSON] отримував пенсію за вислугу років відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яку нараховував Пенсійний фонд України в розмірі 429,83 грн. у січні 2007 року (а.с.31 на звороті), що надання довідки за період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року та такої інформації Пенсійний фонд не має, так як пенсія нараховувалася іншим органом. Як вбачається з довідки за вих. №66, виданою 22.11.2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Болградська центральна районна лікарня» Болградської міської ради Одеської області, [PERSON] , заявнику по справі, вона у 2006 році отримала з липня місяця по грудень місяць 2006 року заробітну плату, яка враховується при обчисленні пенсії в розмірі 2\~704,09 грн., при цьому відповідно до цієї довідки доходу у 2007 році у заявника не було (а.с.11). Як вбачається з довідки №17/н, виданою 25 січня 2007 року Приватним підприємством «Добробут та Комфорт», [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] на день смерті чоловіка [PERSON] проживали спільно та дружина знаходилася на утриманні чоловіка (а.с.10). На даний час заявник [PERSON] перебуває на обліку в Ізмаїльському об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності в розмірі з березня 2022 року по листопад 2022 року 2\~300,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 2524 2455 3857 1116 (а.с.12), з грудня 2022 року по лютий 2023 року 2\~500,00 грн., з березня 2023 року по лютий 2024 року 2\~760,00 грн. та з березня 2024 року по серпень 2024 року 2\~980,00 грн., що підтверджується довідкою виданою 05.08.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (а.с.32). Таким чином судом встановлено, що пенсія [PERSON] у 2007 році до його смерті була більша ніж заробітна плата у його дружини [PERSON] , тобто вона фактично знаходилася на його утриманні. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» видами пенсійних виплат є: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Статтею 10 цього Закону передбачено право вибору пенсійних виплат особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. У статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» зазначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Згідно п.2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Щодо перебування особи на утриманні Верховний Суд підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Також ВС зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Суд, оцінюючи інформацію, яка міститься у матеріалах справи, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Під час розгляду вказаної справи, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozerv.the Republic of Moldova and Russia", "IlacuandOthers v. Moldova and Russia"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також значення, яке має встановлення даного юридичного факту для реалізації прав заявника, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. А тому, суд, вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт перебування заявниці на утриманні чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт сумісного проживання та перебування [PERSON] , на утримані свого чоловіка, [PERSON] , на час його смерті.

Outcome: approved