Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано між ним та відповідачем [PERSON] . Стислий виклад позиції позивача 25.09.2020 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя сторін не склалось. Вони мають різні погляди на життя та сімейні цінності, відсутність спільної думки у вирішенні важливих питань та постійні сварки призвели до втрати почуття взаємоповаги. З січня 2022 року шлюбні відносини вони припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Фактично їх сім`я розпалась, шлюб існує формально. Позивач примирення не бажає, вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання неможливими та такими, що суперечить його інтересам, тому просить строк на примирення не надавати. На даний час спору з приводу поділу майна, що є спільною власністю подружжя, між ними немає. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 26.06.2024 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.07.2024 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція учасників справи Позивач в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти за заочного розгляду справи та ухвалення заочного рушення не заперечує. Відповідач в\~судові засідання,\~призначені на\~23.09.2024\~та 18.11.2024,\~не з`явилась,\~про дату\~та час\~розгляду справи\~повідомлялась належним\~чином шляхом\~направлення судових\~повісток на\~адресу місця\~її проживання,\~зареєстровану у\~встановленому порядку.\~При цьому,\~поштове відправлення\~з судовою\~повісткою на\~18.11.2024\~року повернулось\~на адресу\~суду з\~відміткою про\~невручення у\~зв`язку\~з відсутністю\~адресата за\~вказаною адресою.\~Враховуючи викладене,\~виклик відповідача\~в судове\~засідання на\~18.11.2024\~року також\~було здійснено\~шляхом розміщення\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~Судової влади.\~Відповідач причини неявки не повідомила, відзив на позов він неї на адресу суду не надходив. Згідно ч.2 ст.100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. 19.09.2024 року на електрону пошту Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов електронний лист, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] перебуває за кордоном, змоги приїхати в судове засідання не має, тому просить розглядати справу без її присутності. При цьому, суд не може прийняти до уваги вказаний лист, оскільки його не було підписано кваліфікованим електронним цифровим підписом [PERSON] , а отже він не може бути прийнятий судом як належний доказ. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. 18.11.2024 на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 25.09.2020 року Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , про що складено актовий запис №233. Побудувати спільне життя сторонам не вдалось. Спільних дітей вони не мають. Шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутній намір на збереження шлюбу. Спір з приводу поділу майна між сторонами відстуній. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved