Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого прохала стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2018 року по 01.03.2024 року у розмірі 95\~225 грн. 34 коп. В обґрунтуванні позову вказала, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.06.2017 року у справі № 537/2098/17 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти у розмірі 1/4 % частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 22.05.2017 року і до досягнення повноліття. На підставі заяви [PERSON] про зміну прізвища малолітньої дитини № 239/16.13-05.06-72 від 07.11.2019 року відбулася зміна прізвища малолітньої [PERSON] з [PERSON] . Відповідно до вищевказаного рішення судом 07 липня 2017 року видано виконавчий лист № 537/2098/17 та за її заявою про примусове виконання цього рішення 11.07.2017 року старшим державним виконавцем Крюківського ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Однак, відповідач аліменти стягнуті з нього в судовому порядку не сплачує, що відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів за № 45066 від 16.04.2024 року Крюківського ВДВС у місті Кременчуці та Кременчуцькому районі Полтавської області СМУМЮ, призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 15.04.2024 р. становить 95 225 грн 34 коп. Відповідно до проведеного нею розрахунку з урахуванням правових висновків, що містяться у Постановах Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц; від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21, неустойка (пеня), за прострочення сплати аліментів відповідачем на утримання сина за період з 01.11.2018 року по 01.03.2024 року грн. становить 454746,45 грн. Однак, з урахуванням ч.1 ст. 196 СК України, прохає стягнути пеню у розмірі не більше 100% заборгованості, тобто 95225,34 грн. 08.05.2024 року суд своєю ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи призначив проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву не подав та з урахуванням заяви позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши учасників справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.06.2017 року у справі № 537/2098/17, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Шлюб, зареєстрований 08 вересня 2007 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №856, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 22.05.2017 року і до досягнення нею повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь держави 640 грн. судового збору. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.09.2019 року у справі № 537/842/19, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та позбавлено [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №00024489450 від 08.11.2019 року, на підставі заяви [PERSON] про зміну прізвища малолітньої дитини №239/16.13-05.06-72 від 07.11.2019 року, відбулася зміна прізвища малолітньої [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] . За виконавчим листом, виданого на підставі означеного вище рішення суду у справі № 537/2098/17 про стягнення аліментів, державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 11.07.2017 року було відкрито виконавче провадження №54265651. Згідно розрахунку заборгованості наданого державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, від 16.04.2024 року №45066, станом на 15.04.2024 року, за період з лютого 2022 року по березень 2024 включно, [PERSON] має заборгованість у сумі 95225,34 грн. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга\~статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок\~утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на\~\~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на\~\~стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення, або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Таким чином, боржник зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з\~\~їх\~\~сплати та є підставою для застосування до боржника відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Судом встановлено, що відповідачем беззаперечних доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. При цьому, відповідач не звертався до суду з заявою про зменшення розміру неустойки з урахуванням його матеріального та сімейного стану. Щодо обчислення розміру неустойки (пені) слід зазначити наступне. У постанові по справі №333/6020/16-ц від 03.04.2019 року Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Так, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182, частина перша статті 200 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Встановлене частиною першою статті 196 СК України правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Виходячи із вказаного вище, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком. Згідно вказаного розрахунку нарахування пені у розмірі 1% на кількість днів прострочення за період з 01.11.2018 року по 01.03.2024 року включно розрахованих за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму з сум заборгованості, що містяться у довідках-розрахунках, становить - 454 746,45 грн. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.01.2022 року, справа № 711/679/21, провадження № 61-18434св21, зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Тож,\~оскільки згідно розрахунку заборгованості сукупний розмір заборгованості по аліментам становить 454746,45 грн. Тому з урахуванням того, що пеня не може перевищувати\~100 відсотків заборгованості на яку вона нараховується, одержувач аліментів має право на стягнення 95 225,34 грн. На підставі вищевикладеного, враховуючи положення ч.1, ч.2 \~ст. 196 СК України, якою обмежено розмір стягуваної пені, а саме: не більше 100 відсотків заборгованості, з вирахуванням суми заходів примусового виконання, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня, нарахована на суму не сплачених та невчасно сплачених аліментів у сумі 95 225,34 грн Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позву до суду з\~\~підстав, передбачених\~ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» та з урахуванням положень\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved