Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором № 10004436494 від 14.09.2021 у розмірі 30 868,84 та понесених судових витрат. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідачем 14.09.2021 року подано заявку на отримання кредиту (ID заявки на кредит: 4436494). Дана заява № 10004436494 від 14.09.2021 р. знаходиться у власному кабінеті відповідача. 14.09.2021 року на персональний мобільний номер телефону відповідача відправлено унікальний ідентифікатор, що є аналогом ЕЦП (електронного цифрового підпису). Даний ідентифікатор було введено, тим самим підтверджено прийняття умов Кредитного Договору № 1000443 6494 від 14.09.2021 р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на сайті. Таким чином, відповідачем був укладений Договір кредитної лінії № 10004436494 від 14.09.2021 р. з ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 40284315) та 14.09.2021 відповідачу були перераховані кредитні кошти на власну банківську картку № [NUMBER] (МОNОВАNК) в сумі 8 600.00 грн. Кредитний Договір № 10004436494 від 14.09.2021 р. укладено строком на 30 днів. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання внаслідок чого виникла заборгованість. 05.09.2022 року між ТОВ «ФК\~«ІНВЕСТ ФІНАНС»\~та ТОВ\~«ДІДЖИ ФІНАНС» укладено\~Договір факторингу\~№ № 556/ФК-22, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача в сумі 30868,84 грн., з яких: 8600,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22268,84 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позивач вказує, що відповідач не вживає жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов`язання передбачені Договором, ухиляється від виконання зобов`язань перед Банком. Внаслідок цього утворила заборгованість в сумі 30868,84 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 30868,84 грн. Ухвалою судді від 05 квітня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснив, що жодних договорів з позивачем не укладав, а мав лише відносини з ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» щодо укладення договору позики на суму 8600,00 грн., проте не може підтвердити чи повернув зазначені кошти. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 14.09.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір позики № 113008 та затверджено спеціальні умови № 10004436494 до зазначеного договору. Згідно з п.1.1 Договору позики, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові на умовах цього договору, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Відповідно до п. 9.1 Договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Позичальника здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет у порядку, передбаченому Законодавством, у тому числі шляхом перевірки Кредитодавцем правильності введення коду, направленого Кредитодавцем на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності стану введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС. Згідно з п. 9.4 Договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та діє до 10.08.2022 року. 05.09.2022 року між ТОВ «ФК\~«ІНВЕСТ ФІНАНС»\~та ТОВ\~«ДІДЖИ ФІНАНС» укладено\~Договір факторингу\~ № 556/ФК-22, відповідно до умов якого ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача. Відповідно до\~витягу з\~Реєстру прав\~вимог до\~Договору факторингу№ 556/ФК-22\~від 05.09.2022\~року,\~ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30868,84 грн., з яких: 8600,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22268,84 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України\~передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Отже, з урахуванням викладеного, доходжу висновку, що за умовами договору позики, укладеного з відповідачем, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто протягом строку, на який були надані такі кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитами, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки. ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» просило стягнути з [PERSON] проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. При цьому, позивач не заявив до відповідача вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до умов договору позики № 113008 та затверджених спеціальних умов № 10004436494 до зазначеного договору, сума позики становила 8600 грн., процентна ставка за користування кредитом в строк кредитування 1,14% за день. Строк кредитування 30 днів. Отже, розмір заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за цим договором позики 113008 від 14.09.2021 року становить 11541,2 грн. (8600*1,14%*30), в іншій частині, заборгованість за процентами стягненню з відповідача не підлягає. Суд не приймає до уваги інші, визначені у договорі процентні ставки (базову процентну ставку на рівні 2,14%, реальну річну процентну ставку 3541,56%), оскільки договором встановлена фіксована процентна ставка, умови договору сторонами не змінювалися, тому до правовідносин застосовуються положення частини 3 статті 1056-1 ЦК України\~щодо незмінності фіксованої процентної ставки і неможливості її зміни в односторонньому порядку. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про те, що в частині визначення розміру заборгованості за договором кредитної лінії №113008, спеціальні умови №10004436494 від 14.09.2021 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 11541,2 грн., з яких: 8600 грн. сума позики, а 2941,20 грн. відсотки за користування позикою. За таких обставин, зважаючи на те, що позичальник не виконав свої зобов`язання за договором, проте нарахування процентів продовжувалося поза межами дії договорів, враховуючи те, що відповідачем визнано факт укладення договору № 113008 та затвердження спеціальних умов № 10004436494 до зазначеного договору між ним та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС», а також беручи до уваги те, що факт надання коштів кредитних коштів в сумі 8600 грн. підтверджено АТ ПУМБ (лист №КН0-20.4/86 від 22.09.2022р.), суд доходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики в сумі 11541,2 грн., яка складається з 8600,00 грн. основної суми боргу та 2941,2 грн. заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» задовольняються частково, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за Платіжною інструкцією № 3517 від 22.03.2023 року у розмірі 2684, 00 грн. підлягає частковому стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1003,49 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial