Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.10.2024 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.03.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4150731. У відповідності до умов вказаного полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Dacia», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 13.11.2021 року о 18:30 год. у м. Івано-Франківську по вул. Дорошенка, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Dacia», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Hyundai», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2021 року по справі №344/18686/21, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер « [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АР/4150731 від 27.03.2021 року. Так, на підставі страхового акту №233/037/017420/21/1 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 3 375 (три тисячі триста сімдесят п`ять) грн. 25 коп., що підтверджується платіжним дорученням №21979 від 17.12.2021 року. Тому загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 3 375 (три тисячі триста сімдесят п`ять) грн. 25 коп. Водночас, як вбачається з Постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2021 року по справі №344/18686/21, відповідач керував «Dacia», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » у стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 03.03.2023 року, між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною-особою підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АР/4150731 від 27.03.2021 року. На підставі наведених обставин, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача завданні збитки в порядку регресу у розмірі: 3 375 (три тисячі триста сімдесят п`ять) грн. 25 коп., судові витрати у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. сплаченого судового збору, 4000 грн. витрат на професійно правничу допомогу. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду 29.10.2024 заяву, в якій просив здійснювати розгляд даної справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується матеріалами справи. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи поклався на розсуд суду. \~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам зізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, Інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Із матеріалів справи судом встановлено, що 27.03.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4150731. У відповідності до умов вказаного полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Dacia», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам (а.с.16). 13.11.2021 року о 18:30 год. у м. Івано-Франківську по вул. Дорошенка, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Dacia», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Hyundai», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку (а.с.17-18). Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2021 року по справі №344/18686/21, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.\~ [PERSON] вчинив ДТП в стані алкогольного сп`яніння (а.с.19-21). [PERSON] , як власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер « [NUMBER] , звернулася до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АР/4150731 від 27.03.2021 року (а.с.22-24). На підставі страхового акту №233/037/017420/21/1, ремонтної калькуляції, розрахунку страхового відшкодування, платіжного доручення №21979 від 17.12.2021 року - ПрАТ «УПСК» було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі: 3 375 (три тисячі триста сімдесят п`ять) грн. 25 коп. (а.с.25-32). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської обл. від 08.12.2021 (справа №344/18686/21), відповідно до якої [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 КУпАП. Крім цього, водій [PERSON] вчинив ДТП в стані алкогольного сп`яніння. Отже, з огляду на викладене, вина відповідача у скоєній дорожньо-транспортній пригоді є доведеною. 03.03.2023 року, між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною-особою підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АР/4150731 від 27.03.2021 року (а.с.10-15). Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Таким чином, до позивача [PERSON] перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування. У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно положення п.п. а п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якої страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, у [PERSON] (новий кредитор) після виплати страхового відшкодування ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) потерпілій стороні виникло право регресу до відповідача [PERSON] , як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача у користь позивача слід стягнути у порядку регресу виплачене страхове відшкодування внаслідок ДТП у розмірі 3 375 (три тисячі триста сімдесят п`ять) грн. 25 коп.. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача також підлягає судові витрати, сплачені позивачем при зверненні із заявою до суду. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 968,96 грн. судового збору. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 4000,00грн., суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: нотаріально засвідчену довіреність на представництво інтересів [PERSON] адвокатом Самойленком П.М., зокрема і в судових установах, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; посвідчення адвоката; акт прийому-передачі наданих послуг на суму 4000 грн.; платіжної інструкції про оплату коштів за надану правову допомогу на суму 4000 грн. (а.с.6-7, 36-37). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Пунктом 48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатом роботи, з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: approved