Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" Мишевська Н.М. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулося з позовом в Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №455171-КС-002 про надання кредиту від 05 січня 2023 року, що становить 65716 грн. 25 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 22608грн. 50 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 41633 грн. 25 коп., суми прострочених платежів за комісією - 1474 грн. 50 коп. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач 05 січня 2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №455171-КС-002 про надання кредиту, яку відповідач прийняв, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивач направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2596 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 05 січня 2023 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір №455171-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Вказує, що ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 24000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №455171-КС-002 [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 6300 грн. 00 коп.. Станом на 12 лютого 2024 року утворилась заборгованість за Договором №455171-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 65716 грн. 25 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 22608грн. 50 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 41633 грн. 25 коп., суми прострочених платежів за комісією - 1474 грн. 50 коп. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 березня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 08 квітня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на виконання ухвали, та надано інформацію про рух коштів по банківській картці [PERSON] .. Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. В судове засідання 19 листопада 2024 року: представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за її відсутності. відповідач - повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причин своєї неявки суду не повідомив. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 05 січня 2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №455171-КС-002 про надання кредиту, яку відповідач прийняв, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони позивач направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2596 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 05 січня 2023 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір №455171-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Вказує, що ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 24000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №455171-КС-002 [PERSON] на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 6300 грн. 00 коп.. Станом на 12 лютого 2024 року утворилась заборгованість за Договором №455171-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 65716 грн. 25 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 22608грн. 50 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 41633 грн. 25 коп., суми прострочених платежів за комісією - 1474 грн. 50 коп.. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, уклавши кредитний договір в електронній формі сторони погодили умови та порядок повернення відповідачем кредиту шляхом здійснення платежів з оплати процентів за користування кредитом та обов`язком позичальника повернути суму кредиту. Як встановлено судом, відповідач після укладання кредитного договору належним чином не виконував свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустив порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустив порушення виконання своїх зобов`язань. Перевіривши поданий розрахунок позовних вимог з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, суд вважає, що вимоги позивача є цілком правомірними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ТОВ «Бізнес позика» сплатив судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved