Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

26\~вересня 2024\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказала, що шлюб зареєстрований 14 лютого 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 10, від спільного шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні та вихованні. Позивач вказала, що на протязі останнього часу сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося із-за того, що вони мають різні погляди на життя і тому між ними постійно виникали сварки та непорозуміння це в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Фактично в шлюбних відносинах не проживають з квітня 2024 року. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивачка вказує, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, оскільки як у неї, так і у відповідача на грунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає за таких умов шлюб необхідно розірвати. Домовленості між позивачкою та відповідачем про участь останнього в утиманні в повній мірі дитини рівною мірою, як батьком так і матір`ю не досягнуто. Позивачка не працює і доходів не має. Відповідач працює у Польщі і отримує доходи. В якому розмірі він отримує доходи не відомо, у зв`язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітнього сина в розмірі частини всіх видів від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду і до її повноліття. Позивач [PERSON] подала заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи проводи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує, щодо винесення судом заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що з 14.02.2021 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с.5), вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження (а.с.7). Судом встановлено, що сторони не бажають миритись, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що сторони не мають наміру на збереження шлюбу, наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, їх шлюб втратив ознаки сім`ї, тому суд дійшов до переконання, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитини, тому вважає, що позов у цій частині підлягає до задоволення. Вирішуючи вимоги про присудження аліментів із відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини, суд виходить з такого. Статтею 180 ч.1 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Як убачається із довідки №215 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.09.2024 (а.с.9), дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] . Наведене свідчить, що позивач має право на звернення до суду із даними вимогами. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України "Про прожитковий мінімум", ст.ст.1, 6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення. Постановою ВС від 27 травня\~2020\~р. у справі №712/4702/19 (провадження №61-929св20), Верховний Суд звернув увагу на те, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Відповідач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме обов`язку батька щодо надання утримання дитині відповідно до її віку та дозволить створити умови життя необхідні для розвитку дитини. Відповідно до ст.180, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Приймаючи до уваги, що відповідач являючись батьком дитини, є працездатний хоча і не працює, сторони миритись\~не бажають,\~подальше збереження\~шлюбу суперечить\~їхнім інтересамтому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і тому необхідно розірвати шлюб між сторонами по справі та необхідно визначити стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дочки в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду і до її повноліття. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved