Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

Представник\~Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Укрглобал-Фінанс"\~звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного Договору № 803255 про надання споживчого кредиту від 21.01.2022 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачкою [PERSON] , останній надано кошти кредиту, а саме: відповідно п. 2.1. згаданого Кредитного договору, кошти кредиту надані Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 40000,00 грн. на користь споживача; - у розмірі 10000,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування, відповідно до п. 3.5 Кредитного договору. Строк користування до 21.01.2025 р. 21.01.2022 позичальник, перед підписанням Кредитного договору, надав підписану заяву-анкету на отримання кредиту, підписав заяву-приєднання до Публічної пропозиції ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 21.01.2022 р. та ознайомився з умовами кредитування в паспорті споживчого кредиту. 03.08.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 р., відповідно до умов якого право вимоги за Договором №803255 про споживчий кредит від 21.01.2022 р. перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Кредитного договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором, згідно Договору факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 р., станом на 03.08.2023 р. (дату укладення договору факторингу) становить 111 668,78 гривень, яка складається з: 40000,00 грн. заборгованість за кредитом; 10 000,00 грн. заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125% річних) 61668,78 грн. заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5. Кредитного договору починаючи з 2-го дня користування кредитом (включно) за ставкою 100% річних за період з 21.01.2022 р. по 03.08.2023 р. (включно). Стягнення нарахованих процентів за Кредитним договором здійснюється за період з дати укладення Кредитного договору до дати відступлення права вимоги за Кредитним договором. Просить, стягнути з Відповідача на користь ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», заборгованість за Договором № 803255 про споживчий кредит від 21.01.2022 р. станом на 03.08.2023 р. у розмірі 111 668,78 гривень, яка складається з: 40000,00 грн. заборгованість за кредитом; 10 000,00 грн. заборгованість за процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125% річних) 61668,78 грн. заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5. Кредитного договору починаючи з 2-го дня користування кредитом (включно) за ставкою 100% річних за період з 21.01.2022 року по 03.08.2023 року (включно), а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та 5000,00 грн. витрат на правову допомогу. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони. Позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, відзив на позов не подала, позивач не заперечує щодо заочного розгляду даної справи, то суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до укладеного Договору № 803255 про надання споживчого кредиту від 21.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] останній надано кредит у сумі 50 000,00 грн.Пунктом 1.4 договору визначено строк кредиту 1096 днів до 21.01.2025 р. (а.с.8-11). Згідно п. 1.5. договору визначено процентну ставку за користування кредитом, що залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту\~100% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 241,48% річних (п. 1.7 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 166 999,47 грн. Відповідно п. 2.1. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 40000,00 грн. на користь споживача; - у розмірі 10000,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування, відповідно до п. 3.5 Кредитного договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 803255 від 21.01.2022 станом на 03.08.2023 заборгованість відповідача складає 111668,78 грн., з яких 40000 грн. - заборгованість за кредитом; 10\~000 грн. заборгованості за процентами відповідно до п.1.5 Кредитного договору за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних), та 61668, 78 грн. заборгованості за процентами відповідно до п.1.5 Кредитного договору починаючи з 2 дня кредитування кредитом (включно) за ставкою 100% річних за період з 21.01.2022 року по 03.08.2023 року (включно) (а.с.15). У розділі 5 паспорту споживчого кредиту від 21.01.2022, який підписаний відповідачем, відображено порядок повернення кредиту. 03 серпня 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Факторингова Компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №0308-23-1. Відповідно до п. 2.1 договору факторингу, клієнт передає фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 4.1. договору факторингу визначено, що фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 789002,20 грн. шляхом перерахунку 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після підписання цього договору. Згідно п. 5.1. договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1 цього договору. Платіжною інструкцією №163 від 03.08.2023 підтверджується сплата фактором суми фінансування за договором факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023. Згідно витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 0308-23-1 від 03.08.2023 до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» від ТОВ «Слон Кредит» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором № 803255 від 21.01.2022 на загальну суму заборгованості 111668,78 грн. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] неналежно виконувала взяті на себе за договором №803255 про надання споживчого кредиту, зобов`язання, що підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором №803255 від 21.01.2022 р., станом на 03.08.2023 р . Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором №803255 про надання споживчого кредиту від 21.01.2022 р. Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що станом на 03.08.2023 р. (дата укладення договору факторингу) відповідач [PERSON] має заборгованість у сумі 111 668,78 грн., яка складається з наступного: 40 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 10 000,00 грн. заборгованість за процентами, відповідно до п.1.5 кредитного договору за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125%); 61 668,78 грн. заборгованість за процентами, відповідно до п.1.5 кредитного договору починаючи за 2-го дня користування кредитом (включно) за ставкою 100% річних за період з 21.01.2022 року по 03.08.2023 року (включно). Враховуючи вищевказані положення закону, а також факт неналежного виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань за договором №803255 про надання споживчого кредиту від 21.01.2022 р., позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» заборгованості за договором №803255 про надання споживчого кредиту від 21.01.2022 року в розмірі 111 668,78 грн. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 803255 про надання споживчого кредиту від 21.01.2022 року , що виникла станом на 03.08.2023р. в сумі 111 668,78 грн., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). За результатами розгляду даної цивільної справи позивачем заявлено до стягнення витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грн. На підтвердження факту надання правничої допомоги надано Договір № 03/07/2023 про надання юридичних послуг від 03.07.2023 р., акт приймання-передачі наданих послуг № 33 від 07.02.2024, витяг з Реєстру №1 до акту № 33 від 07.02.2024 р. та копію довіреності від 26 лютого 2024 року (а.с.48-53). Враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. На підставі наведеного та ст.ст. 4, 6, 73, 205, 207, 512, 514, 515, 526, 530, 610-612, 626-629, 638, 639, 656, 718, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved