Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

16.09.2024 року до суду від Устинівського районного суду Кіровоградської області надійшла за підсудністю дана справа. Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 0686345309 від 24.01.2020 р. у розмірі 48312,00 грн., а також стягнути з останньої понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. В обгрунтування позову зазначено, що 24.01.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0686345309. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача в якості аналога власноручного підпису. Відповідно до умов зазначеного Договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом грн., в межах строку дії Договору 36 місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Пропозиція (Оферта) на отримання 3 траншу згідно Заявки анкети № 2628551534 від 09.02.2020 в рамках Договру про надання позики № 0686345309 від 24.01.2020 підписано позичальником 09.02.2020, електронним цифровим підписом, який було надіслано за допомогою смс-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідач здійснив дії спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі встановленому Договром. У позові зазначено, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договру. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 14.07.2021 укладено договір № 14-07/21 відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0686345309. 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0686345309. Загальний розмір заборгованості за Договром № 0686345309 від 24.01.2020, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 79669,50 грн. з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4000,00 грн; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 74689,50 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 980,00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 48312,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 43332,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 980,00 грн. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить стягнути з позичальника загальну суму заборгованості 48312,00 грн. Ухвалою суду від 20.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Даною ухвалою сторонам по страві встановлено процесуальні строки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належєним чином. У прохальній частині позову позивач просив на підставі ч.3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подала. Заяви чи клопотання від останньої на день розгляду справи відсутні. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясувавши всі обставини на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить наступних висновків. Між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0686345309 від 24.01.2020 р. Пунктом 7.6 Договору передбачено укладення Договору в електронному вигляді. Пунктом 7.5 Договору зокрема передбачено, що сторони дійшли згоди, що договір, додаткові угоди та додатки до договору, повідомлення, вимоги та інши документи підписані з використанням Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, мають таку ж юридичну силу і породжують для сторін аналогічні права та обов`язки, що підписані власноручно. Судом встановлено, що Договір підписано його сторонами електронними підписами. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За умовами Договору № 0686345309 від 24.01.2020 р. кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у Додатках № 1, 2 до Договору при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатках № 3, 4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов Договору та зазначених вище Додатків, що зазначено в п. 1.2 Договору. Пунктами 1.3 1.8 Договору зокрема передбачено, що мета отримання кредиту для власних потреб. Кредит надається без умов його забезпечення. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20000,00 грн. В рамках дії даного Договору сторони погодили загальні умови, а саме: максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) 30 календарних днів; діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) 20000,00 грн.; максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості 1,75%. Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються сторонами у вищезазначених Додатках № 1, 2, 3, 4. Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховуються за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування. Протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору позичальнику надається право користуватися діючим лімітом кредиту, які позичальник зобов`язаний повернути Товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил. У відповідності до вимог чинного законодавства графік платежів не надається. Датою видачі кредиту є 24.01.2020 р, що зазначено у п. 1.13 Договору. Розмір кредиту (траншу), строк користування кредитом (траншем), вартість кредиту (траншу) у грошовому вираженні, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначається сторонами у вказаних Додатках (п. 1.15 Договору). У п. 7.10 Договору зазначено, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними взятих на себе зобов`язань. Позивачедо позову додано Заявку Анкету на отримання кредиту підписану 09.02.2020 електронним підписом [PERSON] в якій остання просила надати їй кредит, зокрема на таких умовах: сума кредиту 4000,00 грн, термін кредиту (днів) - 30, реквізити банківської платіжної картки [NUMBER] . З Акцепту оферти від 09.02.2020 на отримання 3 траншу кредиту згідно Заявки анкети № 2628551534 від 09.02.2020 в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0686345309 від 24.01.2020 та Пропозиції надання 3 траншу кредиту згідно Заявки анкети № 2628551534 від 09.02.2020 р. в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0686345309 від 24.01.2020 (оферта) у яких зазначено основіні умови кредиту (траншу): - розмір кредиту (траншу) 4000,00 грн., - строк користування кредитом (траншем) 30 днів, - строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0686345309 від 24.01.2020 3 роки, - відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, - річна відсоткова ставка 638,75 % , - загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 2100 грн., - реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 638,75%. Клієнт [PERSON] ідентифікована ТОВ «ІНФІНАНС». Акцеп договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, що зазначено у довідці про ідентифікацію. На підтвердження отримання відповідачем коштів, позивачем надано копію квитанції за сплату № 48297584 від 09.02.2020, з якої видно, що відповідачу перераховано 4000,00 грн. через термінал www.ipay.ua на картковий рахунок зазначений нею у Заявкі Анкеті на отримання кредиту від 09.02.2020. З розрахунку заборгованості за Договром № 0686345309 від 24.01.2020 [PERSON] , підписаного електронним підписом директором ТОВ «ІНФІНАНС» Балабко О.О., вбачається, що період який охоплює розрахунок з 24.01.2020-14.07.2021, за даний період відповідачу було видано три транші (24.01.2020 1400 грн., 03.02.2020 2000 грн., 09.02.2020 4000 грн.), перші два транші та відсотки за їх користування відповідачем сплачено. Заборгованість по відсотках складає 36844,50 грн. з яких сплачено 305,00 грн., а отже заборгованість по відсотках складає 36539,5 грн. Слід зазначити, що з 09.02.2020 р. відповідачу нараховуються відсотки у розмірі визначеному Договром, акцептом і офертою 1,75 %, тобто 70 грн. (4000*1,75%). 14.07.2021 укладено договір № 14-07/21 відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0686345309. Перехід права вимоги за вказаним Договором № 0686345309 до ТОВ «Вердикт Капітал» окрім копії Договору факторингу № 14-07/21 від 14.07.2021 підтверджується також і копіями Додатків до нього № 2, № 4, які є актами приймання передавання Реєстру боржників та копією самого Реєстру боржників та витягу з нього, які є Додатками № 3 до договору факторингу, а також додано довідку від 14.07.2021 за електронним підписом директором ТОВ «ІНФІНАНС» Балабко О.О. З розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» нарахувало відповідачу відсотки (в розмірі 1,75 % за день) за період 14.07.2021-09.01.2023 (545 днів) в сумі 38150,00 грн. (70 грн. * 545 днів). Отже, загальна заборгованість відповідача склала: 78689,50 грн. з яких: - заборгованість по основній сумі кредиту 4000,00 грн., - заборгованість за відмотками на дату відступлення прав вимоги 36539,50 грн., - нараховані вісотки зг. кр. дог. 38150,00 грн. 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0686345309. Перехід права вимоги за вказаним Договором № 0686345309 до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» окрім копії Договору про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги №10-01/2023 підтверджується також і копією Додатку до нього № 4, який є актом прийому - передачі Реєстру боржників та копією самого Реєстру боржників, який є Додатком № 2, витягом з Реєстру боржників та копією акта зарахування зустрічних однорідних вимог. З розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» вбачається, що відповідач станом на 10.07.2024 має загальну заборгованість у розмірі 79669,50 грн., оскільки позивачем до суми зазначеної у вищевказаному розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» нараховано відсотки за період 10.01.2023-23.01.2023 (14 днів) у розмірі 980 грн. (70 грн. * 14 днів). Отже, враховуючи вищевикладене та умови Договору, акцепту і оферти вбачється, що останнє нарахування відсотків відбулося 23.01.2023, тобто в межах строку дії Договору та у розмірі передбаченому вищевказаними документами. В позові зазначено, що загальний розмір заборгованості за Договром № 0686345309 від 24.01.2020, що підлягає стягненню становить 79669,50 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 48312,00 грн. Враховуючи вищезазначене позов підялгає задоволенню. Стаття 6 Конвенції прозахист правлю дини іосновоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтею 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.ч.1 - 2 ст. 10561 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Стаття 611\~ЦК України регламентує, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, зваживши у сукупності подані ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" докази по справі, суд дійшов висновку, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Товариству не повернуті в строк, визначений договором, що свідчить про порушення їх прав. Тому, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн, суд враховує наступне. Згідно з ч. 1, п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-6 ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення\~неспівмірності витрат\~покладається на\~сторону,\~яка заявляє\~клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Представник позивача у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подала: копію договору про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07.06.2024 року, укладеного між ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" та Адвокатським об`єднанням "ЛІГАЛ АССІСТАНС" разом з копією прайс листа АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС"; заявку на надання юридичної допомоги № 138 від 01.07.2024 р. якою погоджено надання правових (юридичних) послуг Адвокатським обєднанням Товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] на суму 13000,00 грн., витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024 р. на суму 13000,00 грн, та платіжну інструкцію № 0446760000 від 12.07.2024 р. якою ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" перерахував АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" 200000,00 грн. за надання правової допомоги згідно договору №07-06/2024 від 07.06.2024 р. про надання правової допомоги. Вказані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 13000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист правлюдини іосновоположних свобод\~1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц. Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі №340/4492/22 прийшов до висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Визначаючи у даній справі розмір судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу адвоката, за встановлених обставин, суд виходить з того, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до суми 7000,00 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем в розмірі 3028,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved