Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

19.06.2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.09.2012 року зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . 01.12.2022 року рішенням суду шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу, донька [PERSON] проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] . З чього часу відповідач [PERSON] не цікавиться життям доньки, не приймає участі у її вихованні, не відвідує школу, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не відвідує і взагалі не спілкується зі спільною донькою. Крім того, відповідач неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вживання наркотичних засобів під час керування транспортними засобами. Вказані обставини свідчать про те, що відповідач веде аморальний спосіб життя. Вважає, що зазначені факти, як кожен окремо, так і всукуності, можна розмінювати, як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїх обов`язків, що підтверджує відсутність серйозного ставленння відповідача до своїх батьківських обов`язків. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2024 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.10.2024 року зобов`язано третю особу надати суду висновок. Позивач та представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] неодноразово повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи, проте не з`явилась в судове засідання. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Вислухавши учасників процесу, суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.2013 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3709 (а.с. 22). Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01.12.2022 року у справі №759/16571/22 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 20-21). Згідно характеристики учениці 4-А класу [PERSON] , [INFO] , тато [PERSON] приділяє велику увагу вихованню доньки, цікавиться її досягненнями та надає максимальну підтримку в усіх починаннях дівчинки. Він завжди на зв`язку з класним керівником, бере активену участь у житті класу та школи (а.с.19). Як вбачається з копій постанов відповідач [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 7-10, 11-13, 14- 18). Відповідно до висновку виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області №712/3 від 05.11.2024 року, орган опіки та піклування на теперішній час вважає за доцільне позбавити батьківськиїх прав- [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] 74-76). Вирішуючи питання щодо вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з наступного. Пунктом 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Суд вважає висновок органу опіки та піклування обґрунтованим, у ньому наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст. 150 СК України, за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , без поважних причин залишила її без батьківської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною, а отже поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо її дитини, що сприятиме захисту якнайкращих інтересів дитини. На думку суду, за відсутності доказів щодо наявності між дитиною та матір`ю зв`язку, який визначається як сімейне життя, відсутність взагалі протягом тривалого часу будь-якого контакту внаслідок такої свідомої поведінки відповідача, позбавлення її батьківських прав не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідача на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 169 ЦПК України мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved