Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

У лютому 2022 року позивачка звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила: 1) визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що з 15.08.2018 по 11.02.2021 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва. Зазначає, що в шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що відповідач звернувся до Служби у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради з метою визначення своєї участі у вихованні доньки та встановлення графіку спілкування з нею. 09.12.2020 року Органом опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради прийнято рішення №1266, яким: 1) визначено участь [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , надавши йому можливість спілкування з дитиною кожної першої та третьої суботи місяця з 10:00 до 19.00, кожної другої та четвертої неділі місяця з 10:00 до 19:00, будні та святкові дні за домовленістю між батьками та з урахуванням інтересів дитини; 2) надано батькам право змінювати графік зустрічей батька з дитиною за взаємною згодою та з упрахуванням інтерсів дитини. Не погоджуючись з рішенням батько звернувся до Центрального районного суду Миколаєва з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні і вихованні дитини, просив змінити встановлений графік. На виконання вказаного рішення Органу опіки та піклування ВК ММР батько періодично приїжджав до м. Миколаєва, брав дитину на прогулянки та більш того без узгодження з матір`ю виїжджав до м. Києва, майже кожного разу не повертав доньку своєчасно в визначений рішенням час та домовленістю з матір`ю, що спричиняло порушення існуючого розкладу життя дитини (приймання своєчасно їжі, відповідно до віку дитини, порушення режиму відпочинку, емоційне напруження) та безпосередньо матері. Зазначає, що відповідач кожного разу, на свій розсуд має намір встановити новий графік побачення поїздки на поїзді до м. Києва, в Ізраїль на батьківщину, на море з ночовками, що враховуючі вік та стать дитини є вкрай не потрібними та напруженими. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір щодо визначення місця проживання спільної дитини сторін не можливо, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 вищевказана справа надійшла в провадження судді Рибака М.А.. Ухвалою судді від 17.08.2022 відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенкр Н.В.. Протокольною ухвалою суду від 13.09.2024 закрито підговче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивачка не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутністю представника та просив визначити місце проживання дитини разом з матір`ю. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести тіобставини на які вона посилається як на підставусвоїхвимог і заперечень, тобтообов`язокдоказуванняпокладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав. У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місцепроживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готельтощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не маєз начення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] з 15.08.2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва (справа №490/3698/20). Від шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що після припинення спільного проживання сторін, дитина залишилась проживати з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та на даний час дитина проживає з матір`ю. 09.12.2020 року Органом опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради прийнято рішення №1266, яким: 1) визначено участь [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , надавши йому можливість спілкування з дитиною кожної першої та третьої суботи місяця з 10:00 до 19.00, кожної другої та четвертої неділі місяця з 10:00 до 19:00, будні та святкові дні за домовленістю між батьками та з урахуванням інтересів дитини; 2) надано батькам право змінювати графік зустрічей батька з дитиною за взаємною згодою та з упрахуванням інтерсів дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З матеріалів справи не вбачається між батьками конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків по відношенню до дитини та їх реалізації. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що так ерозлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місцепроживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Батько дитини до суду відзив не направив, не надав доказів, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю буде суперечити інтересам дитини. Згідно з висновком Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до матері, вік дитини, а також те, що в данному випадкувідповідач не наддав доказів, що визначення місцяпроживання дитини з матір`ю буде суперечити інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог [PERSON] та визначення місця проживання дитини на даний час разом з матір`ю. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved