Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобілі України» про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати. Позов мотивує тим, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19.09.2016 стягнуто з ТОВ "Сіті Транспорт Груп" на його користь невиплачену заробітну плату у розмірі 12143,98 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 115269,22 грн. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 28.07.2017 стягнуто з ТОВ "Сіті Транспорт Груп" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 47310,78 грн., компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з невиплатою заробітної плати в розмірі 12601,03 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. 01.09.2017 змінено назву підприємства боржника з ТОВ "Сіті Транс Груп" на ТОВ "Автомобілі України". 14.11.2017 на підставі виконавчого листа, виданого Миколаївським районним судом Львівської області державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження №55147349. 27.02.2024 державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялий М.Г. виніс постанови про повернення виконавчих документів стягувачу. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 26.04.2024 визнано бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірною. Станом на день подачі позову до суду рішення Сихівського районного суду м.Львова у справі від 19.09.2016 та від 28.07.2017 не виконані, заборгованість не виплачена. У зв`язку з довготривалим невиконанням ДВС судового рішення та інфляцією, присуджені судом кошти знецінились, тому заробітна плата потребує додаткової компенсації згідно величини зростання індексу споживчих цін. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію за затримку виплати заробітної плати за період з 01.05.2017 по 01.11.2024 у розмірі 28592,67 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі та просив такий задоволити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився та не подав відзиву, а також будь-яких інших клопотань. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19.09.2016 у справі №464/5910/16-ц стягнуто з ТОВ "Сіті Транспорт Груп" на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату за період з червня 2013 року по вересень 2013 року у розмірі 12143,98 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.09.2013 до 26.07.2016 в розмірі 115269,22 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 17.10.2016. Окрім цього, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 28.07.2017 у справі №464/3438/17стягнуто з ТОВ "Сіті Транспорт Груп" на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 47310,78 грн., компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з невиплатою заробітної плати в розмірі 12601,03 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 28.08.2017. Протоколом №14 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Транспорт Груп" від 28.08.2017 змінено назву товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомобілі України". 27.02.2024 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бялим М.Г. винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу у виконавчих провадженнях №55147349 з примусового виконання виконавчого листа №464/5910/16-ц від 25.10.2016 та №55147527 з примусового виконавчого листа №464/3438/17 від 28.08.2017 у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Відповідно до ст. ст. 2 та 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі розуміються грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі заробітна плата (грошове забезпечення) та інші: сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід до уваги не береться). Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку встановленому чинним законодавством. У випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам - за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно п. 4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Так, індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за і період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Згідно рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-ПР/2013 положенню ст.233 КЗпП України надане додаткове офіційне тлумачення, відповідно якого у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звертатися до суду з позовом про стягнення суми індексації заробітної оплати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмежень будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Із правового висновку, викладеному Верховним Судом України у рішенні № 6-43цс14 від 21 травня 2014 року вбачається, що: «Компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зістаттею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою КабінетуМіністрів України від 20грудня 1997року №1427 (зі змінами, внесеними згідно зпостановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року №692), підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Згідно п. 2 «Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (із наступними змінами), компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс на споживчі товари і тарифів на послуги за цей час період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. Коефіцієнт приросту споживчих цін розраховується з трьома знаками після коми. Індекси споживчих цін для розрахунку коефіцієнта приросту споживчих цін щомісячно публікуються Держкомстатом наростаючим підсумком з початку того року, в якому виникла заборгованість із виплати заробітної плати, що підлягає компенсації відповідно до пункту 2 цього Положення. Якщо виплата заборгованості із заробітної плати провадиться до опублікування Держкомстатом індексу споживчих цін за останній місяць перед виплатою суми заборгованості, під час розрахунку суми компенсації на період до опублікування зазначеного індексу споживчих цін за згодою працівника для розрахунків застосовується індекс споживчих цін за попередній місяць. Із поданого позивачем розрахунку компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати із урахуванням індексу споживчих цін, розмір такої компенсації за період з 01.05.2017 по 01.11.2024 становить 28592,67 грн. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позов задоволено повністю, а позивач на підставі п. 1) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved