Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до суду з указаним позовом, отриманим судом 25.06.2024, уточнивши який 15.07.2024, просив визнати за ним право власності на 1/9 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за ним право власності на 2/9 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за ним право власності на 2/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Батько позивача [PERSON] із сім`єю не проживав, його місцезнаходження невідоме, а тому, дід позивача [PERSON] та баба позивача [PERSON] отримали над ним опіку. Після смерті матері, [PERSON] , відкрилася спадщина у виді 1/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач, дід та баба, як спадкоємці першої черги, вважалися такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , по 1/9 частці за кожним, однак належним чином не реалізували свої спадкові права. Баба позивача [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилася спадщина на належну їй за життя 1/3 частку у у праві власності на вказану квартиру та 1/9 частку, яку [PERSON] прийняла після смерті доньки [PERSON] , але не оформила спадкових прав, що у сукупності складає 4/9 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач та його дід [PERSON] , як спадкоємці першої черги, вважалися такими, що прийняли спадщину після смерті баби [PERSON] , по 2/9 частки у праві власності на вказану квартиру, за кожним, але належним чином не оформили своїх спадкових прав. Дід [PERSON] помер [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина у виді належної йому за життя 1/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , 1/9 частку - після смерті [PERSON] та 2/9 частки - після смерті [PERSON] , на які він не оформив свої спадкові права, що у сукупності складає 6/9 часток у праві власності на зазначену квартиру. Позивач, як спадкоємець після смерті діда [PERSON] , вважався таким, що прийняв спадщину, але належним чином не реалізував свої спадкові права. Після смерті баби та діда, позивач проживав зі своїм батьком [PERSON] . Через свого представника 24.05.2024 позивач звернувся до Шостої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, діда та баби, де отримав відмову через відсутність оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавців на спадкове майно, у зв`язку з чим, позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права та змушений звернутися до суду за захистом своїх прав з даним позовом. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 06.08.2024 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Від Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області 04.09.2024 на виконання ухвали від 06.08.2024 надійшли копії спадкової справи № 688/2021, заведеної після смерті [PERSON] , спадкової справи № 481/2015, заведеної після смерті [PERSON] , спадкової справи № 123/2024, заведеної після смерті [PERSON] (а.с.87-154). Ухвалою суду від 16.09.2024 витребувано докази, на виконання якої, від Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 03.10.2024 надано відомості (а.с.167-170). Ухвалою суду від 21.10.2024 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання сторони та їх представники не з`явилися. Від позивача надійшло клопотання, в якому він просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову та просив задовольнити. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував, відзиву не подано. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, що не суперечить ст. 223 ЦПК України. Через неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши матеріали спадкових справ, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] батько, та [PERSON] мати. На підставі актового запису про встановлення батьківства від 08.08.1975 № 13, складеного Лозуватською сільською радою, прізвище дитини « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с.112-113, 114). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03.11.1976, зареєстрований виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 92, після чого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.115 зворот-117, 118). [PERSON] 16.09.1995 уклала шлюб із [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9, 92 зворот, 110 зворот). Від вказаного шлюбу [INFO] народився [PERSON] (а.с.8, 89 зворот, 110). Отже, позивач [PERSON] є сином [PERSON] та онуком [PERSON] та [PERSON] . За життя [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого 03.05.1994 виконкомом Лозуватської сільської ради на підставі рішення радгоспу «Зарічний» від 06.04.1994 № 5, належала квартира [ADDRESS] , та 1/16 сараю «Б» (а.с.13, 14, 45, 46, 99 зворот, 138 зворот, 149, 152, 153). Згідно зі ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч. 2 ст. 372 ЦК України). За таких обставин, виходячи з рівності часток кожного з учасників спільної сумісної власності на майно, суд вважає, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , належало по 1/3 частці у спільній сумісній власності на зазначену вище квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 064088, [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,9078 га, кадастровий номер 12:2118:840:00:01:064:0016, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.ч.119 зворот 123). Мати позивача - [PERSON] , померла [INFO] (а.с.10, 42, 90, 111). Баба позивача - [PERSON] померла [INFO] (а.с.11, 43, 93 зворот, 101 зворот). Дід позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с.12, 44, 118 зворот, 145 зворот). Як зазначає позивач, після смерті матері, баби та діда, він проживав разом з батьком [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.93). Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Така заява, відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, має бути подана протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з 1/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, за життя [PERSON] заповіту не складала (а.с.91 зворот), а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом в порядку черговості. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , а [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , є її батьками. Інших спадкоємців за законом, які б належали до першої черги спадкування, під час судового розгляду не встановлено. Із матеріалів спадкової справи № 688/2021 слідує, що після смерті [PERSON] до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк ніхто не звернувся. Позивачем 09.11.2021 до Шостої криворізької державної нотаріальної контори подано заяву, згідно з якою після смерті матері він прийняв спадщину за законом на підставі ст. 1268 ЦК України, як малолітня особа та за фактом проживання зі спадкодавцем за однією адресою, на підставі чого нотаріусом заведено спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 68614173 (а.с.88, 92). Виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надано довідку, що на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] , батьком [PERSON] , сином [PERSON] (а.с.90 зворот). Таким чином, після смерті [PERSON] , спадщину, що складалася з 1/3 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] , відповідно до ст. 1268 ЦК України, прийняли спадкоємці [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] 1/3 частка та [PERSON] 1/3 частка, тобто по 1/9 частці, кожний. Відповідно, після прийняття спадщини після смерті [PERSON] , розмір частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] складає: за [PERSON] та [PERSON] по 4/9 частки за кожним: 1/3 частка (що належала кожному праві власності згідно зі свідоцтвом про право приватної власності на квартиру від 03.05.1994) + 1/9 частка (у порядку спадкування після смерті [PERSON] ), а також за [PERSON] 1/9 частка. [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя заповіту не складала (а.с.102 зворот 107), на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із своїм чоловіком [PERSON] та онуком [PERSON] (а.с.95). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, а саме: 4/9 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку площею 4,9078 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснювалося за законом. При цьому, [PERSON] , як чоловік померлої, спадкував, як спадкоємиць першої черги за законом та прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, однак за життя її юридично не оформив. [PERSON] після смерті баби, [PERSON] , спадкував належне їй за життя майно за правом представлення, згідно ст. 1266 ЦК України, а саме, спадкував ту частку спадщини, яка належала б за законом його матері та донці [PERSON] , [PERSON] , яка померла [INFO] , якби остання була живою на час відкриття спадщини. Окрім того, спадщину після смерті [PERSON] , [PERSON] прийняв на підставі ст. 1268 ЦК України. Інших спадкоємців за законом, під час судового розгляду, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , судом не встановлено. Із матеріалів спадкової справи № 481/2015 слідує, що після смерті [PERSON] до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк ніхто не звертався окрім позивача, який 06.08.2015 подав до Шостої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] за фактом проживання зі спадкодавцем за однією адресою, згідно зі ст. 1268 ЦК України, на підставі чого нотаріусом заведено спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 57782085. Державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. [PERSON] 11.11.2015 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається з права на земельну ділянку площею 4,9078 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1221884000:01:064:0016, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка належала за життя [PERSON] (а.с.135 зворот). Таким чином, після смерті [PERSON] , спадщину, яка складалася, зокрема, із належної їй 4/9 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] , прийняли спадкоємці [PERSON] , за правилами ст. ст. 1266 та 1268 ЦК України, а також [PERSON] , за правилами ст. ст. 1261, 1268 ЦК України, розмір частки яких в порядку спадкування, склав по 2/9 частки за кожним. Таким чином, загальний розмір частки в праві власності на квартирі [ADDRESS] , після прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , складав: [PERSON] 2/3 частки (4/9 частки (1/3, що належала на праві приватної власності згідно зі свідоцтвом про право приватної власності на квартиру [ADDRESS] частки, успадковані після смерті доньки, [PERSON] ) + 2/9 частки (у порядку спадкування після смерті дружини [PERSON] ), та [PERSON] - 1/3 частки (1/9 частка, успадкована ним після смерті матері [PERSON] + 2/9 частки, що успадковані після смерті баби, [PERSON] ) Як вже зазначалося раніше, [INFO] помер дід позивача, [PERSON] , який за життя заповітів не складав (а.с.147). На день своєї смерті останній був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] (а.с.146). Судом встановлено, що [PERSON] є онуком померлого [PERSON] , та відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, спадкоємцем за правом представлення після смерті матері [PERSON] , яка померла до відкриття спадщини. Інших спадкоємців за законом, під час судового розгляду не встановлено. Спадщину після смерті діда, [PERSON] прийняв згідно зі ст. 1268 ЦК України. Таким чином, після смерті [PERSON] , належні останньому за життя 2/3 частки у квартирі [ADDRESS] , прийняв [PERSON] , у силу ст. 1268 ЦК України. Як слідує з матеріалів спадкової справи № 123/2024, після смерті [PERSON] до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк ніхто не звертався. Позивач 30.04.2024 подав до Шостої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] за фактом проживання зі спадкодавцем за однією адресою, на підставі чого нотаріусом заведено спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 72378183 (а.с.148). Однак, [PERSON] , звернувшись до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом, а саме, квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , отримав постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.05.2024, через відсутність оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавців на спадкове майно (а.с.15, 17, 20, 100 зворот, 143, 154). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що визначено ч. 3 ст. 12 ЦПК України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладені обставини, доведеність факту набуття [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] за життя права власності на частку у квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS] , можливість її включення до складу спадкового майна, відсутність інших спадкоємців за законом та за заповітом, виходячи з того, що незалежно від часу прийняття спадщини вона їм належала з часу відкриття спадщини, із метою захисту спадкових прав позивача, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved