Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо дитини, [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що позивач з 20.02.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, у грудні 2019 фактично припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 20.03.2020 року шлюб між ним було розірвано. Після розірвання шлюбу спільна дитина залишилася проживати з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17.08.2020 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини. Добровільно рішення суду відповідач не виконує. З грудня 2019 року відповідач не виховує дитину, не забезпечує всім необхідним, не турбується про сина та взагалі з ним не спілкується. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей,не цікавиться станом здоров`я, не відвідує батьківські збори та святкові заходи у школі, не приймає жодної участі в учбово-виховному процесі. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. З початку війни відповідач жодного разу не поцікавився де перебуває його син, чи живий та здоровий він, який у нього психологічний стан після наслідків перенесеного стресу, у зв`язку з бойовими діями на території м. Чернігова. Зазначене свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідач має низьку соціальну свідомість, оскільки неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Також, [PERSON] має багато невиконаних кредитних зобов`язань, що негативно характеризує його як особистість. Крім того, у відповідача є ще син [PERSON] , стосовно якого він також не виконує батьківські обов`язки, у зв`язку з чим мати дитини звернулася з позовом про позбавлення батьківських прав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Черніговавід12.08.2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.10.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у позові та наявні у матеріалах справи докази. Позивач зазначила, що відповідачу відомо про розгляд справи про позбавлення його батьківських прав, інформацію він отримує через «Дію». Але він перестав спілкуватись із нею, дитиною зовсім не цікавиться та не утримує. Стосовно нього відкрита кримінальна справа, оскільки він як військовослужбовець покинув частину. Суд також вислухав думку дитини. [PERSON] , [INFO] , суду розказав, що на теперішній час він навчається у 3 класі, проживає разом із матір`ю та другим батьком. Його батько [PERSON] давно з ним не спілкується, ще із дитсадка. Він не поздоровляв його із днем народження, не дарує подарунків. Він вважає своїм справжнім батьком теперішнього батька [PERSON] , який з ними проживає. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належно, заяв про відкладення судового засідання чи повідомлення про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Представник Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, з урахуванням висновку,висловив думку, що в інтересах дитини буде доцільним позбавлення відповідача батьківських прав. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [PERSON] народився[INFO], у свідоцтві про його народження батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Черніговавід20.03.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.13-14). Відповідно до акту обстеження житлових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 11.07.2024 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані особи відсутні, встановлений факт фактичного місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Відповідно до довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Красносільського 21-21А» від 11.07.2024 року [PERSON] не зареєстрована, але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживає син [PERSON] , [INFO] (а.с. 16,17). Заочним рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17.08.2020 року із [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Седнів, Чернігівського району, Чернігівської області, на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2020 року і до повноліття дитини.(а.с.20-21). Відповідно до постанови головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові від 25.06.2024 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №751/4282/20 виданого 17.08.2020 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина (а.с.23). Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові станом на 29.07.2024 року заборгованість [PERSON] за період з липня 2020 року до червня 2024 року складає 137839 гривень 50копійок. (а.с.28-30). Згідно з довідкою КЗ «Заклад дошкільної освіти №58 «Лісова казка» Чернігівської міської ради №01-427/156 від 24.06.2024 року [PERSON] був вихованцем групи № 3 , батько не приймав участі у житті та вихованні дитини. Жодного разу не відвідував батьківські збори, вечори розваг, свята та не цікавиться життям своєї дитини (а.с.18). Відповідно до довідки КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради №01-14/620від23.07.2024 року малолітня дитина [PERSON] приходить у супроводі матері [PERSON] (а.с. 19). Згідно з довідкою Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №35 Чернігівської міської ради від 17.06.2024 року №01-25/2-147 у 2023-2024 навчальному році батько [PERSON] , [PERSON] до школи не приходив, з класним керівником жодного разу не спілкувався, батьківських зборів та класних заходів не відвідував (а.с.24). Згідно інформації Деснянського районного суду міста Чернігова [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП(а.с.40). Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 25.04.2024 у Новозаводському районному суді міста Чернігова перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав (а.с. 32). Відповідно до інформації Чернігівського районного управління поліції від 20.08.2024 за зверненням [PERSON] , в ході проведення перевірки встановити місцезнаходження [PERSON] не представилось можливим, останній Державний кордон України не перетинав. Також встановлено, що [PERSON] знаходиться у розшуку як військовий, який самовільно залишив військову частину (а.с.44). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 30.09.2024 року №643 затверджено висновок, відповідно до якого виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.47, 48). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона знайома як з позивачем, так і з відповідачем. [PERSON] служив у прикордонному загоні, де служив її чоловік. Вони дружили сім`ями. Її чоловік є хрещеним батьком дитини [PERSON] . На теперішній час вони не спілкуються із [PERSON] . Він не проявляє ніяких почуттів до дитини, не спілкується із ним, не утримує. І взагалі ні він, ні його батьки не цікавляться долею дитини. ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до роз`яснень викладених в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із п. 16 вказаної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши справу № 641/2867/17-ц, встановив, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням сина не займається, станом його здоров`я не цікавиться, не сплачує на утримання сина аліменти та не надає іншої матеріальної допомоги, тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, відповідача позбавити батьківських прав щодо неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати інтересам дитини. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved