Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 13.11.2024 до суду із позовною заявою до Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, в якій просить встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа особі, а саме те, що державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 084892, виданий Надичівською сільською радою 03.12.2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1461, згідно якого [PERSON] на підставі рішення сесії III скликання Надичівської сільської ради від 03 квітня 2001 року № 3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,3481 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Надичівської сільської ради Жовківського району, належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказує, що прийняття рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа позивачеві необхідне для усунення помилки та подальшого спадкування права власності на земельну ділянку. Просить захистити її права та задовольнити позов. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 18 червня 2024 рокуприйнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 10 вересня 2024 року. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 10 вересня 2024 рокузакрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 13 листопада 2024 року. Позивач в судове засідання не з`явився, однак в подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (арк. спр. 23). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечили, визнали такий (арк. спр. 36) Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача та представника відповідача, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що позивач, [PERSON] , народилася [INFO] у селі Нове Село, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області 13.12.1997 року. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області 11.08.2012 року, своє дошлюбне прізвище [PERSON] позивач [PERSON] , змінила внаслідок реєстрації шлюбу 07 лютого 1976 року у виконавчому комітеті Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області. Викладеним у свідоцтві про народження позивача серії [NUMBER] , яке видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області 11 серпня 2012 року, стверджується, що її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області 09 жовтня 2007 року, вбачається, що мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 07.10.2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 38. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право власності на земельні ділянки. Звернувшись до нотаріуса по питанню спадкування після смерті [PERSON] та в землепорядну організацію щодо розробки технічної документації на земельну ділянку позивачу було звернуто увагу, що спадкодавцем є [PERSON] , а з державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 084892, виданого Надичівською сільською радою 03.12.2002 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1461, вбачається, що [PERSON] , яка проживає в селі Стронятин, на підставі рішення сесії III скликання Надичівської сільської ради від 03 квітня 2001 року № 3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,3481 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Надичівської сільської ради Жовківського району. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даний державний акт був представлений позивачем нотаріусу для спадкування земельної ділянки. Нотаріусом було усно роз`яснено позивачу про необхідність встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа. Тобто в зазначеному вище державному акті допущено помилку щодо прізвища та імені власника земельної ділянки, а саме замість правильного [PERSON] помилково зазначено [PERSON] . Як наслідок виникає необхідність у встановленні юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі. Так, з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , яке видане повторно 28.05.1958 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 10.06.1951 року було зроблено відповідний запис за № 4. Тобто дошлюбним прізвищем матері позивача було [PERSON] прізвище після шлюбу [PERSON] . Викладеним у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно 09.05.1951 року, стверджується, що [PERSON] народилася [INFO] . З довідки № 427, яка видана старостою Надичівського старостинського округу Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, вбачається, що на території [ADDRESS] проживала [PERSON] , яка померла [INFO] . Така особа як [PERSON] на території села Стронятин не була зареєстрована та не проживала. Викладеним у довідці № 428, яка видана старостою Надичівського старостинського округу Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, стверджується, що [PERSON] на день смерті, [INFO] , була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Ім`я матері позивача [PERSON] а не [PERSON] , підтверджується також і посвідченням ветерана війни-учасника війни серії [NUMBER] , яке видане Жовківським управлінням праці та соцзахисту 02.06.2003 року, хоча суд звертає увагу, що в такому посвідченні помилково зазначено прізвище матері позивача як [PERSON] . Те, що правильним є прізвище [PERSON] підтверджується також і свідоцтвом про народження батька позивача, [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане 13.04.1951 року, свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , яке видане Надичівською сільською радою Жовківського району Львівської області 06.07.1999 року. Тобто із представлених позивачем документів вбачається, що в державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 084892, виданого Надичівською сільською радою 03.12.2002 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1461, помилково зазначено прізвище [PERSON] замість правильного [PERSON] а ім`я [PERSON] замість [PERSON] оскільки з інших представлених позивачем документів чітко вбачається, що прізвище матері позивача [PERSON] ім`я - [PERSON] . Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до переконання, що є всі підстави для задоволення позовної заяви та встановлення юридичного факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 084892, виданого Надичівською сільською радою 03.12.2002 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1461, згідно якого [PERSON] на підставі рішення сесії III скликання Надичівської сільської ради від 03 квітня 2001 року № 3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,3481 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Надичівської сільської ради Жовківського району, як наслідок прошу задовольнити позовні вимоги. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Так як встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право приватної власності на землю, пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому позивач звернулася в суд для вирішення питання встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа саме в порядку позовного провадження. Судом встановлено, що прийняття рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне [PERSON] для усунення помилки та подальшого спадкування права власності на земельну ділянку. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд враховує, що виправити помилку в правовстановлюючому документі інакше як шляхом отримання рішення суду про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі неможливо, оскільки [PERSON] померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] .

Outcome: approved