Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург» звернулось до Малиновського районного суду міста Одеси із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за внесками по квартирі [ADDRESS] : - суму боргу у розмірі 52439,37 грн., за період з 01.12.2018 року по 30.06.2023 року; - інфляційні втрати у розмірі 4775,45 грн., за період з 01.12.2018 року по 23.02.2022 року; - 3% річних у розмірі 1620,00 грн., за період з 01.12.2018 року по 23.02.2022 року; - витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. [PERSON] євласником квартири [ADDRESS] , в якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург».Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону Про ОСББ співвласник зобов?язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Представник позивача зазначає, що [PERSON] має заборгованість зі сплати внесків на управління будинком та прибудинковою територією, опалення (утримання котельної), забезпечення холодною водою та водовідведення, вивезення побутових відходів, охорони комплексу, розподілу природного газу у розмірі 52439,37 грн. за період з 01.12.2018 року по 30.06.2023 року. Зазначена заборгованість утворилась внаслідок того, що в період з грудня 2018 року по липень 2023 року оплата за нарахованими щомісячними внесками відповідачем взагалі не проводилась. Крім того, оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, їй нараховано інфляційні втрати у розмірі 4775,45 грн., та три відсотки річних у розмірі 1620,00 грн., за період з 01.12.2018 року по 23.02.2022 року. 13 листопада 2023 року представник [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву із запереченнями щодо позову. Обґрунтовуючи свої заперечення зазначила, що 24 травня 2023 року Господарський суд Одеської області ухвалив рішення по справі № 916/1294/21, яким визнав недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург» про встановлення розмірів внесків співвласників, що оформлено протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург» №1 від 07.04.2017 року про затвердження членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території. Вказала, що оскільки статутом ОСББ передбачено прийняття рішень про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників загальними зборами, посилання відповідача на те, що рішення є прийнятим, оскільки за нього проголосувало більше половини членів об`єднання, що присутні на зборах, не є обґрунтованими. Також вказала, що в позовній заяві позивач зазначає про строк несплати платежів за період з 01.12.2018 року, при цьому відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки, а відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) в один рік. 17 січня 2024 року представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург» подала письмові пояснення, в яких зазначила, що Постановою Верховного Суду від 19.12.2023 року рішення Господарського суду Одеської області від 24.05.2023 року, на яке відповідач посилається у відзиві, скасовано. 15.09.2023 року відбулись загальні збори співвласників ОСББ, одним із питань порядку денного яких було підтвердження легітимності рішення загальних зборів. За підсумками голосування з цього питання рішення було прийнято (Витяг з протоколу №2023/0915). Також вказала, що з огляду на приписи ст.ст. 256, 258, п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та дату звернення позивача із цим позовом до суду 23.08.2023 року, а також з огляду на дію карантину на території України з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року та дію в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року по теперішній час, трирічний строк позовної давності щодо вимог у вказаній справі не є пропущеним. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник ОСББ «ЖК Люксембург» про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, заперечень щодо розгляду справи у її відсутність не подавала. [PERSON] та його представник про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, заперечень щодо розгляду справи у їх відсутність не подавали. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] , корпуси [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» 29.11.2001 № 2866-ІІІ, було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург», про що зазначено в п. 1.1. Статуту ОСББ в новій редакції, який затверджений загальними зборами ОСББ протокол №1 від 22.09.2022 року. Згідно акту передачі в експлуатацію від 20.05.2014 року, зокрема, корпус №7 був переданий в експлуатацію ОСББ «ЖК Люксембург» (а.с. 37-40). Відповідно до п. 2.1 Статуту ОСББ «ЖК Люксембург», метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників щодо користування, володіння і розпорядження спільним майном будинку, збереження і поліпшення техніко-економічних характеристик будинку з метою комфортного проживання (перебування) користувачі житлових та нежитлових приміщень, зниження витрат і втрат ресурсів на утримання спільного майна і на споживання житлово-комунальних послуг, благоустрою прибудинкової території та побутового обслуговування населення, дотримання співвласниками своїх обов`язків, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку унормовані\~Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Цей Закон регулює порядок створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань, асоціацій; відносини суб`єктів права власності щодо користування та розпорядження нерухомим майном у об`єднанні, асоціації; відносини між об`єднаннями та асоціаціями; відносини між об`єднаннями, асоціаціями і органами державної влади та органами місцевого самоврядування; відносини між об`єднаннями і господарюючими суб`єктами. За приписами ст. 1 Закону Україну\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» асоціація власників жилих будинків - це юридична особа, створена для представлення спільних інтересів об`єднань. Управителем є юридична особа, яка здійснює управління неподільним та загальним майном ж/к за дорученням власника (власників) майна і забезпечує його належну експлуатацію. Діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації. До складу асоціації можуть входити об`єднання та власники садиб, що використовують спільно внутрішньо квартальні інженерні мережі (споруди) (ст.ст. 3, 8 Закону). Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону Україну «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно положень\~ст. 10 Закону Україну «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. У відповідності до ч. 1 ст. 16 Закону, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту, шляхом скликання загальних зборів, встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону, співвласник зобов`язаний, крім іншого: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. Так, власник квартири [ADDRESS] загальною площею 71,7 кв.м.,\~ [PERSON] має заборгованість зі сплати внесків на управління будинком та прибудинковою територією, опалення (утримання котельної), забезпечення холодною водою та водовідведення, вивезення побутових відходів, охорони комплексу, розподілу природного газу у розмірі 52439,37 грн. за період з 01.12.2018 року по 30.06.2023 року. Зазначена заборгованість утворилась внаслідок того, що в період з грудня 2018 року по липень 2023 року оплата за нарахованими щомісячними внесками відповідачем взагалі не проводилась, що вбачається з деталізації розрахунку №92 від 05.07.2023 по квартирі [ADDRESS] та таблиці до неї (а.с. 109-114). Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідоцтвом про право власності (а.с. 107-108). Пунктами 1, 5, 10 ч. 1 ст.\~7\~ЗУ «Про\~особливості здійснення\~права власності\~у багатоквартирному\~будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно ст.\~360\~ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами та зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Отже, [PERSON] зобов`язана сплачувати кошти за утримання будинку за ставкою внеску, встановленого загальними зборами. Частиною 6 статті 13 Закону Україну\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» передбачено, що разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Згідно з ч.ч 5, 8 ст. 22 Закону Україну\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку. Таким чином, особа, яка є власником приміщення у ж/к, в якому створено ОСББ (асоціацію), зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні (асоціації), а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку така сума боргу підлягає стягненню. Суд не приймає доводи представника [PERSON] стосовно недійсності рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург» про встановлення розмірів внесків співвласників, що оформлено протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург» №1 від 07.04.2017 року про затвердження членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території, як підставу для відмови в задоволенні позову, оскільки як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень Постановою Верховного Суду від 19.12.2023 року рішення Господарського суду Одеської області від 24.05.2023 року, на яке відповідач посилається у відзиві, скасовано. Рішенням Господарського суду\~Одеської області\~від 22\~квітня 2024\~року по\~справі №916/1294/21у задоволенні позову до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Люксембург» про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ «ЖК Люксембург», яке оформлено протоколом №1 від 07.04.2017, про затвердження членських внесків на утримання будинку та прибудинкової території відмовлено. Крім того 15.09.2023 року відбулись загальні збори співвласників ОСББ «ЖК Люксембург», одним із питань порядку денного яких було підтвердження легітимності рішення загальних зборів. За підсумками голосування з цього питання рішення було прийнято (а.с. 138). Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо застосування наслідків спливу позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~258\~ЦК України спеціальна\~позовна давність позовна\~давність в\~один рік\~застосовується до\~вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Законом України від 30.03.2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено, зокрема, пунктом 12, згідно якому, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Карантин діяв з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року (встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; відмінено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»). Крім того, Законом України від 15.03.2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено, зокрема, пунктом 19, згідно якому, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 в Україну введено воєнний стан, який діє дотепер. Отже, з огляду на приписи ст.ст. 256, 258, п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та дату звернення позивача із вказаним позовом до суду 23.08.2023 року, а також з огляду на дію карантину на території України з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року та дію в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року по теперішній час, трирічний строк позовної давності щодо позовних вимог не є пропущеним. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заявленої позивачем заборгованості. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. (а.с. 1). Таким чином, враховуючи процент задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 2684,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі викладеного,

Outcome: approved