Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 02.06.2012 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач не приймає належної участі в утриманні сина, чим порушує вимоги ст.180 СК України. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом і до повноліття дитини. 27.09.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 04.10.2024 року. У встановлений строк відзив на позов та будь-які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області 20.07.2012 року. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання неповнолітньої доньки суду не подано. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що у батьків виникають відносно дітей однакові обов`язки по їх утриманню та матеріальному забезпеченню, матеріальне становище обох сторін, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.\~ Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved