Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

17 липня 2024 року позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - позивач, АТ «А-Банк») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останньої заборгованість у розмірі 167608,81 гривень та судові витрати в розмірі 3028 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» від 03 жовтня 2018 року відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.2-2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами складає між нею і Банком кредитний Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Однак в порушення взятих на себе зобов`язань за вказаним договором відповідач не виконала умови договору, в зв`язку з чим станом на 29.06.2024 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 167608,81 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 141925,84 гривень, заборгованості по відсоткам у розмірі 25682,97 гривень. Ухвалою судді від 01 серпня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 23 вересня 2024 року. Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відкладено на 09 жовтня 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи на розгляд до іншого суду за місцем проживання відповідача, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відкладено на 14 листопада 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 14 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи на розгляд до іншого суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача. При зверненні до суду представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 03 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] надала Банку Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку про надання кредитного ліміту, також підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с. 12,13). Згідно довідки за картками (а.с.43) на ім`я [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки зі строком дії: до травня 2022 року, грудня 2024 року, грудня 2031 року. Відповідно до довідки за лімітами встановлено, що за кредитним договором без номера від 03.10.2018 за період з 03.10.2018 по 29.06.2024 було встановлено кредитний ліміт 03.10.2018 у розмірі 4000 гривень, який в подальшому було неодноразово збільшено, останнє зібльшення кредитного ліміту 19.01.2023 - 142000 гривень (а.с. 44). Згідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідач [PERSON] у період з 04.10.2018 по 01.06.2024 користувалася кредитним коштами, частково сплачувала заборгованість за кредитом, що підтверджується випискою по картці ( а.с.14-42), однак останньою умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором (а.с. 5-11), з яким погоджується суд, станом на 29 червня 2024 року відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість в розмірі 167608,81 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 141925,84 гривень, заборгованості по відсоткам у розмірі 25682,97 гривень. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, на підставі наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитом в сумі 167608,81 гривень. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3028 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved