Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Представник позивача «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за довіреністю Мінаков А.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" заборгованість: - за Договором позики № 78213592 в розмірі 27723,50 грн.; - судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.04.2023 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 78213592. Згідно з п.1 Договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує , що він ознайомився на сайті позикодавця з повною інформацією щодо позикодавця та його послугу, що передбачена ст.12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансованих послуг" (п.п.5.1 п. 5 Договору позики), а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту розміщеного на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. (п.п.5.3 п. 5 Договору позики). 14 червня 2021 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" передає ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно п.1.1 Договору факторингу, фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникає в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п.1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстрів боржників згідно додатку № 2 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників-підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 року до договору факторингу №14/06/21 ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27723,50 гривень з яких 7000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 20723,50 гривень - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. При цьому, з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. З огляду на вищевикладене, представник позивача стверджує, що відповідач у справі [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 78213592 від 07.04.2023 року в розмірі 27723,50 грн. Ураховуючи наведене, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" звернулося до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 13.06.2024 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 01.08.2024 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу - триденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем його реєстрації. 03.07.2024 року відповідачем у справі поштою направлено до суду відзив на позовну заяву разом з доказами направлення його відповідачу, який судом отримано 04.07.2024 року. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вважає, що позивачем не доведено факт отримання ним коштів у сумі 7000,00 грн. за договором позики, оскільки не надано на підтвердження цього факту жодного доказу. Також, відповідач вважає неправомірним з боку відповідача нарахування відсотків за користування позикою, які передбачені умовами договору позики понад строк користування позикою, вважаючи що до такого прострочення мають застосовуватись санкції, передбачені ст. 625 ЦК України. Крім того, відповідач зазначає, що його не було повідомлено про перехід прав вимоги за договором позики до іншого кредитора. 09.07.2024 року представником позивача за довіреністю - [PERSON] через систему "Електронний суд" направлено відповідь на відзив на позовну заяву з додатками разом з доказами його направлення на електронну адресу відповідача, у якому представник позивача просить не брати до уваги відзив на позовну заяву та задовольнити позовні вимоги. У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначеного договору відповідачем висловлено не було. Відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору. Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили умови кредитних договорів. При цьому вказаний договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Навіть якщо відповідач з будь яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ», має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Щодо тверджень відповідача, про ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів, ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами кредитних договорів, щодо яких виник спір, з тих причин, що позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником при укладанні кредитного договору. Ідентифікація позичальника здійснюється через банк-емітент, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк-емітент та відповідач - [PERSON] . Ні первісні кредитори, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація - є банківською таємницею. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п.п. 5.3. Кредитного договору № 78213592 (далі - Договір) позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. Згідно п.п. 6.5. Правил (https://mycredit.ua/media/downloads/pravova-info/doc_160.pdf) У разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування представник позивача зазначає, що у висновках, сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, в якій, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). З урахуванням практики Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, та п.п. 4.3. кредитних договорів просить суд тлумачити нараховані Первісним кредитором відсотки поза межами кредитування (30 днів), але в строк передбачений п.п. 6.5. Правил (90 днів) та узгоджений сторонами Кредитного договору, як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування, оскільки вони мають чіткі розумні строки та фіксовану відсоткову ставку. Тому, на думку позивача, нарахування відсотків за користування кредитом є абсолютно правомірним, яке підтверджується умовами Кредитних договорів та доказами кредитної заборгованості. Правом на подачу заперечення на відповідь на відзив відповідач не скористався. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 07.04.2023 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та відповідачем [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики у кінці строку позики) № 78213592. Згідно з п.1 Договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує , що він ознайомився на сайті позикодавця з повною інформацією щодо позикодавця та його послугу, що передбачена ст.12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансованих послуг" (п.п.5.1 п. 5 Договору позики), а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту розміщеного на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. (п.п.5.3 п. 5 Договору позики). Договір позики підписано електронним підписом позичальника [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора - BI48xVSEx5 07.04.2023 року об 23:58 годині. За умовами договору відповідачу надано позику у сумі 7000,00 грн. строком на 30 днів, дата повернення позики - 07.05.2023 року, знижена процентна ставка на день, яка застосовується у відповідності до умов програми лояльності -1,25 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день - 2,7 % ( не застосовується у період карантину). Орієнтовна загальна вартість позики - 9625,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка - 4715,96 %. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" передає ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає належні ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. п.1.1 Договору факторингу визначено, що фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникає в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п.1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстрів боржників згідно додатку № 2 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників-підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 28.07.2021 року ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" уклали додаткову угоду №2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, якою внесли зміни до п. 1.3 договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року. 21.09.2023 року ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" уклали додаткову угоду № 11 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, якою узгодили загальні суми прав вимоги згідно реєстру боржників № 10. Актом від 21.09.2023 року ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" передало ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" реєстр боржників № 10 кількістю 6170. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 року до договору факторингу №14/06/21, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 27723,50 гривень з яких 7000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 20723,50 гривень - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за кредитним договором № 78213592 від 07.04.2023 року за період з 21.09.2023 р. по 29.02.2024 р. [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" у розмірі 27723,50 грн. До відповіді на відзив стороною позивача долучено копію реєстру боржників № 10 від 21.09.2023 року, підписаний сторонами, а саме директором ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та генеральним директором ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", зокрема ту його частину, яка містить інформацію щодо заборгованості боржника [PERSON] , з якої вбачається, що до позивача у справі перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором № 78213592 у розмірі 27723,50 грн., кількість днів прострочення позики 137. Також, стороною позивача до суду електронною поштою направлено детальний розрахунок заборгованості [PERSON] за договором № 78213592 від 07.04.2023 року, який складено ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" разом з доказами його направлення відповідачу. З розрахунку вбачається, що з 07.04.2023 року відповідачу нараховувались відсотки за користування позикою за ставкою 1,25 % (87,50 грн.) за кожен день і до 07.05.2023 року. Далі відповідачу нараховувались відсотки за ставкою 2,5 % (175,00 грн.) з 09.05.2023 року і по 05.08.2023 року, тобто протягом 90 днів. За клопотанням сторони позивача, ухвалою суду від 05.09.2024 року судом витребувано від АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" інформацію щодо наявності у [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткових рахунків відкритих у банку станом на 07.04.2023; інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) карткового рахунку [NUMBER] ; виписку по рахунку за номером картки [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ); інформацію про надходження 07.04.2023 року на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) грошових коштів в сумі 7000,00 грн. На виконання ухвали суду від 05.09.2024 року від АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" 07.10.2024 року надійшла інформація про те, що на ім`я [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . 07.04.2023 року на вказаний картковий рахунок о 23:58 годині надійшли кошти у розмірі 7000,00 грн. Таким чином, суд вважає доведеним факт отримання 07.04.2023 року відповідачем коштів у розмірі 7000,00 грн. за договором позики. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" зареєстрована як фінансова установа відповідно до розпорядження НАЦКОМФІНПОСЛУГ 20 жовтня 2015 року № 2542. Згідно з копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" зареєстровано в реєстрі та має статут. За змістом частини першої статті 205 ЦК України (тут і надалі - у редакції, чинній на момент укладення кредитних договорів) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (тут і надалі - у редакції, чинній на момент укладення кредитних договорів) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (стаття 3 ЗУ "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про електронну комерцію" сторони електронного правочину можуть користуватися послугами постачальників послуг проміжного характеру в інформаційній сфері. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що укладення в електронній формі між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] 07.04.2023 року Договору позики № 78213592 відповідає приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Слід зазначити, що згідно з вимогами статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. З правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення прав вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитних заборгованостей на рахунки первісних кредиторів, які вказані в кредитних договорах, і таке виконання було б належним відповідно до вимог статті 516 ЦК України. Договір факторингу від 14.06.2021 року № 14/06/21, укладений між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" є дійсним та чинним, відомості про те, що він оскаржувався в судовому порядку, відсутні. Відтак, суд погоджується з доводами позовної заяви щодо переходу до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", як до нового кредитора, прав вимоги до [PERSON] за договором позики № 78213592 від 07.04.2023 року. Спір виник внаслідок порушення відповідачем зобов`язань у частині повернення кредитних коштів і наявності/відсутності підстав для стягнення заявленої позивачем заборгованості за договором позики. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За договором позики від 07.04.2023 року № 78213592 [PERSON] було надано грошові кошти у сумі 7000,00 гривень строком на 30 днів, тобто до 07.05. 2023 року, процентна ставка 1,25% на день за користування коштами протягом перших 30 днів, далі за понадстрокове користування коштами процентна ставка визначена у розмірі 2,5 % за кожен день користування. Відповідно до п.п. 5.3. Договору позики № 78213592 (далі - Договір) позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. Згідно п.п. 6.5. Правил (https://mycredit.ua/media/downloads/pravova-info/doc_160.pdf) У разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, у висновках, сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, в якій, зокрема, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). З урахуванням практики Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, та п.п. 4.3. кредитних договорів суд тлумачить нараховані Первісним кредитором відсотки поза межами кредитування (30 днів), але в строк передбачений п.п. 6.5. Правил (90 днів) та узгоджений сторонами Договору позики, як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Тому, нарахування відсотків за користування позикою понад 30 днів, тобто 90 днів після закінчення строку позики, є правомірним, що підтверджується умовами Договору позики та доказами кредитної заборгованості. Однак, суд вважає безпідставним нарахування позивачем відсотків за понаднормове користування позикою відповідачем у період дії карантину за період з 09.05.2023 року по 30.06.2023 року включно, що становить 53 дні та суму нарахованих відсотків у розмірі 9275,00 грн. (53*175), з огляду на наступне. Суд звертає увагу на те, що сторонами у договорі позики від 07.04.2023 року № 78213592 визначено, що процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день складає 2,5 % та вказана процентна ставка не застосовується у період дії карантину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про безпідставне нарахування первісним кредитором відсотків за користування позикою у період дії карантину з 09.05.2023 року по 30.06.2023 року. Однак, з 01.07.2023 року по 05.08.2023 року наявні підстави для нарахування вказаних відсотків. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення, 7000,00 грн. -заборгованість за договором позики відповідно до умов договору позики від 07.04.2023 року № 78213592, а також відсотки за користування позикою протягом 30 днів у розмірі 2625,00 грн., відсотки за понадстрокове користування коштами у період з 01.07.2023 року по 05.08.2023 року у наступному розмірі 6300 (36 днів *175,00 грн.) грн. Всього з відповідача на користь позивача слід стягнути (7000 +2625+6300)=15925,00 грн. Як встановлено вище, матеріали справи містять належні докази того, що ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору позики, погодивши розмір позики, порядок і строки здійснення платежів на її погашення, а також досягли домовленості щодо виду, розміру та строків сплати процентів за користування коштами. З огляду на вищевикладене, на підставі досліджених судом доказів, суд вважає доведеним факт отримання [PERSON] коштів за договором позики та невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором позики, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором позики № 78213592 в розмірі 15925,00 грн. Зазначений розмір заборгованості підтверджується умовами договору і не викликає сумніву у суду. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позову на 57,44%, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1739,28 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial