Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Шмирова Євгенія Ігоровича звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, [PERSON] з [PERSON] перебували в шлюбі, який рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 29.05.2012 було розірвано. В шлюбі у сторін народилась: дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач з відповідачем проживає окремо, неповнолітня дочка проживає з матір`ю. Спору стосовно місця проживання дітей не має, відповідач не заперечував, що дочка буде проживати з позивачем. Весь цей час відповідач життям дочки не цікавився, не виявляв бажання спілкуватись з нею та не приймає участь у її вихованні та утриманні. 22 серпня 2023 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який взяв на себе обов`язки по утриманню та вихованню [PERSON] . Наразі [PERSON] служить у Збройних силах України та виконує завдання в зоні бойових дій. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивача та спільної дитини, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дочки з відповідачем, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дочки батьківські обов`язки, покладені на відповідача законом. Відповідач жодним чином не допомагає дочці матеріально та не сплачує аліменти. Наразі невідомо де знаходиться відповідач. Відповідач уже багато років не бере участі у вихованні дочки, не провідує її, не цікавиться її здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує. Так як, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, це розцінюється як винна поведінка батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дочки. На підставі викладеного позивач звернулась до суду з вимогою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також просила стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 від усіх доходів відповідача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та витребувано у Органу опіки і піклування Вінницької міської ради висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідач відзив на позов не надав. Служба у справах дітей Вінницької міської ради надала висновок від 08.10.2024 відповідно до якого вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2024 закрите підготовче засідання. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак представник позивача адвокат Шмиров В.В. подав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримують, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання в порядку, визначеному чинним законодавством, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник Органу опіки та піклування Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, однак подала заяву та просила розгляд справи провести в її відсутність, підтримала висновок органу від 08.10.2024. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 29.05.2012, справа № 206/3294/2012 було розірвано. В шлюбі у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] 22.08.2023 зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] НГ України з 05.11.2019 по теперішній час, що підтверджується довідкою №1406 від 15.12.2023, виданою ВЧ [NUMBER] НГУ. З акту №48 фактичного проживання без реєстрації місця проживання/з реєстрацією місця проживання від 11.01.2024, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З довідки №1924/2226-35 від 04.01.2024 виданої Другим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 03.01.2024 на виконанні в відділі немає відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів з [PERSON] на користь [PERSON] . КЗ «Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів гімназії №6 Вінницької міської ради надав довідку №114 від 31.03.2021 про участь [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] . З довідки вбачається, що [PERSON] , навчається в комунальному закладі «Навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів гімназія №6 Вінницької міської ради» з 01 вересня 2016 року. За період навчання [PERSON] приймає саму активну участь в житті класу, закладу. [PERSON] забезпечує дитині належні матеріальні та педагогічні умови для фізичного, морального й духовного розвитку. Дитина завжди доглянута, охайна. Батько, [PERSON] , за період навчання в закладі дочки не відвідував батьківські збори, не цікавиться навчанням дочки та її вихованням. Жодного разу батько [PERSON] не виявив бажання поцікавитися її навчанням та вихованням. Службою у справах дітей Вінницької міської ради надано висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 08.10.2024 №01/00/011/166206. Як слідує з висновку служба у справах дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . На засіданнях мати [PERSON] стверджувала, що необхідність позбавлення батька [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , виникла тому, що батько тривалий час не бере участі у житті та вихованні доньки [PERSON] , не спілкується з дитиною та не цікавиться її справами, здоров`ям, матеріально не допомагає. Матір пояснила, що їй невідомо де знаходиться її колишній чоловік, вона з ним бачилася та спілкувалася останній раз ще у 2014 році, з того часу він не дзвонив, не писав. Дитина [PERSON] на засіданні комісії 16.07.2024 повідомила, що на даний час проживає та навчається у місті Варшава, де, наразі, проживає її біологічний батько [PERSON] їй невідомо, пояснила, що востаннє вона спілкувалася з ним, коли їй було 4-5 років, жодних контактів з батьком вона не підтримує. Дівчинка наголосила, що підтримує думку матері щодо необхідності позбавлення батька батьківських прав відносно неї. Батько дитини [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`являвся, хоча повідомлявся про час, дату та спосіб. Документи, які б підтверджували його участь у вихованні доньки [PERSON] , не надав. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Що ж стосується заявлених вимог в частині стягнення із відповідача на утримання [PERSON] аліментів, то суд зазначає наступне. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно із частиною 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) від усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі цього позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 20.03.2024. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 968,96 грн судового збору та на користь держави 968,96 грн судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved