Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Представник позивача адвокат Герасимчук О.О. в липні 2024 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб сторони зареєстрували 17.12.2021 року. \~В обґрунтування позову посилається на те, що спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами не можливе через погіршення стосунків та різні погляди на життя, втрату почуття любові та взаєморозуміння. Шлюбні відносини фактично припинені, фактично не проживають. Від шлюбу дітей не мають. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надіслав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутністю сторони позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судових повісток за відомим суду зареєстрованим місцем проживання відповідача. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, відповідно до\~статті 280 ЦПК України\~суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що\~відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 17.12.2021 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 17.12.2021 року, про що складено актовий запис №1162. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] ». Частиною 3\~ст.56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.\~ Згідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст.109 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. \~Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Збереження\~\~шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною\~\~основою\~\~шлюбу, а позивач не має намір\~\~зберігати\~\~ шлюб. На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що причини, які\~\~спонукають позивача наполягати на\~\~розірванні\~\~шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого\~\~позов\~\~підлягає\~\~задоволенню. Щодо судових витрат. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було надано договір про надання правової допомоги б/н від 03.07.2024 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на зазначене, судом було встановлено, що стороною позивача з метою визначення розміру зазначених витрат не надано, як цього вимагає ч.3\~ст.137 ЦПК України, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім цього, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували понесені витрати на правову допомогу [PERSON] а саме: підтвердження сплати нею гонорару, як це передбачено пунктом 3.1 вказаного договору, обсяг наданої допомоги адвокатом за укладеним договором про надання правової допомоги від 03.07.2024 року. Крім цього, суд вважає, що зазначення у пункті 1.2 вказаного договору переліку виду адвокатської допомоги не свідчить про її виконання та надання адвокатом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення витрат із відповідача на правову допомогу у розмірі 5000 грн є такими, що необґрунтовані, а отже не підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 12.07.2024 року, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved