Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

У травні 2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» поштою звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованість за кредитним договором № 32220-04/2023 в розмірі 22 620 грн., за кредитним договором № 30943-04/2023 в розмірі 13 590 грн., всього 36 210 грн., а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що 20.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 32220-04/2023, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. Також, 19.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 30943-04/2023, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. На підставі договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп», позивачу за плату передано право вимоги до відповідача. Крім того, 27.10.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27102023, у відповідності до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги, в тому числі до відповідача. З огляду на вказане, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами на його користь. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 01.07.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 12.09.2024. У позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, відносно заочного розгляду не заперечує. 21.11.2024 від представника відповідача - адвоката Єфремової І.І., через канцелярію суду надійшла заява про\~визнання позовних вимог, просить зменшити судовий збір на 50%. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 20.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 32220-04/2023, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 5 800 грн. За вказаним вище договором погоджено строк позики 25 днів до 14.05.2023 за процентною ставкою 1% на добу (365% річних) за умови дотримання строків повернення коштів або 2,5% на добу в разі порушення строків повернення коштів. Між позикодавцем та відповідачем також узгоджено графік платежів кредиту (додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту), загальна вартість кредиту становить 7 250 грн. за умови дотримання строків повернення коштів. Крім того, 19.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 30943-04/2023, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 4 000 грн. За вказаним вище договором погоджено строк позики 25 днів до 13.05.2023 за процентною ставкою 1% на добу (365% річних) за умови дотримання строків повернення коштів або 2,5% на добу в разі порушення строків повернення коштів. Між позикодавцем та відповідачем також узгоджено графік платежів кредиту (додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту), загальна вартість кредиту становить 5 000 грн. за умови дотримання строків повернення коштів. 03.07.2023 від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп» на підставі договору факторингу № 30702023 та акту прийому-передачі до договору факторингу № 30702023 від 03.07.2023, перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами. Крім того, 27.10.2023 від ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 27102023 від 27.10.2023 перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами. Так, згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 27102023 від 27.10.2023 та акту прийому-передачі до договору факторингу № 27102023 від 27.10.2023, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 32220-04/2023 від 20.04.2023 на загальну суму 22 620 грн., в тому числі: 5 800 грн. - основна сума боргу; 16 820 грн. - відсотки, а також за договором про надання фінансового кредиту № 30943-04/2023 від 19.04.2023 на загальну суму 13 590 грн., в тому числі: 4 000 грн. - основна сума боргу; 9 590 грн. - відсотки. В матеріалах справи наявні також розрахунки заборгованості за кредитними договорами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається, що позикодавці, надавши відповідачу кредитні кошти, зобов`язання за договором виконали, при цьому позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти з відсотками за користування. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно наявних у справі розрахунків у відповідача наявна прострочена заборгованість за договором фінансового кредиту № 32220-04/2023 від 20.04.2023 на загальну суму 22 620 грн., в тому числі: 5 800 грн. - основна сума боргу; 16 820 грн. - відсотки, а також за договором про надання фінансового кредиту № 30943-04/2023 від 19.04.2023 на загальну суму 13 590 грн., в тому числі: 4 000 грн. - основна сума боргу; 9 590 грн. - відсотки. Всього на суму 36 210 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі вимог ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також заяви представника відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви, тобто в розмірі 1 514 грн., іншу частину сплаченого збору слід повернути позивачу з бюджету.

Outcome: approved