Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У червні 2024 року позивач [PERSON] ,\~в особі\~свого представника\~адвоката Біленко\~Олександра Олександровича,звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, згідно якої просила визнати виконавчий напис, вчинений 17 червня 2021 року № 194178 приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Євгеном\~Михайловичемтаким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №194178 про стягнення із [PERSON] заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»». Приватним виконавцем Амельченко Віталієм Петровичем здійснюється виконавче провадження №67181324 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 21 102,80 грн на підставі вказаного виконавчого напису. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з істотним порушенням вимог чинного законодавства, а саме: відсутні будь-які належні на допустимі докази, які б могли підтвердити факт надання позивачу грошових коштів у кредит у певному розмірі. Стягувачем за виконавчим написом взагалі не було надано приватному нотаріусу доказів на підтвердження надання позивачу кредиту у певному розмірі, а тому нотаріус взагалі був позбавлений можливості перевірити розмір нарахованих сум боргу, що безумовно свідчить про їх спірність та безпідставність. Розміри стягнутих на підставі оспорюваного виконавчого напису сум заборгованості не підтверджені належними доказами, внаслідок чого були відсутні підстави для вчинення вказаного виконавчого напису. Наданий стягувачем розрахунок заборгованості не може вважатися безспірним доказом наявності у позивача розміру боргу у заявленій сумі. Крім того, боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість. Зазначене безумовно свідчить про спірність стягнутих на підставі виконавчого напису нотаріуса сум заборгованості та, як наслідок підтверджує факт відсутності підстав для його вчинення порушення приватним нотаріусом процедури його видачі. Крім того, стягувачем на підтвердження безспірності зобов?язання не було надано нотаріусу нотаріально посвідченого договору, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Приватним нотаріусом незаконно було вчинено виконавчий напис на підставі договору, вчиненого у простій письмовій формі, а не оригіналу нотаріально посвідченого договору. Зазначив, що позивач взагалі не отримував жодних коштів від банку в якості кредиту на підставі договору. У вказаній справі приватному нотаріусу не було надано доказів на підтвердження відправлення копії письмової вимоги до позивача про погашення заборгованості, а також відсутнє підтвердження отримання позивачем такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Призначено судове засідання. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 червня 2024 року заяву [PERSON] про\~забезпечення позову\~за матеріалами\~позовної заяви\~ [PERSON] до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»»,\~треті особи:\~Приватний виконавець\~виконавчого округу\~Харківської області\~Амельченко Віталій\~Петрович про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №194178 від 17.06.2021 виданого приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М.стосовно позивача [PERSON] , що здійснюється в межах виконавчого провадження №67181324. 17 червня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого повідомлено, що 15.01.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та позивачем було укладено кредитний договір № 207613. 13.04.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги № 13042021, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов?язків ТОВ «Слон Кредит» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за кредитним договором № 207613 від 15.01.2020. Зазначили, що представником позивача вказаний зовсім інший виконавчий напис, оскільки суми заборгованості різняться. На підставі цього позивачем подана заява з неналежних підстав та неналежним предметом позову, просили у позові відмовити. 18 червня 2024 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову згідно якої просив суд, визнати виконавчий напис, вчинений 17 червня 2021 року № 194178 приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Євгеном\~Михайловичемпро стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» заборгованість у загальному розмірі 18\~758,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача та позивач, в судове засіданння не з?явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі, просили у позові відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Третя особа в судове засідання також не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити по справі рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні було встановлено, що 17 червня 2021 року приватний нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М.\~було видано виконавчий напис №194178. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що [PERSON] є боржником за Кредитним договором №207613 від 15 січня 2020 року укладеним із Первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит», право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» відповідно до Договору факторингу №13042021 від 13 квітня 2021 року.Стягнення заборгованості за виконавчим написом проводиться за період з 13.04.2021 по 31.05.2021.Сума заборгованості\~становить \~18\~758,00\~грн.,\~що складається\~з:9\~220,42 грн. заборгованість по основному боргу, 9\~487,58 грн. заборгованість по відсоткам, 50,00 грн.- плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 104). Приватним виконавцем Амельченком Віталієм Петровичем здійснюється виконавче провадження №67181324 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 18\~758,00 грн. на підставі вказаного виконавчого напису (а.с. 16). 09.11.2021 приватним виконавцем Амельченком В.П. постанову наравлено для відома та виконання до Управління освіти адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради (а.с . 12). Як зазначає представник позивача, вказані у виконавчому написі суми [PERSON] не визнає, оскільки зазначена нотаріусом заборгованість не є безспірною, що є обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, а сам виконавчий напис вчинений з порушенням встановленого законом порядку. Крім того, належних доказів на підтвердження наявності заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Слон Кредит» та його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» матеріали справи не містять. Будь-яких доказів на підтвердження відступлення права вимоги ТОВ «Слон Кредит» його правонаступнику ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»» за кредитним договором №207613 від 15.01.2020 матеріали справи також не містять. Сума боргу не є безспірною, не повідомлення про намір вчинення виконавчого напису, а отже на думку сторони позивача, що виконавчий напис № 194178 від 17.06.2021, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Аналіз підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19), а також Верховний Суд в постанові від 23 січня 2020 року у справі № 355/1214/16-ц, провадження № 61-25331св18, від 12 березня 2020 року у справі № 754/7994/17-ц, провадження № 61-19592св19. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В обґрунтування\~позовупредставник позивача посилався на те, що вказані у виконавчому написі суми [PERSON] не визнає, оскільки зазначена нотаріусом заборгованість не є безспірною, що є обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису нотаріусом, а сам виконавчий напис вчинений з порушенням встановленого законом порядку. Відповідачем, в свою чергу, до суду не надано жодних доказів, на спростування позиції позивача. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 17 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Так, суд позбавлений можливості встановити, чи були надані нотаріусу документи, передбачені переліком документи, за яким проводилось стягнення у безспірному порядку, оскільки відповідачем та приватним нотаріусом не надано такої інформації. Окрім того, як вбачається з матеріалів справ, [PERSON] будь-яких документів від ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»» або\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенка Євгена\~Михайловичащодо наявності у неї заборгованості не отримувала. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження направлення ним листа-повідомлення з вимогою сплатити борг і отримання/неотримання позивачем такого листа. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Отже, судом було встановлено, що матеріали справи не містять у собі належних доказів на підтвердження того, що [PERSON] було своєчасно повідомлено про наявність в неї заборгованості. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, доказів протилежного останнім суду не надано. В свою чергу, про існування зазначеної заборгованості та підстав її нарахування позивач дізналася після вчинення нотаріусом виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження, доказів протилежного відповідачем суду не надано. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед відповідачем, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим належно складеною випискою по рахунку позивача за Кредитним договором, що є порушенням вимоги ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Окрім того, суду не було надано доказів щодо того, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі оригіналу кредитного договору. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було по суті невирішених спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Отже, позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису № 194178 від 17 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з позовною заявою у розмірі 968,96 грн., та із заявою про забезпечення позову при розгляді цивільної справи 639/3247/24 у розмірі 484,48 грн. а всього у розмірі 1453,44 грн. підлягають відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved