Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

у липні 2024 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 17 березня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Слон кредит», було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 548305, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 47500 грн., а позичальник зобов`язалася повернути використану суму в строк до 17 березня 2024 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами Договору кредиту. Відповідно до п. 3.1. Договору кредиту нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором. Пунктом 3.2. Договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Кредитодавець належним чином виконало свої зобов`язання за договором. 26.11.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 26-11/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 548305. 10.01.2023 року було укладено договір, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, в тому числі за договором № 548305. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Відповідач в порушення умов договору, заборгованість по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом не погашає, у зв`язку з чим станом на день формування позовної заяви у нього виникла заборгованість в розмірі 147559,74 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 46128,68 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 55034,36 грн.. Позивач просить суд стягнути із відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором в розмірі 147559,75 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 12 липня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 41-42). Відповідачу наданий строк для надання відзиву. В судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог Закону. Позивач ТОВ «Коллект Центр» в позовній заяві просить справу розглядати без участі представника (а.с. 2-4). Відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталася. Судова повістка, направлена судом по місцю реєстрації останньої, повернулася до суду з довідкою, в якій причинами повернення зазначено «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, приходить до наступного. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Із матеріалів справи встановлено, що 17.03.2021 між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 548305 (а.с. 5-6). Пунктом 1.2 договору встановлено, що на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2) Сума кредиту (загальний розмір) складає 47500 грн. (п. 1.3 договору). Відповідно до п. 1.4 договору строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 17.03.2024 (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначені в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125%річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85% річних (п. 1.5 договору). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 127,31% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 133510,86 грн. ( п. 1.7, 1.8 договору). Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 38000 грн. на користь споживача за реквізитами: [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК», код банку 339500, призначення платежу: « [NUMBER] , кредитний договір № 548305 від 17.03.2021, [PERSON] ([NUMBER])» або за реквізитами поточного рахунку споживача та/або за реквізитами платіжної картки, дані яких (-го, -ої) споживач надав товариству в будь-який спосіб; у розмірі 9500 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору. Відповідно до п. 3.1. договору кредиту нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Пунктом 3.2. договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає товариству утримати суму зазначених процентів із суми кредиту, що підлягає наданню споживачу (п. 3.5 договору). Товариство свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів виконало повністю, кошти в сумі 38000 грн. було перераховано на реквізити, вказані в договорі (а.с. 9). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 26.11.2021 виготовленим ТОВ «Слон кредит» заборгованість за тілом кредиту становить 46128,68 грн., заборгованість за відсотками 11480,96 грн. (а.с. 9 зв.). 26.11.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-11/2021, відповідно до умов якого клієнт - первісний кредитор ТОВ «Слон кредит» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (а.с. 12-14). За цим договором клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників (п. 2.3 договору). Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі (п. 2.5 договору). Пунктом 6.1.3 договору передбачено, що реєстр боржників передається фактору за актом приймання-передавання реєстру боржників не пізніше наступного робочого дня після здійснення повного фінансування на користь клієнта відповідно до розділу 7. Право вимоги переходить до фактора з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників та акту приймання-передавання документації, визначеної в п. 8.2 даного договору, які в сукупності одночасно є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 26.11.2021 за договором факторингу № 26-11/2021 від 26.11.2021, ТОВ «Слон кредит» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло право вимоги до боржників в кількості 1045 на загальну суму заборгованості - 14517355,38 грн. (а.с. 14 зв). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 26-11/2021 від 26.11.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 548305 у розмірі 57609,64 грн., з яких: 46128,68 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11480,96 грн. - заборгованість по процентах (а.с. 15-16, 17). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» відповідачу здійснено наступні нарахування: заборгованість по основній сумі кредиту - 46128,68 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (26.11.2021) - 11480,96 грн.; нараховані відсотки згідно кредитного договору (за період 26.11.2021-09.01.2023) - 44043,40 (а.с. 10). 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю - продаж) права вимоги №10-01/2023, відповідно до п. 2.1 якого первісний кредитор ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Коллект Центр» належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників зазначених у додатку № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором позики з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та порядку визначених договором. Право вимоги, що є предметом цього договору належать первісному кредитору на підставі зокрема договору факторингу № 26-11/2021 від 26.11.2021 між первісним кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Слон кредит» (а.с. 18-20). Відповідно до п. 5.1. договору первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредитору реєстри боржників та документацію на умовах та в порядку визначених цим договором. Згідно п. 5.1.1. та п. 5.1.2. реєстри боржників передаються за актом прийому передачі не пізніше наступного робочого дня після підписання договору. Відповідно до п. 5.2. права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді. Відповідно до п. 7.1. сторони домовилися що за відступлення права вимоги за Договорами позики, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти в сумі 5312491,59 грн.. Згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників від 10.01.2023 до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) передав, а ТОВ «Коллект Центр» (новий кредитор) прийняв реєстр боржників кількістю 207307. Після цього, з урахуванням умов договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, від первісного кредитора до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 20 зв). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року за порядковим номером 5082 значиться [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , за кредитним договором 548305 сума заборгованості за основним зобов`язанням 46128,68 грн., заборгованість за нарахованими процентами 55024,36 грн., загальна сума заборгованості 101153,04 грн. (а.с. 21-22, 24). Згідно з розрахунком заборгованості станом на 04.06.2024 виготовлений ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за тілом кредиту на дату відступлення права вимоги (10.01.2023) та на дату розрахунку (04.06.2024) становить 46128,68 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (10.01.2023) - 55024,36 грн.; нараховані відсотки згідно кредитного договору (за період 10.01.2023-04.06.2024) - 46406,71 (а.с. 11) Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складається із заборгованості: за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 46128,68 грн.; за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 55024,36 грн. та за нарахованими процентами згідно кредитного договору - 46406,71 грн.. Вказані проценти нараховані в межах строку кредитування. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Таким чином, враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн. (а.с. 1). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 25000 грн.. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору № 07-06/2024 від 7 червня 2024 року про надання правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 28 зв. - 29); копію прайс-листа АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 30); платіжну інструкцію №0440500000 від 11.06.2024 року на суму 200000 грн. за надання правової допомоги згідно Договору № 07-06/2024 від 07.06.2024 (а.с. 31); заявку про надання юридичної допомоги №470 від 07.06.2024 року (а.с. 32) та витяг з акту № 4 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024 (а.с. 33), відповідно до яких вартість гонорару за надання правничої допомоги становить 25000 грн.. Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465 цс 18); від 19 лютого 2020 року у справі№ 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 цс 20). Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, відсутність заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача у розмірі 25000 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача ТОВ «Колект Центр» у розмірі 3028 грн..

Outcome: approved