Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3/4224262 від 04.11.2021 року у розмірі 750184,27 грн., з яких: рахунок строкової заборгованості - 367850,95 грн.; рахунок простроченої заборгованості - 114292,73 грн.; рахунок нарахованих відсотків - 3013,40 грн.; рахунок прострочених відсотків - 127027,43 грн.; рахунок комісії - 5749,99 грн.; рахунок простроченої комісії - 132249,77 грн. Зазначає, що 04.11.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем укладений Кредитний договір №3/4224262. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит в сумі 499999,00 грн. строком на 72 місяці(в) - з 04.11.2021 року до 03.11.2027 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як День повернення кредиту. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника № [NUMBER] . Відповідно до підпунктів 1.4.1-1.4.2 пункту 1.4. статті 1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 15.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 1,15% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Кредитодавець виконав свій переддоговірний обов`язок та надав всю необхідну інформацію до укладання Кредитного договору №3/4224262 про споживчий кредит в Паспорті споживчого кредиту, де виклав основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та з якими позичальник погодився, про що свідчить його особистий підпис. 18.01.2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ», укладено договір №2-2024 про відступлення прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №3/4224262 від 04.11.2021. Відповідачем не було дотримано умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого він має зазначену заборгованість, яку в добровільному порядку не погашає. Представник позивача\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~надав телефонограму\~про розгляд\~справи за\~відсутності представника\~банку,\~позовні вимоги\~підтримав.\~Також надав\~відповідь на\~відзив,\~в якому\~зазначив,\~що законом\~України «Про\~споживче кредитування»\~передбачено право\~банку встановлювати\~у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 1,15% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. договору. Підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, 24/7 та через Довідковий центр банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасної сплати платежів тощо. Кредитодавець виконав свій переддоговірний обов`язок та надав всю необхідну інформацію до укладання кредитного договору № 3/4224262 про споживчий кредит в паспорті споживчого кредиту, де виклав основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та з якими позичальник погодився, про що свідчить його особистий підпис. Посилаючись на висновки, викладені у постановах Верховного Суду, ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» вважає п. 1.3.2 кредитного договору законним, а нараховану та сплачену відповідачем комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка включається до загальних витрат за споживчим кредитом, - правомірною. Також зазначив, що відповідач сплатив суму у розмірі 17249,97 грн. в рахунок погашення заборгованості на рахунок АТ «Креді Агріколь Банк», а не на рахунок ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». Відступлення права вимоги до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» по кредитному договору №3/4224262 від 04.11.2021 відбулося 18.01.2024. Щодо дотримання порядку дострокового повернення кредиту представник позивача зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності з 10 червня 2017 року, у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Щодо досудового урегулювання спору зазначив, що АТ «Креді Агріколь Банк» 19.01.2024 було направлено відповідачу повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №2-2024 від 18.01.2024 до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати погашення кредитної заборгованості. В повідомленні зазначався розмір заборгованості, а також реквізити, на які має бути сплачена заборгованість по кредиту. Також ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» направив на адресу відповідача лист пропозицію від 08.04.2024 року, де запропоновано розглянути можливість щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором шляхом погашення частини боргу (дисконт 20%), а саме оплата суми 600147,42 грн. В повідомлені також зазначалося, що у разі відсутності оплати в рахунок погашення заборгованості ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» буде вимушено провести заходи щодо стягнення заборгованості на підставі рішення суду. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~його представник\~ адвокат\~Габор В.В.\~надала заяву\~про розгляд\~справи за\~їх відсутності. Також надала відзив, у якому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Посилаючись в тому числі на висновки Верховного Суду зазначила, що п.п.1.4.2 кредитного договору №3/4224262 від 04.11.2021, за яким передбачено сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 1,15 % від суми, зазначеної в п.1.1 договору, суперечать положенням статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору. Відтак, позовні вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» в частині стягнення комісії у розмірі 5749,99 грн. та простроченої комісії у розмірі 132249,77 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. З огляду, що умови договору, які передбачають комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемними, сума сплачених відповідачем коштів у розмірі 17249,97 грн. має бути зарахована на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором. Також зазначила, що позивачем не доведено дотримання порядку дострокового повернення кредиту за вимогою банку, а тому відсутні підстави для дострокового стягнення кредиту. Так, позивачем не надано будь-яких належних доказів, які б свідчили про направлення чи вручення повідомлення (вимоги) відповідачу. Наданий позивачем лист-пропозиція від 08.04.2024 року №2467 за змістом не містить будь-яких вимог дострокового повернення споживчого кредиту, переліку необхідних дій щодо усунення порушення та строку, протягом якого відповідач має вчинити дії, а є лише пропозицією щодо часткового списання частини боргу. А отже, за відсутності такої вимоги у [PERSON] не виник обов`язок з дострокового повернення кредиту. 04.11.2021 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладений Кредитний договір №3/4224262, відповідно до п. 1.1. якого кредитор надає позичальнику кредит в сумі 499999,00 грн. строком на 72 місяців, з 04.11.2021 року до 03.11.2027 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту, як день повернення кредиту. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору, кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . Згідно з п.п. 1.4.1-1.4.2 пункту 1.4. статті 1 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплачувати банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 15.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 1.15% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. договору. Кредитодавець виконав свій переддоговірний обов`язок та надав всю необхідну інформацію до укладання Кредитного договору №3/4224262 про споживчий кредит в Паспорті споживчого кредиту, де виклав основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та з якими позичальник погодився, про що свідчить його особистий підпис. Судом встановлено, що в порушення умов вищевказаного кредитного договору, відповідач належно не виконував взятого на себе зобов`язання і своєчасно не вносив необхідні платежі.\~ 18.01.2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №2-2024 про відступлення прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №3/4224262 від 04.11.2021. Відповідно до п. 2.1. Договору №2-2024 від 18.01.2024 року, у відповідності до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Згідно з п. 3.1. вказаного договору, право вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимоги за зразком, наведений в Додатку № 1 до Договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться у Додатку № 4 до цього Договору та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей по Кредитним договорам. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Реєстр прав вимоги підписаний сторонами 19.01.2024 року, в даному реєстрі [PERSON] зазначений за №195. В зв`язку невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 01.07.2024 року у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за договором від 04.11.2021 року у розмірі 750184,27 грн., з яких: рахунок строкової заборгованості - 367850,95 грн.; рахунок простроченої заборгованості - 114292,73 грн.; рахунок нарахованих відсотків - 3013,40 грн.; рахунок прострочених відсотків - 127027,43 грн.; рахунок комісії - 5749,99 грн.; рахунок простроченої комісії - 132249,77 грн. В якості доказів надіслання позивачем досудової вимоги про дострокове виконання договірних зобов`язань позивачем надані: Лист-пропозиція, в якому зазначено, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №2-2024 від 18.01.2024 та позивач має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно договору про надання банківських послуг №3/4224262. Також було запропоновано розглянути пропозицію щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором від 04.11.2021 року шляхом погашення частини богу (дисконт 20%), а саме оплата суми 600147,42 грн., та зазначено, що у разі відсутності оплати щодо погашення простроченої заборгованості ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» буде вимушено звернутись до суду. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, банк як позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати відсотків у разі прострочення позичальником повернення чергової частини позики (якщо договором передбачено обов`язок позичальника повертати позику частинами ). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів». Наведені приписи дають підстави виснувати, що частина десята статті 11 зазначеного Закону у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту Відповідно до ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» ( надалі Закон №\~1734-VIII) у\~разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15 сформулювала правовий висновок щодо направлення повідомлення (вимоги) позичальнику. Так, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що позивач переконував суд, що направив відповідне повідомлення (вимогу) як позичальнику, так і його поручителю. Проте суди вказали, що всупереч умовам кредитних договорів позивач відправив ці повідомлення (вимоги) рекомендованими листами, а не цінними листами з описом вкладення та повідомленням про вручення. Тому суди не змогли встановити, як те, чи справді позивач відправив відповідачам відповідні повідомлення (вимоги), так і те, чи були останні вручені адресатам. Враховуючи наведене, порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами суди не встановили, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Всупереч вимог ст. 12,81 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів направлення відповідачу вимоги про дострокове повернення кредиту. З огляду на зазначене, враховуючи, що позивачем не дотримано встановленої законом процедури дострокового повернення кредиту за вимогою банку, відсутні підстави для дострокового стягнення отриманих відповідачем кредитних коштів, а отже, у позові слід відмовити. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed