Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, АТ «Державний ощадний банк України» про усунення перешкод у здійсненні права власності, зняття арешту з майна, в якій вона просить суд скасувати арешт коштів [PERSON] , що знаходяться на рахунку в АТ «Державний ощадний банк України» [NUMBER] , на який надходять пенсійні виплати, накладений постановами Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №71606978\~\~від 04.08.2023, ВП №71606934\~від 13.10.2023, ВП №49608106\~від 13.10.2023. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є пенсіонеркою, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком на банківський рахунок [NUMBER] , відкритий 03.11.2016\~у тарифному пакеті «Пенсійний» у національній валюті в АТ «Ощадний банк України». На виконанні Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебували виконавчі провадження, де позивач є боржником: ВП №49607998\~з примусового виконання виконавчого листа №642/5733/15-Д, виданого Ленінський районним судом м. Харкова від 30.11.2015\~про стягнення з позивача заборгованості на користь ПАТ «Акцент-Банк» в сумі 465,10 грн., ВП №49608106\~з примусового виконання виконавчого листа №642/5733/15-ц, виданого Ленінський районним судом м.Харкова від 30.11.2015\~про стягнення з позивача заборгованості на користь ПАТ «Акцент-Банк» в сумі 46 509,62 грн., ВП №49921866\~з примусового виконання вимоги ф-423 виданої УПФУ у Ленінському районі від 17.05.2013\~про стягнення з позивача заборгованості на користь УПФУ у Ленінському районі в сумі\~5 766,45 грн., ВП №50468852\~з примусового виконання вимоги Ф-2634-23У, виданої Західною ОДПІ м.Харкова від 26.02.2016\~про стягнення з позивача заборгованості на користь ЗО ДПІ в сумі 11 409,08 грн., ВП №71606934\~з примусового виконання постанови\~51246030,\~виданої Холодногірсько-Новобаварським ВДВС у м.Харкові від 18.04.2023\~про стягнення з позивача витрат виконавчого провадження в сумі 300,0грн., ВП №71606978\~з примусового виконання постанови\~51246030\~виданої, Холодногірсько-Новобаварським ВДВС у м.Харкові від 18.04.2023\~про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі\~5 308,84грн., ВП №38243725\~з примусового виконання вимоги від 17.05.2013\~№ф 423, виданої УПФУ в Ленінському районі про стягнення з позивача на користь УПФУ в Ленінському районі м.Харкова заборгованості у розмірі\~5766,45 грн.; ВП №47389065\~з примусового виконання вимоги від 17.05.2013\~№ф 423, виданої УПФУ в Ленінському районі про стягнення з позивача на користь УПФУ у Ленінському районі м.Харкова заборгованості у розмірі\~5766,45 грн. Державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення кошти на рахунках боржника в межах суми заборгованості боржника за виконавчими провадженнями №716606978 від 04.08.2023, №71606934\~від 13.10.2023, №49608106\~від 13.10.2023. Всі вказані вище виконавчі провадження були завершені з підстав визначених вимогами п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв?язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, та повторно в Автоматизованій системі виконавчого провадження зареєстрованими не значаться. Позивач [PERSON] зазначає, що вона зверталась до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявами про визначення спеціального режиму банківського рахунку та зняття з нього арешту. Однак, відповідач Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовив у задоволенні заяв, арешт з рахунку, на які позивач [PERSON] отримує пенсію не зняв, тому позивач вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Одночасно з позовною заявою, до суду надано клопотання позивача [PERSON] про звільнення від сплати судового збору, оскільки сплата судового збору для позивача є непосильною, оскільки вона є пенсіонером, доходів окрім пенсії не отримує. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2024, справа надійшла в провадження судді Петрової Н.М. (а.с.30). Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 06.05.2024\~в задоволенні клопотання [PERSON] відмовлено, позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які 14.05.2024\~позивачем усунуто (а.с.32-51). Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 22.05.2024\~клопотання позивача задоволено частково, позивачу [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Позовну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання (а.с.53-54). Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 11.07.2024\~закрито підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін (а.с.72). 29.07.2024\~до Ленінського районного суду м.Харкова від представника відповідача АТ «Державний ощадний банк України» - адвоката Лук`янченка Д.В. надійшов відзив, в якому він просить суд\~\~відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір від 03.11.2016\~комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), що укладений шляхом підписання позивачем заяви про приєднання №1640206/031116. На виконання умов договору банк відкрив на ім?я [PERSON] поточний рахунок [NUMBER] (в форматі IBAN - [NUMBER] ), на умовах тарифного пакету «ПЕНСІЙНИЙ» та надав позивачу платіжну картку. Вказаний поточний рахунок не належить до рахунків зі спеціальним режимом використання, і він може використовуватись для зарахування коштів без обмеження за видами виплат, тому рахунок [PERSON] є звичайним поточним рахунком, що не віднесений до рахунків призначених для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Також зазначає, що за відсутності та неотримання банком постанови про зняття арешту, що був накладений головним державним виконавцем, у банка відсутні підстави для самостійного зняття арешту. Накладення арешту на грошові кошти позивача, що обліковувались на поточному рахунку позивача законом не заборонено, а у АТ «Ощадбанк» були відсутні правові підстави для невиконання вимог державного виконавця щодо арешту коштів на рахунку позивача (а.с. 79-95). 20.08.2024\~до Ленінського районного суду м.Харкова від представника позивача [PERSON] - адвоката Картавих М.І. надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідь на відзив обґрунтовано тим, що [PERSON] звернулась до банку з метою відкрити рахунок для отримання пенсії, однак відповідачем не надано жодного доказу, що під час відкриття рахунку [PERSON] роз?яснено Інструкцію про порядок відкриття та закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків-резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою НБУ №492 від 12.11.2003. Банком не роз?яснено [PERSON] , що є різні «пенсійні» рахунки. Зазначає, що всі виконавчі провадження, в яких накладено арешт на кошти [PERSON] закрито на підставі ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», а виконавчі документи повернуто стягувачам, тому державний виконавець не має повноважень для винесення постанови про зняття арешту (а.с.102-105). 06.09.2024\~до Ленінського районного суду м.Харкова від представника відповідача АТ «Державний ощадний банк України» - адвоката Лук`янченка Д.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Заперечення обґрунтовані тим, що твердження представника позивача про не ознайомлення позивача зі змістом Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою правління НБУ №492 від 12.11.2003\~спростовується змістом п.5.3 Заяви про приєднання №1640206/031116\~відповідно до якого «Клієнт запевняє Банк що із змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах затвердженої постановою правління НБУ №492 від 12.11.2003\~ознайомлений» (найменування інструкції в п.5.3 заяви наведено в редакції на день укладання договору). Отже, рахунок [PERSON] є звичайним поточним рахунком, що не віднесений до рахунків призначених для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат. Також зазначає, що за відсутності та неотримання банком постанови про зняття арешту, що був накладений державним виконавцем, у банка відсутні підстави для самостійного зняття арешту. Накладення арешту на грошові кошти позивача, що обліковувались на поточному рахунку позивача законом не заборонено, а у АТ «Ощадбанк» були відсутні правові підстави для невиконання вимог державного виконавця щодо арешту коштів на рахунку позивача (а.с.111-119). Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 25.10.2024\~розгляд справи повернуто на стадію підготовчого судового засідання. Замінено неналежного відповідача АТ «Державний ощадний банк України» та залучено його у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с. 131-132). Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 05.11.2024\~підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.142-143). В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Картавих М.І. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задоволити (а.с. 139). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача\~Холодногірсько -\~Новобаварського ВДВС\~у м.Харкові\~Східного міжрегіонального\~управління міністерства\~юстиції в\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~своєчасно та\~належним чином,\~про причини\~своєї неявки\~суд не\~повідомив,\~будь-яких\~заяв або\~клопотань на\~адресу суду\~від них\~не надходило,\~своїм правом\~на подання\~відзиву на\~позовну заяву\~не скористався. Відповідно до довідок про доставку електронного документу, судові повістки були надіслані одержувачу Холодногірсько-Новобаварського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у м.Харкові\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції в його електронний кабінет та доставлени 24.05.2024 12:07:08, 14.06.2024 о 20:45:08, 12.07.2024, 21.08.2024 о 20:20:59, 25.09.2024 о 18:11:08, 25.10.2024, 05.11.2024 (а.с.60, 68, 77, 107, 125,134). Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Представник третьої особи - АТ «Державний ощадний банк України» Лук`янченко Д.В., який діє на підставі довіреності № 19/4-02/619 від 30.05.2024, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та в запереченнях на відповідь на відзив (а.с.79-83, 111-119).). Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України визначені наслідки неявки учасника справі у судове засідання. Зокрема, згідно з частиною 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Відповідно до частини 2 статті 191 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, відповідно до частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Однією з конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи (ст. 129 Конституції України,\~ст. 2 ЦПК України). Крім того, розумність строків розгляду справи є складовою права на справедливий суд, яке гарантоване\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи наведене та необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, з врахуванням ст. ст.\~128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті, тому розглядає справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що 11.12.2015\~постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Білової Х.Б. відкрито виконавче провадження №49608106\~з виконання виконавчого листа №642/5733/15, виданого 30.11.2015\~Ленінським районним судом м.Харкова про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «АкцентБанк» в сумі 46 509,62 грн. (а.с.16). 19.04.2023\~постановою головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. відкрито виконавче провадження №71606978\~з виконання постанови №51246030, виданої 18.04.2023\~Холодногірсько-Новобаварською державною виконавчою службою у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з [PERSON] виконавчий збір у розмірі 5 308,84 грн. (а.с.9). Постановою головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. від 19.04.2023, відкрито виконавче провадження №71606934\~з виконання постанови №51246030, виданої 18.04.2023\~Холодногірсько-Новобаварською державною виконавчою службою у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з [PERSON] витрат за виконавчим провадженням у розмірі 300,00 грн. (а.с.12). 04.08.2023\~постановою головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. №71606978\~накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать [PERSON] (а.с. 10). Постановою головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. №71606934\~від 13.10.2023\~накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] (а.с. 13). 13.10.2023\~постановою головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. №49608106, накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать [PERSON] (а.с.15). Постановою головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. №\~71606934\~від 13.10.2024, виконавчий документ: постанову №51246030, видану 18.04.2023\~Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з [PERSON] витрати за виконавчим провадження в розмірі 300,00 грн. повернуто стягувачу (а.с.14). 13.10.2023\~постановою головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. №71606978, постанову №51246030, видану Холодногірсько-Новобаварським відділом державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з [PERSON] виконавчий збір у розмірі 5 308, 84 грн. повернуто стягувачу (а.с. 11). Постановою головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. №49608106\~від 13.10.2023, виконавчий лист №642/5733/15 повернуто стягувачу (а.с.17). 18.12.2023\~ [PERSON] звернулась до головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. з заявою про визначення пенсійної картки АТ «Ощадбанк» № [NUMBER] рахунком для здійснення видаткових операцій та винесення у виконавчому провадженні №71606934\~відповідної постанови, яку надіслати\~\~до АТ «Ощадбанк» (а.с.18-24). Згідно листа головного державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тарасової Н.С. №365 від 04.01.2024,\~ [PERSON] повідомлено, що\~\~у відділу відсутні підстави для винесення постанови про визначення поточного рахунку фізичної-особи боржника банку для здійснення видаткових операцій, оскільки виконавче провадження, у якому накладено арешт на кошти боржника, повернуто стягувачу на підставі ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.5). Листом Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №12762/К-622/15.06 від 29.02.2024, [PERSON] повідомлено, що виконавчі провадження №38243725, №47389065, №49921866, №49607998, №49608106, №50468852, №71606934, №71606978\~завершені з підстав, визначених вимогами п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв?язку з відсутністю у боржника майна та в Автоматизованій системі виконавчого провадження зареєстрованими не значаться (а.с.6).\~ Відповідно до листа Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №34559 від 11.03.2024\~встановлено, що державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на кошти на рахунках боржника в межах суми заборгованості боржника за виконавчими провадженнями №71606978, №71606934, №49608106, а оригінали виконавчого провадження №38243725, №47389065\~знищені та в архіві відділу не зберігаються (а.с.7-8). Як вбачається з відповіді керуючого ТВБВ АТ «Державний ощадний банк України» №118.40/0408-15/18986/2024\~від 20.02.2024, позивач [PERSON] має рахунок [NUMBER] , який відкритий у тарифному пакеті «Пенсійний» (а.с.25). Згідно відповіді начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Г.Баєвої №2000-0202-8/145813\~від 15.08.2024\~., виплата пенсії [PERSON] проводиться через поточний рахунок [NUMBER] в банківській установі АТ «Ощадбанк» (а.с.122). Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. За статтею 129-1\~Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,\~і за її межами. Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (Рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі «HORNSBY v. GREECE», § 40,). Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)\~сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. За статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, пенсії, стипендії та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а належить до повноважень виконавчої служби. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі №916/73/19 та в постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі 916/1572/19. Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Статтею 2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 р. № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 р., встановлено, що ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. У постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою (стипендією, пенсією тощо) боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів. Оцінюючи надані докази судом встановлено, що на картковий рахунок [NUMBER] , який відкритий у тарифному пакеті «Пенсійний» в АТ «Державний ощадний банк Україна», що належать [PERSON] , знаходяться грошові кошти у вигляді сплаченої їй пенсії, остання позбавлена можливості отримати гарантовану їй державою соціальну виплату, що у повному обсязі суперечить вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державахучасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Відповідно до положень ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що при зверненні до суду ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 22.05.2024 позивача звільнено від сплати судового збору до ухвалення судом рішення (а.с.53-54). Беручи до уваги, що суд дійшов до переконання про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому, з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved