Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Адвокат Білинова А.В. в інтересах ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди,\~завданої в\~результаті дорожньо-транспортної\~пригоди в\~порядку регресу та судових витрат, обґрунтовуючи вимоги тим, що 05.12.2021 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів AC-G 3302АХІ 1 СПГ, держаний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля «OPEL Zafrra», держаний номерний знак [NUMBER] , та автомобіля Hyundai Elantra, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою від 15 серпня 2022 року Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі №333/8924/21 дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням відповідачем Правил дорожнього руху, а саме ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відповідач в момент настання ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 204654626). У зв`язку з настанням страхового випадку позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілим у розмірі 8135,32 грн, відшкодувавши матеріальний збиток. В свою чергу відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1\~ст. 130 КУпАП, тому позивач просить стягнути вказану суму з відповідача [PERSON] , а також стягнути судові витрати. Представник позивача, який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Ухвалою суду від 18.11.2024 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що водій [PERSON] , 05.12.2021 о 21 год. 20 хв.,\~рухаючись по вулиці Новокузнецькій, буд. 33а, керував автомобілем АG-G3302, реєстраційний номер [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини роту, порушення координації рухів та мови, почервоніння обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest 0265, тест №1473, результат 2,33 проміле, чим порушив п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, 05.12.2021 о 21 год. 20 хв., водій [PERSON] керував автомобілем АG-G3302, реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Новокузнецькій, буд. 53а, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, рухаючись заднім ходом та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Elantra, державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобілем Opel Zafira, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постраждалих не має, чим порушила п.п 2,3б, 10.9 Правил Дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Постановою Комунарського районного суду від 20.12.2021 вищевказані адміністративні провадження об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер 333/8924/21 (номер провадження 3/333/412/22). Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2022 по справі №333/8924/21 відповідача [PERSON] було визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначена постанова набрала законної сили 26.08.2022. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що 27.06.2021 між ТДВ СК «Альфа- Гарант» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 204654626), предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу АG-G3302, державний номерний знак [NUMBER] . До ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулися власники пошкоджених в ДТП автомобілів з заявами про виплату страхового відшкодування: Власник автомобіля «OPEL Zafira», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . Після розслідування обставин ДТП та визначення розміру завданих збитків згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було погоджено виплату страхового відшкодування та виплачено його в розмірі 1650,00 (одна тисяча шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок). Власник автомобіля «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . Після розслідування обставин ДТП та визначення розміру завданих збитків згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було погоджено виплату страхового відшкодування та виплачено його в розмірі 6 485,32 (шість тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень 00 копійок). Загалом ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено на користь власників пошкоджених в ДТП автомобілів 8135,32 (вісім тисяч сто тридцять п`ять гривень 32 кой.) страхових відшкодувань. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з підпунктом"а" підпункту 38.1.1пункту 38.1статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач по даній справі після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Позивачем доведено та судом перевірено той факт, що при ДТП, яка мала місце 05.12.2021, відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Зазначене відповідачем не спростовано. Судом встановлено, що завдана відповідачем майнова шкода носить безспірний характер, який породжує факт виникнення цивільно-правових обов`язків, виконання яких покладено на відповідача відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства України, які мають загальнообов`язковий характер. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Тому, відповідно до статті 1191 ЦК України та пункту 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Щодо заявленої вимоги представника позивача про стягнення судових витрат, пов`язаних із професійною правовою допомогою в розмірі 7000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до роз`яснень, наведених у п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано\~ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved