Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 14.05.2015 у розмірі 37172,96 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29005,84 грн., заборгованості за простроченими відсотками 8167,12 грн. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідачка звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг та підписала заяву б/н від 14.05.2015, їй було відкрито кредитний рахунок, отримано кредитку картку, встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшено до 35000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав можливість відповідачці розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Виникнення простроченої заборгованості відбулось у зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором у зв`язку із чим станом на 25.08.2024 має заборгованість у розмірі 37172,96 грн. Ухвалою суду від 02.10.2024 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідачки відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, представник позивача одночасно із позовом подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, де також не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин суд, вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 14.05.2015 відповідачка звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Наразі змінено назву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 ЦК України). Позичальник зобов`язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов укладеного кредитного договору відповідачка свої зобов`язання, за вказаним договором, належним чином не виконала, утворилася заборгованість. В добровільному порядку питання не вирішене і позивач вимушений був звернутись із позовом до суду. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з того, що позивач, усі передбачені договором сторін умови виконав у повному обсязі, відповідачка уклала договір кошти прийняла, зобов`язувалась виконати умови договору у відповідності до норм чинного законодавства, відповідачка мала можливість виконати умови договору і повернути кредит позивачу, але без поважних причин цього не зробила. Водночас, за правилами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За вимогами ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положеннями ч. ч. 1,2 ст. 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За таких обставин, відповідно до умов та правил надання банківських послуг визначено, що пам`ятка, тарифи, а також заява про приєднання до умов та правил становлять укладений договір про надання банківських послуг. Суду надано докази оформлення та укладання між сторонами, та відповідно отримання позичальником умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, що у сукупності із заявою-анкетою свідчить про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Виходячи з правового аналізу вказаних норм встановлено наявність належних і допустимих доказів, які підтверджують, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи чи договір, чи заяву-анкету позичальника, чи умови і правила надання банківських послуг. Положеннями ст. ст. 77, 79, 80, 81 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не збирає докази самостійно. Аналіз документів свідчать про те, що надані позивачем документи і є кредитним договором від 14.05.2015 з усіма передбаченими законом підставами і істотними умовами договору. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги усі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо стягнення заборгованості, оскільки умови та правила надання банківських послуг містять відмітки позичальника, які свідчать про ознайомлення із ними та згоду. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором та витрат знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved