Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 грудня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано 11 грудня 2021 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийсьому районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що було зроблено відповідний актовий запис за № 820. Від даного шлюбу у сторін народилась дочка: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спочатку між ним і відповідачем були хороші сімейні відносини, однак з часом такі погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із них має різні погляди на шлюб та сім?ю, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, сімейне життя перестало існувати на почуттях взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги, почали виникати різного роду непорозуміння, відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім?ї. У зв?язку з чим ми припинили ведення спільного господарства. За глибоким переконанням його, позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, немає. Примирення неможливе. Просить позов задоволити. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задоволити. Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Просить, вказану справу розглянути за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити пріщвище " [PERSON] ". Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення позивача, взявши до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 11 грудня 2021 року у Коломийському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Фрнківськ), про що складено відповідний актовий запис №820, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). У шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно (а.с.7). Встановлено, що спільне життя столорін по справі не склалося, сторони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, між позивачем та відповідачем часто виникали непорозуміння, сторони не могли прийти до згоди навіть при вирішенні простих побутових питань, внаслідок чого втратили почуття поваги один до одного. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1. ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В ході розгляду справи, судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася і шлюб існує формально. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Із дослідженого у судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, примиритися сторони не бажають, тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили таке підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved