Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" (далі ТзОВ "Коллект центр") 09.09.2024 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання кредтної лінії № 00-6008493 від 14.11.2022 в сумі 17065, 35 грн., понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн та 9000 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАЧАЙ ГРОШІ" (далі ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ») та [PERSON] укладено Договір про надання кредтної лінії № 00-6008493 строком на 15 днів, тобто до 30.08.2021. 31.05.2023 між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТзОВ "Коллект центр" було укладено Договір факторингу № 31052023, відповідно до умов якого ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (первісний кредитор) відступило ТзОВ "Коллект центр" право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання кредтної лінії № 00-6008493 від 14.11.2022, що укладений між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та позичальником [PERSON] .. ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (первісний кредитор) свої зобов`язання за Договором про надання кредтної лінії № 00-6008493 від 14.11.2022 виконало належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 4725, 00 гривень відповідачці, що підтверджується платіжним дорученням. У порушення умов Договору відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 27.08.2024 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 17065,35 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 4500,00 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 12340,35 грн, заборгованість з комісії - 225 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій в суд позовній заяві просив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачка двічі до суду не з`явилася, відзиву на позов не подала, причини неявки суду не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та дату судового засідання. Як визначено Верховним Судом у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, наявна в матеріалах справи довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Згідно ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних міркувань. Судом встановлено, що 14.11.2022 між [PERSON] та ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» був укладений Договір про надання кредтної лінії № 00-6008493, за умовами якого кредитодавець надав позичальниці кредит у розмірі 4725, 00 грн. на строк 120 днів. В матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с. 6-11). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.\~ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із наданих представником позивача та досліджених судом документів (зокрема виписки за договором споживчого кредиту) встановлено, що відповідачка користувалася наданими кредитодавцем кредитними коштами та порушила умови вказаного договору і має прострочену заборгованість. Так, згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання кредтної лінії від 14.11.2022 станом на 10.08.2024 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 17065,35 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4500,00 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 12340,35 грн, заборгованість з комісії 225 грн.. 31.05.2023 року між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір № 31052023 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в тому числі за Договором про надання кредтної лінії №00-6008493 від 14.11.2022, що укладений між ТзОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] .. Відповідно до реєстру боржників до Договору Факторингу № 31052023 від 31.05.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло грошової вимоги до відповідачки в сумі 17065,35 грн. (а.с. 25-30). Відповідно до вищевказаного договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Згідно зі\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] .. Оскільки відповідачка [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за договором № 00-6008493 від 14.11.2022, станом на 10.08.2024 у неї виникла заборгованість в сумі 17065,35 грн., яка підлягає стягненню з неї в користь позивача. З приводу вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч.3\~ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з ч.8\~ст.141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано Договір №\~01-07/2024\~про надання\~правової допомоги\~від 01.07.2024,\~укладений між\~Адвокатським обєднанням\~«Лігал Ассістанс»\~та ТОВ\~«Коллект Центр»,\~заявку на\~надання юридичної\~допомоги №\~704\~від 30.07.2024,\~в якій\~передбачено надання\~усної консультації\~з вивченням\~документів тривалістю\~2\~год.\~і загальною\~вартістю 3000\~грн.\~та складення\~позовної заяви\~вартістю 6000\~грн.\~тривалістю 2\~год.,\~ акт\~№ 1\~про надання\~юридичної допомоги\~від 06.08.2024,\~а також\~платіжну інструкцію\~№ 0453930000\~від 13.08.2024\~про оплату\~ТОВ «Колект\~Центр» 108000\~грн.\~АО «Лігал\~Ассістанс»(а.с.34-39). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто,\~ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 у справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує обсяг матеріалів справи, складність, обсяг та характер наданої допомоги, відсутність клопотання відповідачки про зменшення розміру таких витрат та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 9000 грн. Також з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved