Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

07.03.2024 р. адвокат Журавльов М.М., яка представляє інтереси позивача, засобами поштового зв`язку звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, у якому просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:161:0051, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0800 га, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Позовну заяву мотивує тим, що після смерті [INFO] тітки [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частину житлового будинку та частину земельної ділянки по [ADDRESS] та є спадкоємцем за заповітом. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення права на спадщину. Нотаріусом 08.11.2018 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю складу спадкового майна, а також повідомлено про неодноразове переоформлення нерухомого майна за інших осіб. Позивачем вказано про наявність судової справи про недійсність договору купівлі продажу нерухомого майна та акту передачі нерухомого майна. Нотаріусом повторно 22.09.2023 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю держреєстрації на частину земельної ділянки. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 14.03.2024 р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 05.04.2024 р. відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Витребувано від Дванадцятої київської державної нотаріальної контори (03148, м.Київ, вул.Гната Юри, 9) належним чином засвідчену копію спадкової справи №589/2018 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . 23.05.2024 р. від представника відповідача Київської міської ради надійшов відзив у якому вказується на ненадання позивачем до позовної заяви доказів на підтвердження позовних вимог. Зазначає, що право власності на нерухоме майно підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на нерухоме майно. Проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, відповідач вважає, що позовні вимоги є не законними та необґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для відмови у задоволенні позову. 04.06.2024 р. від Дванадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №589/2018 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] 17.06.2024 р. від ТОВ «Комфортконсалтинг» надійшла заява про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 17.06.2024 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфортконсалтинг» (код ЄРПОУ: 42418756; 04080, м.Київ, вул.Кирилівська, 82, офіс 256). 12.07.2024 р. від представника третьої особи ТОВ «Комфортконсалтинг» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Верховним судом касаційної скарги ТОВ «Комфортконсалтинг» на постанову Київського апеляційного суду від 11.05.2023 р. у цивільній справі №759/17146/20 за позовом [PERSON] до ТОВ «Комфортконсалтинг», [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Т.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу та акту передачі нерухомого майна недійсним та за зустрічним позовом ТОВ «Комфортконсалтинг» до [PERSON] , третя особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним. 12.09.2024 р. від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 07.10.2024 р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, своєю заявою просить здійснювати розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представник третьої особи Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори не з`явився, своєю заявою просить здійснювати розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представник третьої особи ТОВ «Комфортконсалтинг» не з`явився, своєю заявою просить здійснювати розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи позовної зави, суд доходить наступних висновків. Щодо зупинення провадження суд зазначає наступне. Постановою Верховного суду від 03.07.2024 року у цивільній справі №759/17146/20 розглянуто касаційну скаргу ТОВ «Комфортконсалтинг» на постанову Київського апеляційного суду від 11.05.2023 року, у задоволенні касаційної скарги відмовлено у повному обсязі. За таких обставин, відсутні підстави для зупинення провадження у цивільній справі №759/4934/24. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після її тітки [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . На момент смерті [PERSON] вона була власником частини житлового будинку та частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Право на спадкування позивача підтверджується копією заповіту від 13.06.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, який міститься в матеріалах спадкової справи. З метою оформлення права на спадщину позивач 05.05.2018 р. звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.11.2018 року №9731/0231 державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за заповітом на частку житлового будинку та частку земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю складу спадкового майна. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 29.08.2018 року приватним нотаріусом Змисловською Тетяною Василівною було здійснено державну реєстрацію договору купівлі-продажу №3181 від 16.07.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним О.П. Згідно цього договору новим власником частини житлового будинку та частини земельної ділянки за адресою [ADDRESS] став [PERSON] . 31.08.2018 року частина житлового будинку та частина земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] була передана за актом приймання-передачі нерухомого майна від 30.08.2018 року від [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТКОНСАЛТИНГ». Позивач у 2020 році звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортконсалтинг», [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна про визнання недійсними договору купівлі-продажу та акту передачі нерухомого майна. Нікчемність Договору купівлі-продажу частини земельної ділянки, серія та номер 3181 від 16.07.2008 року встановлена Постановою Київського апеляційного суду від 11.05.2023 року у цивільній справі №759/17146/20, яка постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.07.2024 р. залишена без змін. Згідно Державного акту ЯЖ №040986, виданого Головним управлінням земельних ресурсів 15.02.2008 року [PERSON] є власником на частину земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . 22.09.2023 р. позивач повторно звернулась до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою з метою отримання права власності на спадкове майно, що складається з частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.09.2023 року вих. № 4973 позивачу вдруге відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку «з відсутністю Державної реєстрації права власності на частку земельної ділянки за померлою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та відсутністю Відомостей в Державному земельному кадастрі». З метою підтвердження, окрім раніше наявних доказів належності права власності на вказану земельну ділянку спадкодавцю - [PERSON] , позивач звернулася до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, Рішенням про відмову у проведенні реєстраційних дій від 17.08.2023 року №68926789 позивачу відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , через те, що «право власності [PERSON] (спадкодавця) на заявлену земельну ділянку виникло та зареєстровано відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. З огляду на викладене, правовий механізм, передбачений пунктом 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, не застосовується якщо набуте право власності вже зареєстровано.» Крім цього, позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області із заявою про проведення державної реєстрації права власності на 1/4 земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . У відповідь Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, листом від 25.10.2023 року №Т-2220/0-2592/6-23 від 25.10.2023 року повідомило, що «відповідно до даних Державного земельного кадастру, згідно переданої інформації 18.03.2008 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:161:0051, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0800 га на праві приватної власності (частка у спільній власності 1/4) за [PERSON] ; документи, що посвідчують права власності - державний акт від 15.02.2008 року ЯЖ №040986, та іншими фізичними особами». Також, право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:75:161:0051, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0800 га, підтверджується витягом з бази даних міського земельного кадастру станом на 17.11.2014 року. Відповідно до приписів ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. за N 7 роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. N 7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. ст. 1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, тому має право на спадкування. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які засвідчують право власності. За вимог ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином у позивача відсутня можливість отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, а саме частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у позасудовому порядку. Приймаючи до уваги, що іншим (окрім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved