Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 2106640643478 від 07.03.2021 року у розмірі 48819,60 грн., судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 07.03.2021 між [PERSON] та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено кредитний договір № 2106640643478, за яким станом на день формування позовної заяви має заборгованість у загальному розмірі 48819,60 грн., що складається з наступного: 1) 3000 грн заборгованість за кредитом; 2) 23730,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом станом на 30.11.2021 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал»; 22089,60 грн. сума заборгованості за нарахованими відповідно до умов договору відсотками за користування кредитом за період з 01.12.2021 року по 06.03.2022 року. 01.12.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на підставі договору № 1-12 відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за вказаними кредитним договором, а 10.03.2023 на підставі договору № 10-03/2023/01 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги за вказаними кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр». З огляду на викладені обставини ТОВ «Коллект Центр» просило суд, стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 2106640643478 від 07.03.2021 у загальному розмірі 48819,60 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 26 серпня 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачцу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 3). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частин 3, 4, 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 46, 48-51), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07.03.2021 між [PERSON] та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено договір про надання фінансових послуг № 2106640643478, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу кредит у розмірі 3000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані відповідно умов цього договору, додатків і правил. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (далі процентна ставка) протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 1) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; 2) починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з попередньою процентною ставкою; 3) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з попередньою процентною ставкою; 4) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з попередньою процентною ставкою (а.с. 6-8). 07.03.2021 на підставі укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 3000 грн, перерахунок яких здійснило Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Вей Фор Пей» за договором про організацію переказів грошових коштів, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ФК «Вей Фор Пей» (а.с. 13). 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за договорами № 2106640643478 від 07.03.2021 року, що зокрема підтверджується Реєстром боржників, що є додатком № 3 до вказаного договору факторингу, та витягами з цього Реєстру боржників (а.с. 18-23). У подальшому, а саме 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за договорами відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-03/2023/01 права вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] за договорами № 2106640643478 від 07.03.2021 року, що зокрема підтверджується Реєстром боржників, що є додатком № 3 до вказаного договору факторингу, та витягами з цього Реєстру боржників (а.с. 24-30). Таким чином, ТОВ «Колект Центр»» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2106640643478 від 07.03.2021 року. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2106640643478 від 07.03.2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 48819,60 грн. На підставі ст.526 та ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем у справі було надано договір про надання фінансових послуг № 2106640643478 від 07.03.2021 року вказаний договір підписаний відповідачем [PERSON] (а.с. 6-8). За статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України). Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором. Із матеріалів справи вбачається, що боржник не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, однак ця обставина не позбавляє його обов`язку погашення заборгованості, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. У такому випадку боржник лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Однак, доказів виконання вказаних вимог відповідач суду не надав. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до [PERSON] останній не здійснювала платежу для погашення кредитної заборгованості. Судом встановлено, що відповідачем порушені умови укладеного договору щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитом, оскільки відповідач у передбачені кредитним договором строки та погоджені між договірними сторонами графіки повернення кредитних коштів, кредит не повернув та не сплатив проценти. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо заборгованості за кредитом, а тому вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо судових витрат суд виходить із наступного. Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Відповідно до вимог частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення справи. На підтвердження понесених витрат суду надано копії: - договору про надання правової допомоги, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігіл Ассістанс» від 07 червня 2024 року № 07-06/2024; - заявку про надання юридичної допомоги з детальним описом робіт (наданих послуг), необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Коллект центр» щодо стягнення кредитної заборгованості, за яким загальна вартість наданих послуг складає 13000 гривень; - витягу з акту № 2 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 05.07.2024 року на загальну суму 13000 гривень. Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 13000 грн. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненнню сплачений судовий збір у сумі 3028 грн.

Outcome: approved