Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова із заявою, в якій після уточнень просить встановити факт належності йому, [PERSON] , [INFO] , наступних документів: довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, видану командиром ВЧ [NUMBER] від 09 лютого 2024 року № 1421; довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 15 березня 2023 року № 680; орденської книжки серії [NUMBER] ; посвідчення серії [NUMBER] . В обґрунтування уточненої заяви зазначив, що він народився [INFO] . В свідоцтві про народження його батьки вказані, [PERSON] та [PERSON] . В свідоцтві про народження його прізвище і прізвище батьків вказано правильно - Меньшов. 18 серпня 2022 року він уклав шлюб з [PERSON] . В свідоцтві про шлюб було вказано його прізвище як Мєньшов але за його заявою було зроблено виправлення і вказане прізвище як повинно бути [PERSON] . При отриманні паспорта громадянина України 23 травня 1997 року виданого Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, його прізвище було написано неправильно. Замість правильного Меньшов, було вказано Мєньшов, що не вірно. Тому частина документів, які видавалися в той період у нього ідуть під прізвищем [PERSON] , що є невірним. 30 травня 2022 року на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» призваний у Збройні Сили України за мобілізацією. Йому було видано військовий квиток серії [NUMBER] бланк АГ 081093 де його прізвище було вписано як Мєньшов, що не вірно. І всі подальші військові документи формувалися на прізвище [PERSON] . Для призначення пенсії по інвалідності він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України, проте отримав відмову, у зв`язку з тим, що в документах для призначення пенсії знайдені розбіжності. Відтак єдиним способом захисту прав є встановлення факту належності правовстановлюючого документа у судовому порядку. Ухвалою Московського районного суду від 12.08.2024 року заяву залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків заяви. 22.08.2024 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.08.2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі, з підстав викладених у заяві, просили її задовольнити, надали пояснення. Представник заінтересованої особи в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення заявника та його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з листом ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Також, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 листопада 1975 року, [INFO] народився заявник у справі, [PERSON] , у с. Борова, Зміївського району, Харківської області. 23 травня 1997 року Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, заявнику було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , та зазначено прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] , [INFO] . Місцем народження зазначено: с. Борова, Зміївського району, Харківської області. Як зазначає заявник, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , було невірно зазначено його прізвище, замість вірного прізвища [PERSON] , зазначено невірне прізвище [PERSON] . Тому у частині документів, які видавались у той період, зазначено невірне прізвище [PERSON] . На підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», заявника було мобілізовано до лав Збройних Сил України та видано військовий квиток серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Всі подальші військові документи, а саме: довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, видана командиром військової частини [NUMBER] 09 лютого 2024 року № 1421; довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 15 березня 2023 року № 280; орденська книжка серії ОК № 086099; посвідчення серії [NUMBER] , були видані на прізвище Мєньшов. 26 березня 2024 року, для отримання роз`яснення відносно правильності написання прізвища заявника, останній звернувся до Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України. Так, відповідно до Експертного висновку № 056/489-n/3 від 27.03.2024 року, з урахуванням зазначеного українські записи прізвища МЕНШОВ (ID-картка, запис [PERSON] ; довідка да акта огляду медико-соціальною експертною комісією, запис [PERSON] ; довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (видається застрахованій особі), запис [PERSON] ) і МЄНЬШОВ (паспорт громадянина України, запис [PERSON] ; посвідчення ветерана війни - учасника бойових дій, запис [PERSON] ; військовий квиток, запис [PERSON] ; довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), запис [PERSON] ; довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, запис [PERSON] ) та російський запис МЕНЬШОВ (паспорт громадянина України, запис російською мовою [PERSON] ) в документах, наданих для експертизи, є ідентичними. В червні 2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії по інвалідності, передбаченої ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, деяких інших осіб». Проте, рішенням від 28.06.2024 року, заявнику було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки серед документів, які були надані 19.06.2024 для призначення пенсії по інвалідності було виявлено розбіжності в зазначені прізвища, а саме: в паспорті, в виписці з акту огляду медико-соціальної експертної комісії та в поданні про призначення пенсії від 19.04.2024 року «Меньшов», а в фінансових документах, в свідоцтві про хворобу № [NUMBER] , в витязі із наказу № 11 від 11.01.2024, в орденській книжці про нагородження орденом «За мужність» ІІІ ступеня від 31.10.2022 № 744, в посвідченні «Учасника бойових дій» серії [NUMBER] від 26.01.2024» «Меньшов». У зв?язку з тим, що в документах для призначення пенсії знайдені розбіжності підстава для призначення пенсії по інвалідності [PERSON] відсутня. Іншого чинним законодавством не передбачено. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити не чітко виражені в наслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно із листом Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Зібрані у справі письмові документи, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , правовстановлюючих документів, а саме: довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, видану командиром військової частини [NUMBER] 09 лютого 2024 року № 1421; довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 15 березня 2023 року № 280; орденської книжки серії ОК № 086099; посвідчення серії [NUMBER] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved