Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

08 жовтня 2024 року із Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська надійшов позов представника позивача АТ "Акцент-Банк" Шкапенко О.В. (далі також АТ «Акцент-Банк», А-Банк, позивач, банк) до [PERSON] (далі також [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 19 листопада 2021 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківських рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. На підставі заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п.п. 2.1.1.1.3 Умов та Правил, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 16 липня 2024 року має заборгованість у розмірі 37467,39 гривень, яка складається з наступного: 19692,94 гривень заборгованість за кредитом, 17774,45 гривень - заборгованість по відсоткам, 0,00 грн штрафи. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав AT «А-БАНК». Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 19.11.2021 року у розмірі 37467,39 грн. станом на 16.07.2024 року та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 жовтня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін про слухання справи на 29 жовтня 2024 року. Представник позивача\~АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В. в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Також представником позивача в прохальній частині позовної заяви заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника позивача згідно вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України. У судові засідання, які були призначені на 29.10.2024 року та 20.11.2024 року відповідач [PERSON] не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Поштові конверти з копією ухвали про відкриття провадження та повідомленням про розгляд справи на 29.10.2024 та 20.11.2024, які було направлено на зареєстровану адресу місця проживання відповідача, були повернуті до суду без вручення з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач повідомлений про час та місце судового засідання шляхом направлення SMS-повідомлень, які доставлено 09.10.2024 та 29.10.2024 року. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В силу приписів ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Виходячи з положень, ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу ст.ст.1046-1057-1\~ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1, 2 ст.1069 ЦК України). У статті 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що між сторонами 19 листопада 2021 року укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання у відповідності до ст.\~207\~ЦК України відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 8) та відповідачу [PERSON] надана кредитна картка, згідно якої вона отримала грошові кошти зі встановленням кредитного ліміту, розмір якого постійно змінювався та максимально становив 30000,00 гривень, що підтверджується довідкою за лімітами (а.с. 17), і відкрито рахунок № [NUMBER] , за яким видано платіжну картку № [NUMBER] , строком дії до березня місяця 2028 року (а.с. 16). У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (ст.ст.526, 530 ЦК України). За умовами ст.629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем АТ «А-Банк» умови укладеного договору виконано, проте відповідач [PERSON] , користуючись кредитною карткою, взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, про що свідчить надана позивачем виписка про користування кредитними коштами. Згідно Виписки по картці (а.с. 11-15) наданої позивачем, вбачається, що відповідач [PERSON] з 19.11.2021 року по 16.07.2024 року активно користувалася карткою АТ «А-Банк» та вносилав суми для погашення заборгованості, проте взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 16 липня 2024 року має заборгованість у розмірі 37467,39 гривень, яка складається з: 19692,94 гривень заборгованість за кредитом; 17774,45 гривень заборгованість по відсоткам (а.с.6-7). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Виходячи з наведеного, підписана позивачем анкета-заява та виписка по картці відповідача у сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку очевидності здійснення операцій саме відповідачем, а тому згідно із розрахунком позивача, станом на 16.07.2024 відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 19692,94 грн. за кредитом. Указаний розрахунок відповідачем не заперечено, а тому приймається судом до уваги. Разом з тим, розглядаючи вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсотках у сумі 17774,45 грн, суд дійшов наступного висновку. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилався на Тарифи банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору. Крім того, позивач звертає увагу, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Витягом з Тарифів по картці «Зелена» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи по картці «Зелена» та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в Акцент Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у зазначеному розмірі та порядку нарахування, що додані банком до позовної заяви. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин положення ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила надання банківських послуг самостійно розміщуються позивачем на сайті, неодноразово змінювалися і неможливо перевірити редакцію таких на час укладення наведеного вище кредитного договору. Вказане узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Щодо покликань позивача у позовній заяві про те, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», суд зазначає таке. Доданий до позовної заяви Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» судом не приймається як належний та допустимий доказ погодження сторонами умов договору. Так, підписана відповідачем [PERSON] анкета-заява не містить положень про те, що Паспорт споживчого кредиту є складовою частиною договору про надання банківських послуг. Зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Окрім цього, у Паспорті міститься посилання на те, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 23 листопада 2021 року, в той час як позивач просить стягнути заборгованість станом на 16 липня 2024 року. Тобто, період дії умов паспорту є меншим, ніж той, за який позивач просить стягнути заборгованість. Ураховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана відповідачу, була актуальною лише до 23 листопада 2021 року і матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Крім того, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 висловлено правовий висновок та зазначено, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частинами 1, 3 статі 89\~ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За положеннями ч.6 ст.81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому суд не приймає надані позивачем Тарифи банку і Умови та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена» як підставу нарахування та стягнення відсотків в згаданому вище розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні будь-які правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої позивачем заборгованості за відсотками. Таким чином, до стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ «А-Банк» підлягає заборгованості за тілом кредиту в розмірі 19692,94 гривень, а у іншій частині позов задоволенню не підлягає. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028 грн., що підтверджено платіжним дорученням №6005315430270 від 16.07.2024 року, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2009,67 грн судового збору, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (19692,24 х 3028 : 37467,39 = 1591,47 грн.).

Outcome: partial