Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] (зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] ), [PERSON] (проживає за адресою: [ADDRESS] ), [PERSON] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) звернулися до суду із позовною заявою до Черкаської міської ради (адреса: м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36), треті особи: [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ), Компанія ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» (адреса: 18028, м. Черкаси, вул. В`ячеслава Чорновола, 170) про визнання права власності. Свої вимоги мотивують тим, що вони як до смерті так і після смерті [PERSON] (матері [PERSON] ) з 2008 року постійно проживали та проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою, однак, [PERSON] . ЦНАП відмовив у реєстрації, посилаючись на належність [PERSON] лише частки зазначеної квартири. Мати [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , після її смерті спадщину прийняли [PERSON] та його брат [PERSON] . Між [PERSON] та [PERSON] щодо прийняття спадщини було укладено договір про розподіл по частці спадкового майна кожному, та між собою визначили, що кошти грошового забезпечення за жовтень 2021 року в сумі 19\~7221,33\~грн.,\~та грошову\~компенсацію за\~неотримане померлою\~речове майно\~за місцем\~роботи в\~сумі 60\~730,98\~грн.\~отримає брат\~ [PERSON] ,\~а позивач\~ [PERSON] \~згідно договору\~отримав належну\~померлій [PERSON] \~половину квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Зазначають,\~що [PERSON] \~не претендує\~на квартиру.\~Після укладення\~вказаного договору\~ [PERSON] \~у 2022\~році звертався\~до приватного\~нотаріуса Черкаського\~міського нотаріального\~округу про\~прийняття спадщини\~та видачу\~йому свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~на іншу\~ частку\~у праві\~власності на\~вказану квартиру. Однак, нотаріус своєю постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії, та вказав, що квартира [ADDRESS] Державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради 13.05.2016 року було створено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (відкрито розділ) за № 702189971101 та зареєстровано у спільну часткову власність на ім`я [PERSON] частку у праві власності на вказану квартиру на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.12.2015 року (справа № 712/10762/15-ц, провадження № 2/712/3109/15) та Апеляційного суду м. Черкаси від 29.01.2016 року (справа № 22-ц/793/259/2016) із номером запису про право власності 14603276. Також нотаріус в постанові послався на повідомлення Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 16.11.2021 року за вих. № 25680-01-10 та від 10.12.2021 року за вих. № 27301-01-10, що померла [PERSON] , [INFO] , станом на день смерті [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] . Реєстрація будь яких інших осіб станом на 08.10.2021 року за вказаною адресою відсутня. Інших співвласників зазначеної квартири станом на 11.08.2022 року не виявлено. Позивач вважає, що основним доводом не вчинення нотаріальної дії, є те що згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.12.2015 року (справа № 712/10762/15-ц), у ньому зокрема є посилання на рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 22.12.2008 року у справі № 2-8216/08, згідно якого нібито за [PERSON] (батько [PERSON] ) визнано право власності на всю квартиру [ADDRESS] , яке набрало законної сили. Однак на даний час рішення Соснівського районного суду м. Черкаси 22.12.2008 року у справі № 2-8216/08 було переглянуто і апеляційною інстанцією Черкаської області 28.01.2016 року скасовано. Отже нотаріус помилився, що вказане рішення є чинним. Таким чином дана квартира не може перебувати у спільній власності з [PERSON] , оскільки рішення за яким визнано право власності на квартиру скасовано. Кім того, ордер № 243 від 20.10.1997 року, виданий житловим органом на квартиру [ADDRESS] , виданий на всіх членів сім`ї батька [PERSON] , матір [PERSON] та дітей [PERSON] , [PERSON] . Працюючі на той час [PERSON] та [PERSON] сплатили кошти за отримане житло в повному обсязі, про що вказано в скасованому рішенні від 22.12.2008 року у справі № 2-8216/08. В подальшому після скасування рішення № 2-8216/08 [PERSON] не ставив питання про визнання за ним права власності хоча б на якусь частину квартири. Тому право на спірну квартиру виникло не тільки у [PERSON] (батька), але і у [PERSON] (матері) та у [PERSON] , [PERSON] . Позивачі вважають, що після скасування рішення у справі 2-8216/08 [PERSON] за збігом терміну позовної давності втратив своє право і не є стороною даних правовідносин. 09.12.2023 року [PERSON] звернувся до органу місцевого самоврядування з проханням сприяти вирішенню питання узаконення права власності через приватизацію частин квартири, однак йому було відмовлено, посилаючись на те, що здійснити приватизацію частини квартири за адресою: [ADDRESS] немає законних підстав. Також зазначено, що будинок [ADDRESS] знаходиться в оперативному управлінні в компанії ПРАТ «Черкаський шовковий комбінат» і на даний момент не перебуває у комунальній власності міста Черкаси. Заявники вказують, що постійно з моменту реєстрації з 2013 року і початку проживання, сплачує кошти за всі комунальні послуги по квартирі, з усіма іншими мешканцями будинку приймає участь у підтримці в порядку будинку та прибудинкової території Вважають, що вони набули право власності на іншу частину квартири [ADDRESS] , а тому мають право, у відповідності до вимог ст. 316 ЦК України, вимагати визнання права власності на частину квартири. Просить визнати за ним та [PERSON] , [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.08.2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.08.2024 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.10.2024 року закрито підготовче\~провадження та\~призначено дану справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його адвокат Чепурний В.П. в судове засідання не з`явилися, скерувала до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задоволити. Позивач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дочки [PERSON] в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Представник відповідача Черкаської міської ради Кирман В.О. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Представник третьої особи компанії ПРАТ «Черкаський шовковий комбінат» в судове засідання не з`явився, ніяких заяв та клопотань до суду не направивли, хоч належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.12.2008 року визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 15 листопада 2006 року між [PERSON] та Акціонерним товариством закритого типу «Черкаський шовковий комбінат». Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 28.01.2016 року вказане рішення суду першої інстанції від 22.12.2008 року скасовано. В задоволенні позову [PERSON] до АТЗТ «Черкаський шовковий комбінат» про визнання правочину таким, що відбувся та визнання права власності на майно відмовлено. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.12.2015 року визнано за [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] , яке рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 29.01.2016 року залишено без змін. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.10.2016 року визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . 11.08.2022 року укладено між [PERSON] та [PERSON] договір про поділ спадщини, відповідно до умов якого вони домовились про поділ спадщини. Відповідно до п.1.1. вказаного договору сторони є спадкоємцями з правом спадкування у першій черзі за законом, які закликані до спадкування після спадкодавиці [PERSON] , та домовились про поділ спадщини. Згідно п. 1.2.1. договору [PERSON] отримує грошове забезпечення за жовтень 2021 року в сумі 19 721,33 гривень та грошову компенсацію за неотримане речове майно за 2021 рік в сумі 60 730,98 гривень. Пунктом 1.2.2. вказаного договору визначено, що [PERSON] отримує у праві власності на квартиру під [ADDRESS] , яка належала померлій на праві власності, речове право якої зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 307141269 від 11.08.2022 року, отримано шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру Кам`янецьким В.В., приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, відповідно до якої, підставою виникнення пава власності є: рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.12.2015 року (справа 712/10762/15-ц, провадження № 2/712/3109/15) та ухвали Апеляційного суд Черкаської області від 29.01.2016 (справа № 22-ц/793/259/2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 702189971101), номер запису про право власності: 14603276. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2022 року після смерті [PERSON] її сину [PERSON] належить частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Факт належності [PERSON] на праві спільно часткової власності частки квартири [ADDRESS] підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 370104273 від 16.03.2024. З матеріалів справи встановлено, що 10.11.2022 року [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецького В.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна, а саме на іншу частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] після смерті його матері [PERSON] . Однак, нотаріус своєю постановою від 10.11.2022 № 286/02-31 відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не довів належність спадкового майна померлій [PERSON] , документи які б підтверджували б право власності померлої щодо саме частки надати не може. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про зареєстроване речове право на нерухоме майно померлої [PERSON] на іншу частку у праві власності на зазначену квартиру. Крім того, [PERSON] не надає інформацію від КП «ЧООБТІ», про те за ким може бути зареєстрована, на підставі записів в інвентарних книгах, частка у праві власності на квартиру, яка не увійшла до складу спадкового майна. Також нотаріус у своїй постанові зазначає, що в описовій частині рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.12.2015 року (справа № 712/10762/15-ц, номер провадження 2/712/3109/15, вказано що рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.12.2018 року, у справі № 2-8216/08, за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] , яке набрало законної сили 05.01.2009 року, та яке станом на 10.11.2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень є чинним. Крім того, у тексті рішення суду зазначено, що 24.07.2015 року за [PERSON] на квартиру було зареєстровано право власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42209325 від 13.08.2015 року. Однак, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обє`ктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 307141269 від 11.08.2022, інформація про зареєстроване речове паво [PERSON] на квартиру [ADDRESS] відсутня. Нотаріус відмовляючи [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , посилався на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.12.2008 року, у справі № 2-8216/08, яким за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] , В той же час, судом встановлено, що дане рішення скасоване рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 28.01.2016 року. Крім того, нотаріус посилаючись на рішення у справі № 2-8216/08, не вірно в постанові зазначив рік його винесення та замість правильного «22.12.2008 року» зазначає «22.12.2018 року». Судом встановлено, що частка вказаної квартири була зареєстрована на праві власності за померлою, інша частка квартири не належить нікому, хоча рішенням суду від 22.12.2008 у справі № 2-8216/08 встановлено, що 15.11.2006 року між [PERSON] та Акціонерним товариством закритого типу «Черкаський шовковий комбінат» був укладений договір купівлі-продажу вищевказаної квартири і між ними була досягнута згода по всім істотним умовам даного договору. 16 листопада 2006 року по договору купівлі-продажу квартири [PERSON] було перераховано Акціонерному товариству закритого типу «Черкаський шовковий комбінат» 2110,09 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 513. Таким чином, зазначеним підтверджується факт того, що кошти за квартиру [ADDRESS] було повністю сплачено відповідно до договору купівлі продажу від 15.11.2006 року [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] (шлюб між ними було розірвано 11.08.2010 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] ). Як зазначалось вище рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.10.2016 року [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Тобто, на момент визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, колишній чоловік померлої [PERSON] право власності на майно не оформив, а тому підстав вважати, що він є власником частини квартири у суду немає. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] звертався із заявою до Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, в якій просив винести рішення про приватизацію частини квартири [ADDRESS] складом сім`ї на три особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На вказану заяву Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради надав [PERSON] відповідь від 11.12.2020 № 14311-2, в які зазначено, що станом на 11.11.2023 будинок [ADDRESS] не перебуває у комунальній власності м. Черкаси. Здійснити приватизацію частки вказаної квартири органом приватизації Черкаської міської ради не має законних підстав. Згідно відомостей КП «ЧООБТІ» від 08.02.2023 № 72 станом на 01.01.2013 рік право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Частиною 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Так, статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так, статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] . Однак, між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадщини, відповідно до якого спадкоємці за домовленістю між ними домовились про поділ спадщини, [PERSON] не претендує на частку вказаної квартири. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно листа Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 16.11.2021 № 25680-01-10 за адресою: [ADDRESS] станом на 08.10.2021 року зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до підпунктів 4.15. 4.18 пункту 4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщин) на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Отже, нотаріусові обов`язково надається документ, відповідно до якого має бути зареєстровано право власності на конкретний об`єкт спадкування, оскільки, згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації. В даному випадку у позивача відсутні можливості надати нотаріусу підтвердження відомостей про реєстрацію права власності на спірну частку на квартиру [ADDRESS] , оскільки за життя померла [PERSON] не оформила на неї право власності належним чином. В той же час, в судовому засіданні достовірно встановлено, що померлій [PERSON] належала частка квартира вказаної квартири, яка після її смерті була успадкована її сином [PERSON] , що підтверджується відповідними документами. Враховуючи те, що частка квартири [ADDRESS] була зареєстрована на праві власності за померлою [PERSON] , та після її смерті згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2022 року належить [PERSON] , також те, що на іншу частку квартири право власності не зареєстровано відповідно до законодавства України, хоча кошти згідно вищевказаного договору купівлі продажу квартири були сплачені повністю [PERSON] (колишнім чоловіком померлої [PERSON] в період їх шлюбу), який в подальшому рішенням суду від 27.10.2016 року визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме зазначеною квартирою, тому суд вважає, що зазначена частка квартири на яку не оформлено право власності за [PERSON] , в силу незалежних від неї обставин, належить до спадкового майна після її смерті. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визнання за позивачем [PERSON] право власності на частину квартири [ADDRESS] , як спадкове майно після смерті [PERSON] . Позовні вимоги в частині визнання права власності за [PERSON] (дружина [PERSON] ) та [PERSON] (донька [PERSON] ) на частку вказаної квартири до задоволення не підлягає, оскільки вказані особи не мають жодного відношення до спадкового майна після смерті [PERSON] та не можуть претендувати на нього. З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial