Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

04 грудня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Полтавської обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Миргородська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна. Позивач просить суд зняти арешт з майна померлого [INFO] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), який був накладений на підставі повідомлення 1843-04 від 02.11.2004 року за реєстраційним номером обтяження 1462349 від 11.11.2004 та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. [PERSON] позов обґрунтовує тим, що маючи намір оформити спадщину після смерті батька [PERSON] дізналась, що спадкове майно перебуває під арештом на підставі повідомлення 1843-04 від 02.11.2004 року слідчого прокуратури Гадяцького району [PERSON] , яким накладено арешт на належний її батькові будинок за адресою: [ADDRESS] . Також у власності її батька перебувало три земельні ділянки за кадастровими номерами: 5322685300:00:001:0350, 53200480700:00:009:0120, 5320480700:00:009:0119. Згідно відповіді Миргородської окружної прокуратури від 12.12.2022 повідомлено що 21.01.2005 прокуратурою Гадяцького району за результатами досудового розслідування до Гадяцького районного суду було направлено кримінальну справу №04520016 за обвинуваченням [PERSON] , [INFO] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. За вироком Гадяцького районного суду від 25.04.2005 року він був визнаний винним і йому призначене покарання у виді позбавлення волі та на користь потерпілої [PERSON] було стягнуто грошові кошти у якості відшкодування завданої злочином шкоди. Відповідно до відповіді Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.03.2023, копію повідомлення 1843-04 від 02.11.2004 року надати їй немає можливості, оскільки кримінальна справа відносно [PERSON] знищена 08.07.2020 у зв`язку із закінченням строку зберігання. З наданого вироку вбачається, що питання про зняття арешту з майна засудженого [PERSON] при постановлені вироку не було вирішено, а арешт нерухомого майна [PERSON] позбавляє позивача реалізувати свої спадкові права після смерті батька. Оскільки судові справи та виконавчі провадження, за якими накладено арешт знищено, тому арешт може бути знято лише на підставі судового рішення. Ухвалою суду від 05.12.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та за ухвалою суду від 10.07.2024 закрито підготовче провадження у справі. Від Полтавської обласної прокуратури надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що Прокуратурою Гадяцького району за результатами досудового слідства 21.01.2005 до Гадяцького районного суду направлено кримінальну справу №04520016 за обвинуваченням [PERSON] , [INFO] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Вироком Гадяцького районного суду від 25.04.2005 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років. Одночасно із засудженого [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] стягнуто грошові кошти в якості компенсації матеріальної та моральної шкоди. Рішення про зняття арешту з майна [PERSON] не приймалось. Згідно листа Гадяцького районного суду Полтавської області № ЕП-72/23-вих. від 16.03.2023 кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України знищена відповідно акту № 70 від 08.07.2020 у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 13.05.2021 [PERSON] помер [INFO] у с. Шилівка Зіньківського району Полтавської області. Відомості в Єдиному реєстрі боржників відносно [PERSON] [INFO] відсутні. Позивач та її представник\~адвокат Шевченко Д. М. у судове засідання не з`явились, від представника позивача \~адвоката Шевченко Д. М. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Полтавської обласної прокуратури Гринь В.О. в судовому засіданні просив врахувати факти, викладені у відзиві на позовну заяву та прийняти законне і обґрунтоване рішення. Представник третьої особи Миргородської \~державної нотаріальної\~контори \~у \~судове засідання\~не з`явилася,\~ направила до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено,\~що [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності №513 від 06.06.2003, виданого на підставі рішення виконкому Петрівсько-Роменської сільської ради від 30.05.2003 за №153 та зареєстрованого в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності, належав на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . У власності [PERSON] перебувало три земельні ділянки з кадастровими номерами: 5322685300:00:001:0350 площею 3,2507 га, 53200480700:00:009:0120 площею 3,414 га, 5320480700:00:009:0119 площею 3, 5776 га, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №311895505 від 07.10.2022 . 18 серпня 2016 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповіт, посвідчений секретарем Шилівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за №51, яким все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і все те, що буде належати йому на день смерті заповів дочці [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] у с. Шилівка, Зіньківського району, Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] \~є спадкоємцем\~майна [PERSON] ,\~померлого \~ [INFO] ,\~що підтверджується\~ свідоцтвом\~про народження\~ [PERSON] , свідоцтвом про укладення шлюбу, згідно якого позивач змінила прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66383306 від 13.09.2021 про реєстрацію спадкової справи у приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Заєць Н. М. за №68287006, номер у нотаріуса 252/2021. Згідно інформації\~ з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру \~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~ Державного\~ реєстру\~ Іпотек,\~Єдиного \~реєстру заборон\~відчуження об`єктів\~ нерухомого\~майна \~№311895505\~від 07.10.2022,\~зареєстровано тип\~обтяження \~арешт нерухомого\~майна,\~реєстраційний номер\~1462349,\~зареєстровано 11.11.2004\~17:14:38\~ реєстратором:\~ \~Гадяцька державна\~нотаріальна контора,\~37300.\~Підстава обтяження:\~повідомлення 1843-04\~від 02.11.2004\~слідчого прокуратури\~Сергієнка В.\~І. Об`єкт обтяження будинок за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] , додаткові дані: прокуратура Гадяцького району, заявник прокуратура Гадяцького району. За вироком Гадяцького районного суду від 25.04.2005 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років. Одночасно із засудженого [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] стягнуто грошові кошти в якості компенсації матеріальної та моральної шкоди. Рішення про зняття арешту з майна [PERSON] не приймалось. Згідно листа Гадяцького районного суду Полтавської області № ЕП-72/23-вих від 16.03.2023 кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України знищена відповідно акту № 70 від 08.07.2020 у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Як вбачається з повідомлення Гадяцького відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) № 17565 від 09.12.2022 щодо надання інформації про перебування виконавчих проваджень відносно [PERSON] , на виконанні у вказаному відділі ДВС не перебуває жодних виконавчих проваджень, стороною яких є [PERSON] . На виконанні перебувало виконавче провадження №1571660 про стягнення боргу на користь ТОВ «Полтаваобленерго», яке завершено 30.11.2007 року на підставі заяви стягувача від 28.11.2007. Інформація надана із спецрозділу реєстра АСВП, паперових матеріалів у відділі нема, так як максимальний строк зберігання виконавчих проваджень складає три роки, після чого знищується, тому надання копій постанов, ухвал, що надходили до ВДВС Гадяцького РУЮ неможливе. Із повідомлення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №3067/4090-26-23 від 26.01.2023 вбачається, що на виконанні в Київському ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області перебували виконавчі провадження: №4485704 з примусового виконання виконавчого листа № 1-139, виданого Гадяцьким районним судом Полтавської області 25.04.2005 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріального та морального збитку в сумі 41\~105,67. Виконавче провадження закінчено 23.08.2007 на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року; №7337790 з примусового виконання виконавчого листа № 1-139, виданого Гадяцьким районним судом Полтавської області 25.04.2005 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріального та морального збитку в сумі 41\~105,67 грн. Виконавче провадження закінчено 17.10.2008 на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року. Крім того, на виконанні у Гадяцькому районному ВДВС ГТУЮ у Полтавській області перебувало виконавче провадження № 1571660 з примусового виконання виконавчого листа № 2-153 від 31.10.2005, виданого Гадяцьким районним судом про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Полтаваобленерго» боргу в розмірі 345,18 грн, яке закінчено 30.11.2007 року на підставі заяви стягувача. Згідно даних АСВП арешт на майно боржника за вищевказаними виконавчими провадженнями державним виконавцем не накладався. Вказані виконавчі провадження знищено, в зв`язку із завершенням строку їх зберігання. Як вбачається з інформації з Єдиного реєстру боржників від 29.11.2023, інформація стосовно [PERSON] в Єдиного реєстру боржників відсутня. Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист праві основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Відповідно до\~статті 126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 126 КПК України\~(в редакції 1960 року), забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт підлягав скасуванню органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба (ч.6\~ст. 126 КПК України 1960 року). Окрім цього, відповідно до вимог ст.ст.\~25\~та\~227 КПК України\~(в редакції 1960 року), у прокурора відсутні повноваження щодо скасування арешту на майно, як під час досудового розслідування, так і після скерування кримінальної справи до суду. Відтак, повноваження та обов`язок органу досудового слідства щодо скасування накладеного арешту на майно та його виконання згідно\~ст. 126 КПК України\~(в редакції 1960 року) виникають лише на стадії досудового слідства. Правова природа арешту майна не змінилася і з прийняттям чинного\~КПК України, норми якого більш докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження. Зокрема, згідно зі\~статтею 170 КПК України\~завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Судом встановлено, що арешт на нерухоме майно [PERSON] накладений у кримінальній справі №1843-04, 02.11.2004 слідчим прокуратури Гадяцького району Сергієнком В.І. під час досудового розслідування кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] за ч.1 ст.115 КК України, за процедурою, встановленою КПК України 1960 року та не скасований як вироком Гадяцького районного суду від 25.04.2005 р., так і іншими процесуальними документами. Вказані обставини визнавались та не заперечувались сторонами у судовому засіданні. При цьому будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до проголошення вироку, з моменту його проголошення втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову), виникають з цивільних правовідносин і можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Аналогічну правову позицію сформульовано Верховним Судом України у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26цс13 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 372/2904/17-ц. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, зробленим у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 (провадження № 14-435цс18) «суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду». Відповідно до пункту 55 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №372/2904/17-ц вказано наступне: «Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено». Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Наявність обтяження у вигляді арешту майна, спадкоємцем якого є позивач, перешкоджає оформленню спадкових прав та отриманню свідоцтва про право на спадщину. Зважаючи на викладені обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно спадкодавця, який неможливо скасувати в позасудовому порядку, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна, тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. За заявою\~позивачавитрати зі сплати судового збору не розподіляються та покладаються на неї.

Outcome: approved