Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що 29 серпня 2017 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, про що у Виконавчому комітеті Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис за № 5. Від шлюбу в них народилася одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у шлюбі не склалося. Різні характери та погляди на сімейне життя призвели до того, що вони обоє вирішили розірвати шлюб, який існує тільки формально. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На протязі останнього року хоча і проживали разом, але постійні докази та суперечки між ними призвели до повного розпаду шлюбу. У зв`язку з наведеним позивачка просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивачка просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Домовленості про сплату аліментів між ними немає. Дочка в подальшому буде проживати з позивачкою, а тому вона змушена звернутися з вимогою про сплату аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі,так як відповідач офіційно не працює, але їздить на заробітки в країни ЄС. Вказує, що відповідач, як молодий та працездатний чоловік, зможе сплачувати аліменти на дитину по 5000 грн щомісячно, рівень його життя та доходів високий. Інших дітей, чи осіб які потребують його утримання у відповідача немає. Позивачка про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило, відзив на позов не подав. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй заяві. Так, в судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 2017 року у Виконавчому комітеті Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 5, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.08.2017. Від шлюбу в них народилася одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стали різні характери та протилежні погляди на сімейне життя. Шлюб сторін носить формальний характер, шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Крім того між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання малолітньої дочки [PERSON] . Дитина на даний час і в подальшому проживатиме разом з матір`ю, позивачкою по справі, про що свідчить довідка Виноградівської міської ради від 25.07.2024 № 20.1-07/444. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). За змістом\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 Сімейного кодексу України\~встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в утриманні дочки. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, подальше збереження шлюбу між ними є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та до розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їх дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає залишити своє шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно залишити позивачці її шлюбне прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: approved