Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду у розмірі 2 600,00 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 08.05.2021 року в м. Києві по вул. Василя Тютюнника, буд. 47, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю транспортного засобу «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ДТП сталася з вини відповідача, що підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2021 року (справа № 757/27733/21-п). На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», на підставі полісу № ЕР200058417 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого передбачений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 260 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну у розмірі 130 000,00 грн., франшиза - 2 600,00 грн. Цивільно-правова відповідальність позивача, була застрахована у АТ «СК «ІНГО», на підставі полісу № 200295636 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з чим, позивач звернувся до АТ «СК «ІНГО» із заявою про виплату страхового відшкодування, на підставі якої, було складено ремонтну калькуляцію № 3773649 від 07.06.2021 року, та розраховане страхове відшкодування в сумі 10 790,74 гр., яке було перераховане на розрахунковий рахунок СТО ФОП [PERSON] . Проте, відповідно до рахунку-фактури № АР-000190/21С від 15.05.2021 витрати на ремонт транспортного засобу позивача, склали 12 827,16 грн. За таких обставин позивач вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди, заподіяної позивачу у розмірі 12 827, 16 грн., і страховим відшкодування сплаченим АТ «СК «ІНГО» у розмірі 10 790, 74 грн. і становить розмір франшизи 2 600,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2024 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та 02.09.2024 року одержано відповідь. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2024 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.11.2024 року. 18.11.2024 року на електрону пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача Шимко А.О. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій останній також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання 19.11.2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у заяві просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Як визначено у ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Отже, оскільки судова повістка була направлена відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації останнього, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що ухвала суду відповідачу вручена. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Суд встановив, що, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , [PERSON] є власником транспортного засобу «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] (а. с. 9 - 10). Згідно полісу № 200295636 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.06.2020 року, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у АТ «СК «ІНГО» (а. с. 17). Відповідно до довідки № 3021139364755385 про дорожньо-транспортну пригоду від 08.05.2021 року, 08.05.2021 року о 15:30 год. в м. Києві, по вул. Василя Тютюнника, буд. 47, сталася ДТП за участю транспортного засобу «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а. с. 29 - 32). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2021 року у справі № 757/27733/21-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а. с. 15-16). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, неправомірність дій та вина [PERSON] у вчинені ДТП є встановленими та не підлягають доведенню. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі полісу № ЕР.200058417 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.05.2020 року, відповідно до якого передбачений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 260 000,00 грн., за шкоду заподіяну майну у розмірі 130 000,00 грн., франшиза - 2 600,00 грн. (а. с. 18). Відповідно до ремонтної калькуляції № 3773649 від 07.06.2021 року, вартість відновлювального ремонту складає 10 790,74 грн. (а. с. 23 - 27). Так, згідно рахунку-фактури № АР-000190/21С від 15.05.2021 року, складеним ФОП [PERSON] , витрати на ремонт автомобіля «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] , становлять 12 827, 16 грн. (а. с. 28). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як визначено у ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування тільки якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно п. 12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Умовами п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, франшиза це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку. За своїм характером вона хоча і є частиною матеріального збитку, однак не може бути включена до суми майнового збитку для стягнення її зі страховика, адже підлягає відшкодуванню виключно страхувальником або особою, відповідальною за збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В даному випадку такою особою є відповідач. Отже, умовами полісу № ЕР200058417 про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Opel», реєстраційний номер [NUMBER] , передбачено розмір франшизи 2 600,00 грн. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження відшкодування позивачу франшизи. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] франшизи у розмірі 2 600,00 грн. є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 0.0.3622249247.1 від 02.05.2024 року, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становлять 13 211,20 грн. та складаються з: судовий збір за подання позовної заяви - 1 211,20 грн.; витрати по підготовці до розгляду справи - 12 000,00 грн. Так, на підтвердження понесених витрат по підготовці до розгляду справи позивачем додано до позовної заяви: копію договору про надання правової допомоги № 17/24 від 24.03.2024 року, укладений між адвокатом Шимко Андрієм Олександровичем (далі - Виконавець) та [PERSON] (далі - Замовник); копію акту приймання-передачі послуг від 02.05.2024 року; детальний розрахунок від 02.05.2024 року до Договору про надання правової допомоги № 17/24 від 24.03.2024 року; копією платіжної інструкції № 0.0.3591196516.1 від 16.04.2024 року на суму 12 000,00 грн. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності. Відповідно до п.п. 1.1. Договору про надання правової допомоги № 17/24 від 24.03.2024 року, в порядку і на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується надати Замовнику юридичні послуги. Згідно п.п. 3.3. Договору про надання правової допомоги № 17/24 від 24.03.2024 року, оплата здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця або готівкою при складенні акту отримання винагороди за юридичні послуги. Так, відповідно до акту приймання-передачі послуг від 02.05.2024 року до Договору про надання правової допомоги № 17/24 від 24.03.2024, Виконавець здав, а Замовник прийняв такі послуги: усна (попередня) консультація замовника у справі щодо стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди за наслідками ДТП - 1 год. - 1 400,00 грн.; підготовка та подання адвокатського запиту в страхову компанію - 1,5 год. - 1 900,00 грн.; підготовка та збір матеріалів справи для подання заяви - 2 год. - 2 800,00 грн.; складання позовної заяви майнового характеру щодо стягнення з [PERSON] відшкодування завданої шкоди за наслідками ДТП - 4,3 год. - 5 900,00 грн. Всього надано послуг на суму 12 000,00 грн. Даним актом Сторони підтверджують, що Виконавець належним чином виконав частину робіт в повному обсязі, а Замовник їх прийняв. Після чого Сторони не мають будь-яких претензій стосовно виконання зазначених робіт одна до одної. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У частині 3 ст. 141 ЦПК України визначене загальне правило розподілу судових витрат. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved