Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

28.08.2024 року [PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, у якій вказує, що з 18.08.2007 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що з часом відносини сторін суттєво погіршились. Між ними часто виникають непорозуміння, сторони протягом тривалого часу проживають окремо та не підтримують будь -яких сімейних відносин. Спільних дітей у них немає. Позивачка вважає, що примирення сторін неможливе, тому просить шлюб розірвати після чого залишити їй прізвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Ухвалою від 29.08.2024 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивачка в судове засідання не з`явилася. 17.09 та 17.10.2024 року представник позивачки - адвокат Марціновська Д.М. подала до суду заяви, в яких просить розгляд справи проводити без її та позивачки участі. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав. Крім того, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. \~Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач надала згоду на такий порядок розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке: 18.08.2024 року між сторонами зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 03.05.2024 року, серії [NUMBER] , актовий запис № 526. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу (ч. 3 ст. 105 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення.\~Тому суд дійшов висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме їх інтересам. Тому \~шлюб сторін слід розірвати. Згідно з положеннями ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, скориставшись вказаним правом, вказала про залишення їй прізвища, набутого у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК Україниу разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений нею судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. Позивачкою заявлено до стягнення витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн. На підтвердження факту надання правничої допомоги надано акт виконаних робіт №1/07/08/24 від 26.08.2024 р., відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги: усні консультації, формування та узгодження правової позиції 2 000 грн., cкладення процесуального документа, а саме: позовної заяви про розірвання шлюбу 3000 грн., всього на суму 5 000 грн. При цьому суд зазначає, що адвокат не брав участі в судових засіданнях у даній справі. Вказані адвокатом в акті наданих послуг такі види послуг як усні консультації та узгодження правової позиції охоплюються послугою з складання позовної заяви, у зв`язку з чим сторонами помилково визначено такі послуги як окремі та самостійні, а не як складові частини послуги з підготовки позовної заяви. Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду №922/1964/21 від 16.11.2022. У Постанові Верховного Суду від 01.02.2023 року у справі №160/19098/21 (адміністративне провадження № К/990/30188/22) Верховним Судом зазначено наступне: «…згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір». Враховуючи вищевикладене\~та факт\~задоволення позовних\~вимог,\~співмірним розміром\~витрат на\~надання правничої\~допомоги,\~з урахуванням\~складності даної\~справи,\~реального часу\~надання правничої\~допомоги та\~обсягу необхідної\~до виконання\~роботи,\~беручи до\~уваги задекларовані\~в п.\~6\~ч.\~3\~ст.\~2\~ЦПК України\~і усталеній\~практиці у\~вищевказаних рішеннях\~ЄСПЛ принципи\~пропорційності,\~розумності і\~співмірності,\~суд вважає\~за необхідне\~зменшити розмір\~витрат позивача\~на професійну\~правничу допомогу\~до 2 500,00 грн. Відтак, враховуючи відсутність перешкод, передбачених статтею 110 СК України, беручи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, з огляду на що позов слід задовольнити в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved