Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] з 1/4 частки до 1/6 частки. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області № 679/954/17 від 06.10.2017, яке перебуває на примусовому виконанні в Славутському відділі ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області (виконавче провадження № 55189118) позивач сплачує аліменти на користь відповідача на утримання доньки в розмірі 1/4 частки усіх доходів позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 26 січня 2018 року позивач уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] . У цьому шлюбі у відповідача народилося двоє спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] [INFO] дружина позивача [PERSON] померла. Після смерті дружини він самостійно виховує та утримує дітей від другого шлюбу, та станом на сьогодні не має постійного заробітку. Оскільки відповідач не працює, на підставі ч.2 ст. 195 СК України йому нараховується розмір аліментів виходячи із середнього заробітку по місцевості, який становить 4200,00 грн. Позивач стверджує, що на сьогодні його матеріальний стан суттєво погіршився, сплата ним аліментів на користь відповідача у розмірі частки його заробітку, а фактично 4200,00 грн, не посильна для нього. На підставі викладеного позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з розміру 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частку усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 25.10.2024 було відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 25.11.2024. Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Волков С.В. надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити позов, судові витрати просив залишити за позивачем, а справу розглянути без участі позивача та його представника. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій остання позовні вимоги визнала в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Частиною третьою статті 200\~ ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною 4 статті 206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує таке. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 17, 34, 35). Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області № 679/954/17 від 06.10.2017 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , жителя с. Довжки Славутського району Хмельницької області на користь [PERSON] , жительки [ADDRESS] , аліменти на дочку - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 18-19). [PERSON] , [INFO] , 14.11.2020 уклала шлюб із [PERSON] , та має прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 34, 35). 26 січня 2018 року позивач уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] , від якого має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 11, 13). Дружина позивача [PERSON] померла [INFO] (а.с. 6, 9-10). Позивач фактично проживає за даресою: [ADDRESS] , разом із неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які відвідують заклад дошкільної освіти № 4 «Сонечко» (а.с. 15, 16). У Славутському відділі ДВС у Шепетівському районі Хмельницькій області перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист № 679/954/17 від 06.11.2017, який видано Нетішинським міським судом Хмельницької області про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , аліментів на дочку - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 06.11.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість станом на 20.10.2022 відсутня. Позивач також надав суду докази сплати ним аліментів у 2024 році. (а.с. 20, 21). Відсутність заборгованості по аліментам також не заперечується відповідачем. Відповідно до відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування [PERSON] з травня 2019 року не отримує офіційного доходу (а.с. 22). Суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду позовну заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями\~статті 142 ЦПК України\~передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,00 грн, а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача інших судових витрат, суд не вирішує це питання, оскільки позивач просив залишити судові витрати за ним та не стягувати їх з відповідачів.

Outcome: approved