Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду позовом, в якому просять визнати за кожною з них в порядку спадкування за законом право власності на частину земельних часток (паїв) після померлих [INFO] їх діда [PERSON] , [INFO] їх баби [PERSON] та 30-31.03.2015 року їх дядька [PERSON] , що належали їх діду [PERSON] та бабі [PERSON] відповідно. Свої вимоги обґрунтовують тим, що після померлих їх діда [PERSON] , баби [PERSON] та дядька [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить й право власності на вказані земельні ділянки, посвідчені відповідними державними актами, отриманими за життя спадкодавцями. Після смерті [INFO] діда позивачів [PERSON] спадщину прийняли його дружина [PERSON] , син [PERSON] та онуки [PERSON] та [PERSON] згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Після смерті [INFO] баби позивачів [PERSON] спадщину прийняли її син [PERSON] та онуки [PERSON] та [PERSON] згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Після смерті 30-31.03.2015 року дядька позивачів [PERSON] спадщину прийняли шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори племінниці [PERSON] та [PERSON] , проте на даний час вони позбавлені можливості оформити свої спадкові права на зазначені земельні ділянки через нотаріальну контору, оскільки правовстановлюючі документи на них за життя спадкодавцями були втрачені. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про можливість розгляду справи без їх участі. Височанська сільська рада звернулася до суду із заявою, у якій просила справу розглянути у відсутність їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Судом встановлено, що [INFO] помер дід позивачів - [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним були зареєстровані та проживали його дружина (баба позивачів) [PERSON] , син [PERSON] (дядько позивачів) та онуки [PERSON] і [PERSON] (позивачі). Інший син спадкодавця [PERSON] [PERSON] (батько позивачів) помер [INFO] . На ім`я [PERSON] 18.03.2005р. видано державний акт на право власності на земельну ділянку на території Головеньківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області серії ЯБ № 248522, що зареєстрований в Книзі за № 010584200683, на земельні ділянки з кадастровими номерами 7420881600:05:001:0665 та 7420881600:05:002:0665 з цільовим призначенням використання землі для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] склав заповіт, в якому все своє майно заповів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] його внуки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину відповідно до норм ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, спадщину після смерті [PERSON] прийняли дві онуки: [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла баба позивачів [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з нею були зареєстровані та проживали її син [PERSON] (дядько позивачів) та онуки [PERSON] і [PERSON] (позивачі). [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку на території Головеньківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області серії ЯБ № 248521 від 18.03.2005 року, що зареєстрований в Книзі за № 010584200684, на земельні ділянки з кадастровими номерами 7420881600:05:001:0664 та 7420881600:05:002:0665 з цільовим призначенням використання землі для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] її внуки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину відповідно до норм ч. 1 ст. 1266 ЦК України. До складу спадкового майна [PERSON] входять земельні ділянки, належні їй згідно Державного акту серії ЯБ № 248521. Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняли дві онуки в таких частинах: [PERSON] частина земельних ділянок, що належали померлій особисто; [PERSON] частина земельних ділянок, що належали померлій особисто. [INFO] помер дядько позивачів [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним були зареєстровані та проживали його племінниці [PERSON] і [PERSON] (позивачі) та діти племінниць [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Отже, [PERSON] прийняла частину земельної ділянки, належної її бабі [PERSON] ; [PERSON] прийняла частину земельної ділянки, належної її бабі [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на частину земельних ділянок згідно Державного акту серії ЯБ № 248521 з кадастровими номерами 7420881600:05:001:0664 та 7420881600:05:002:0664, що належав бабі позивачів [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на частину земельних ділянок згідно Державного акту серії ЯБ № 248521 з кадастровими номерами 7420881600:05:001:0664 та 7420881600:05:002:0664, що належав бабі позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , підлягають задоволенню, як такі, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Однак, суд не може погодитися з доводами позивачів про їх право власності на частину земельних ділянок (кожній), належних їх діду на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 248522, з таких підстав. Як було встановлено судом, дід позивачів [PERSON] помер [INFO] в с. Головеньки Борзнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Головеньківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області 23.01.2004 року. У відповідності до заповіту, посвідченого головою Головеньківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області 19.03.2003 року, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки копії спадкової справи, заведеної до майна померлого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори. Згідно державного акта на ім`я [PERSON] , останній видано 18.03.2005 року на підставі розпорядження Борзнянської РДА від 18.10.2004 року. Судом враховується, що громадяни та юридичні особи відповідно до частини 1 статті\~116\~Земельного кодексу\~України набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно з частиною 1 статті\~126 Земельного кодексу\~України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Таким чином, державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку. За змістом положень ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. У цій справі встановлено, що спадкодавець не набув за життя право власності на спірну земельну ділянку, оскільки на день прийняття розпорядження Борзнянською РДА щодо видачі державного акта на право власності на землю 18\~березня 2005 року [PERSON] вже помер (21.01.2004 року). На підставі викладеного,

Outcome: partial