Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася із заявою про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про шлюб, покликаючись на те, що нею виявлено, що у її документах по-різному зазначене її прізвища, зокрема у паспорті та картці платника податків зазначено прізвище « [PERSON] », у свідоцтві про право власності на житло її прізвище зазначено « [PERSON] », у трудовій книжці « [PERSON] » (хоча в трудовій книжці по іншому не може бути, оскільки зроблено запис російською мовою 23.04.1984 року, але з перекладом на українську мову буде « [PERSON] »), у свідоцтві про розірвання шлюбу « [PERSON] » (шлюб розірвано 07.12.1988 року, тому зроблено запис російською мовою, але з перекладом на українську мову буде « [PERSON] »), згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища - прізвище після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Орган державної реєстрації актів цивільного стану в актовому записі про шлюб, номер актового запису 1300, дата складання 08 жовтня 1983 року, зазначив прізвище чоловіка до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » без врахування перекладу на українську мову « [PERSON] ». Тобто орган державної реєстрації актів цивільного стану в актовому записі про шлюб повинен був зазначити прізвище чоловіка та дружини « [PERSON] » з урахуванням перекладу українською мовою. У свою чергу, усі наступні документи мені видавалися на прізвище « [PERSON] », тобто з урахуванням перекладу українською мовою. Заявниця вказала, що 05 липня 2024 року звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану, у якій просила внести зміни до актового запису цивільного стану щодо правильного зазначення мого прізвища після державної реєстрації шлюбу - із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 23.07.2024 № 4189/32.15.5.7-01/988 повідомлено, що правових підстав для внесення змін до актового запису про шлюб не встановлено та що вона може звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. У листі зазначено, що її прізвище після укладення шлюбу походить від прізвища чоловіка « [PERSON] », перевірити дані щодо актового запису про народження [PERSON] , який народився у російській федерації, скласти анкету щодо витребування даного документу та направити до російської федерації неможливо, оскільки, відповідно до листа Міністерства юстиції України № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 року щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану та відповідно до норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між державами не здійснюється будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції російської федерації та республіки білорусь на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах та у галузі міжнародного приватного права. Іншого порядку встановлення такого юридичного факту чинним законодавством не передбачено. Заявниця просить встановити факт неправильності запису в актовому записі про шлюб № 1300 від 08 жовтня 1983 року в частині зазначення прізвища чоловіка до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », прізвища чоловіка після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », прізвища дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, без урахування перекладу прізвища з російської мови « [PERSON] » на українську мову «Попіка»; зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис про шлюб № 1300 від 08 жовтня 1983 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, вказавши: прізвище чоловіка до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Представник заявника адвокат Феденчук І.М. подав заяву про розгляд справи без участі заявника. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як встановлено з матеріалів справи, заявниця звернулася із даною заявою, у зв`язку з розбіжністю у написанні її прізвища та прізвища її чоловіка у документах. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , картки фізичної особи платника податків вбачається, що такі документи видані на ім`я « [PERSON] » (а.с. 5-6). У Свідоцтві про право власності на житло від 15.06.1995, прізвище заявниці зазначено « [PERSON] » (а.с. 9). У трудовій книжці, запис у якій зроблено російською мовою 23.04.1984 року,\~ прізвище зазначено « [PERSON] » (а.с. 8). У свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.12.1988 року, зроблено запис російською мовою, прізвище вказано « [PERSON] » (а.с. 10). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища - прізвище після державної реєстрації шлюбу вказано « [PERSON] » (а.с. 11). Як вбачається, орган державної реєстрації актів цивільного стану в актовому записі про шлюб, номер актового запису 1300, дата складання 08 жовтня 1983 року, зазначив прізвище чоловіка до державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». 05 липня 2024 року заявниця звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану, у якій просила внести зміни до актового запису цивільного стану щодо правильного зазначення мого прізвища після державної реєстрації шлюбу - із « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 12). Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 23.07.2024 № 4189/32.15.5.7-01/988 заявницю повідомлено, що правових підстав для внесення змін до актового запису про шлюб не встановлено та зазначено, що заявниця можу звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. У листі вказано, що прізвище після укладення шлюбу походить від прізвища чоловіка « [PERSON] », перевірити дані щодо актового запису про народження [PERSON] , який народився у російській федерації, скласти анкету щодо витребування даного документу та направити до російської федерації неможливо, оскільки, відповідно до листа Міністерства юстиції України № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 року щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану та відповідно до норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між державами не здійснюється будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції російської федерації та республіки білорусь на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах та у галузі міжнародного приватного права (а.с. 13). Наявна розбіжність у написанні прізвища зумовила заявницю звернутися до суду із заявою про встановлення факту. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як передбачено пунктом 6 частини 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved