Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позивач звернулась до суду з позовною заявою, у якій просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), до закінчення останньою навчання. Позов обґрунтовано обставинами: Від шлюбу з відповідачем сторони мають двох спільних дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з відповідача стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку до повноліття дитини, та повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Донька навчається в Криворізькому національному університеті за кошти державного бюджету, термін навчання до 30.06.2026 та потребує матеріальної допомоги від батька. З квітня 2023 року відповідач перестав надавати постійну матеріальну допомогу на утримання доньки. З вказаного часу і до пред`явлення позову ним було надано таку допомогу в загальній сумі не більше 2000 грн. Вказує, що відповідач є працездатним, його стан здоров`я та матеріальне становище дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. Позиція відповідача Відповідачем подано відзив на позов, просить позов [PERSON] залишити без задоволення. У відзиві зазначає, що неповнолітній син [PERSON] хоча і зареєстрований за адресою позивача, однак тривалий час проживає з ним і фактично знаходиться на його утриманні, проте він справно сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина, які стягнуті з нього на користь позивачки. Донька [PERSON] фактично мешкає окремо від матері, отримує стипендію. Її потреби, які вона не може забезпечити самостійно, покриваються як позивачем так і ним. Факт самостійного матеріального утримання доньки позивачкою є недоведений. Його дохід є незначним, окрім того він потребує коштів на оплату житлово-комунальних послуг, придбання продуктів харчування, одягу, засобів гігієни тощо. Він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 12.08.2024 позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. 12.08.2024 ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Третя особа [PERSON] своїх пояснень щодо позову або відзиву не надала. Будь-яких\~заяв,\~клопотань від\~учасників справи\~ до\~суду не\~надходило. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 13\~ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог витікає з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2023 розірвано. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , де також зареєстрована позивачка. Із довідки Криворізького національного університету № 36-12/2024 від 30.07.2024 видно, що [PERSON] є студенткою вказаного університету, денної форми здобуття вищої освіти за кошти державного бюджету. Термін навчання за першим (бакалаврським) рівнем освіти з 15.09.2022 по 30.06.2026. Також встановлено, що із заробітної плати [PERSON] за період з березня 2024 по липень 2024 року включно, утримувались аліменти. Факт сплати відповідачем аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] підтверджується сторонами. Із акту обстеження умов проживання громадянки [PERSON] , складеного депутатом Широківської селищної ради, видно, що в присутності сусідів проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що за вказаною адресою проживають без реєстрації [PERSON] та [PERSON] , 2010 року народження. Неповнолітній є онуком [PERSON] , зі своєю матір`ю [PERSON] дитина бачиться лише на вихідних. Протягом 2023- 2024 навчального року [PERSON] навчався дистанційно в Широківському ліцеї №1, фактично проживав у бабусі в с. Благодатне. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] бажають, щоб останній продовжив навчання в Благодатнівській гімназії, яка знаходиться поряд з будинком де фактично проживає дитина. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 48 Конституції України\~гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1\~ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. В постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18 Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до роз`яснень викладених в п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3\~обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При визначенні розміру аліментів, за даним позовом суд враховує сімейний та майновий стан сторін та третьої особи, враховує потребу повнолітньої [PERSON] у коштах для навчання: на придбання необхідних матеріалів для навчання та канцелярського приладдя, на харчування, одяг та взуття, тощо. Також суд враховує, що відповідач є працездатною особою, працює та отримує заробіток, з якого утримуються аліменти на меншого сина сторін. Відповідач зазначає у відзиві, що його стан здоров`я є задовільним. Доказів про наявність у власності відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, його витрати на придбання такого майна, доказів щодо його сімейного стану та стану здоров`я третьої особи, для врахування їх судом, суду не надано. Сторонами визнається факт надання відповідачем, періодично, матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки. Також суд враховує, що позивачем не надано доказів на підтвердження матеріального становища повнолітньої доньки [PERSON] , щодо розміру отриманої нею стипендії, її витрат пов`язаних з навчанням, потреби в аліментах саме в розмірі 1/ 4 частини від заробітку відповідача та щодо неможливості позивачки надання утримання доньці у необхідному для неї розмірі. Таким чином,\~позивачем не\~доведено,\~що саме\~розмір аліментів\~-\~1/4\~частка заробітку\~відповідача,\~є \~необхідним для життєдіяльності дочки на період її навчання. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування інших доказів учасниками справи не заявлялось. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Виходячи з наведеного,

Outcome: partial