Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

09.08.2024 року позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника Москаленко І.В. звернулися до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитними договорами. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на протязі 2023 року між ТзОВ «МІЛОАН», ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», ТзОВ «МАНІФОЮ», ТзОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитні догови, відповідно до умов яких Товариствами надано відповідачу кредитні кошти. В свою чергу, позичальник зобов`язалася повернути кредити, сплатити проценти за користування ними. На підставі укладених договорів факторингу між вказаними товариствами та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ТзОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників, зокрема і до відповідача за кредитними договорами. Як зазначив представник позивача в позовній заяві, відповідач кредитні кошти за Договорами у повному обсязі не повернула, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами кредиту в загальному розмірі 328581,58 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2024 року закрито підготовче судове провадження та призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, розгляд справи просила проводити в її відсутність. В судове засідання відповідач не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій позовні вимоги визнала частково саме в частині заборгованості за тілом кредитів, стосовно нарахованих відсотків не визнала, справу просила розглянути в її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 21.08.2023 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 101542295, відповідно до п.1.2 Товариство надало відповідачу кредитні кошти на суму 17000,00 грн, строком на 120 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Договір підписано електронним підписом позичальника (R84064). Комісія за надання кредиту 1700,00 грн (п. 1.5.1 Договору). Згідно п. 1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 6375,00 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 45900,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору. кредитні кошти надаються позичальнику на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 101542295 від 21.08.2023 року, сторонами погоджено графік платежів, відповідно до якого загальна вартість кредиту становить 70975,00 грн. 04.09.2023 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 8235566, відповідно до п.1.2 Товариство надало відповідачу кредитні кошти на суму 10000,00 грн, строком на 120 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Договір підписано електронним підписом позичальника (Z89419). Комісія за надання кредиту 700,00 грн (п. 1.5.1 Договору). Згідно п. 1.5.2 Договору, проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2640,00 грн, які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 27000,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3 Договору). Відповідно до п. 2.1 Договору. кредитні кошти надаються позичальнику на рахунок з використанням карти 516780*26. Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 8235566 від 04.09.2023 року, сторонами погоджено графік платежів, відповідно до якого загальна вартість кредиту становить 40340,00 грн. 29.01.2023 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено Договір факторингу № 29012024, відповідно до умов якого ТзОВ «Мілоан» передало, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників, зокрема і до відповідача. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 29012024 від 29.01.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № 101542295 на загальну суму заборгованості 65832,50 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 29012024 від 29.01.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № 8235566 на загальну суму заборгованості 37643,88 грн. 22.09.2023 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 4692599. Договір підписано електронним підписом позичальника, одноразовим ідентифікатором w6Nx0yCx6X. Відповідно до умов Договору відповідачу надано фінансовий кредит у сумі 12000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, тобто до 22.10.2023 року (п. 2.4 Договору). Базова процентна ставка за перший день користування позикою 17.71 %, базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики 3.00 %. 11.09.2023 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 76436153. Договір підписано електронним підписом позичальника, одноразовим ідентифікатором j5ckz6sCz0. Відповідно до умов Договору відповідачу надано фінансовий кредит у сумі 9000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, тобто до 11.10.2023 року (п. 2 Договору). Знижена процентна ставка 0,875 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2.70 %. 14.06.2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до вимог якого ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і боржниками. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осібборжників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (платою за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2 Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 19 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № 4692599 на загальну суму заборгованості 46560,00 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 17 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № 76436153 на загальну суму заборгованості 31612,50 грн. 19.09.2023 року між ТзОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1009015. Договір підписано електронним підписом позичальника, одноразовим ідентифікатором Е006. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у сумі 3900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 348 дні (п. 1.3, 1.4 Договору). Знижена процентна ставка 1.54 % в день. Стандартна процентна ставка складає 2,2 % в день. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, з використанням платіжної картки № [NUMBER] . Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 1009015 від 19.09.2023 року, сторонами погоджено графік платежів, за яким якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розмір процентів за вказаний період буде перераховано за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим перший платіж зі сплати процентів збільшиться та складе 2488.20 грн, а загальна сума розмірів платежів, що зазначені в графіку платежів буде мати наступні значення: усього сума платежів за розрахунковий період складе 33758,40 грн; усього сума платежів за користування кредитом складе 29858,40 грн; реальна річна процентна ставка складе 49719,46 % річних; загальна вартість кредиту складе 33758,40 грн. 30.05.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30052024, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» і боржниками. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осібборжників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (платою за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2 Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 30052024 від 30.05.2024 року, ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № 1009015 на загальну суму заборгованості 25693,20 грн. 10.10.2023 року між ТзОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Договір позики № 6290702. Договір підписано електронним підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором b81126. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у загальній сумі 3500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 80 днів, тобто до 29.12.2023 року. Акційна процентна ставка, фіксована: 2.49000 % на день; базова процентна ставка, фіксована: 2.49000 % на день; основна процентна ставка, фіксована: 3.00000 % на день (розділ 2 Договору). Відповідно до п. 6.2 Договору, за кожен день неправомірного користування позикою/її частиною нараховуються проценти на прострочену позику в розмірі 0,51 % від залишку заборгованості за сумою позики. 11.01.2024 року між ТзОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до вимог якого ТзОВ «МАНІФОЮ» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «МАНІФОЮ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «МАНІФОЮ» і боржниками. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осібборжників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (платою за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2 Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 3 до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТзОВ «МАНІФОЮ» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 6290702 на загальну суму заборгованості 11364,50 грн. 21.08.2023 року між ТзОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 26018-08/2023. Договір підписано електронним підписом позичальника (W0434). Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у загальній сумі 15000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 360 днів, тобто до 14.08.2024 року (п. 1.1, 1.2 Договору). За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 2,50 % в день (п. 1.4.1 Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невідємною частиною цього Договору (п. 3.1 Договору). 24.05.2024 року між ТзОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24052024, відповідно до вимог якого ТзОВ «Аванс кредит» передає за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Аванс кредит» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТзОВ «Аванс кредит» і боржниками. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осібборжників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (платою за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2 Договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 24052024 від 24.05.2025 року, ТзОВ «Аванс кредит» було відступлено, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту № 26018-08/2023 в сумі 109875,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7,12\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному\~статтею 12 цього Закону\~порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону\~встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»\~відповідно до\~ЗУ «Про електронний цифровий підпис»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як зазначив представник позивача, відповідачем були порушенні умови договорів і за нею рахується заборгованість за кредитним договором № 101542295 від 21.08.2023 року в розмірі 65832,50 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 15300,00 грн, заборгованість за відсотками 48832,50 грн, заборгованість за комісією 1700 грн, за кредитним договором № 8235566 від 04.09.2023 року в розмірі 37643,88 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 9300,00 грн, заборгованість за відсотками 27643,88 грн, заборгованість за комісією 700,00 грн, за договором позики № 4692599 від 22.09.2023 року в розмірі 46560,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 12000,00 грн, заборгованість за відсотками 34560,00 грн, за договором позики № 76436153 від 11.09.2023 року в розмірі 31612,50 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 9000,00 грн, заборгованість за відсотками 22612,50 грн, за кредитним договором № 1009015 від 19.09.2023 року в розмірі 25693,20 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 3900,00 грн, заборгованість за відсотками 21793,20 грн, за договором позики № 6290702 від 10.10.2023 року в розмірі 11364,50 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 3500,00 грн, заборгованість за відсотками 7864,50 грн, за кредитним договором № 26018-08/2023 від 21.08.2023 року в розмірі 109875,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 15000,00 грн, заборгованість за відсотками 94875,00 грн. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконав, у передбачений в договорах (суму позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором № 101542295 від 21.08.2023 року в розмірі 64132,50 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 15300,00 грн, заборгованість за відсотками 48832,50 грн, за кредитним договором № 8235566 від 04.09.2023 року в розмірі 36943,88 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 9300,00 грн, заборгованість за відсотками 27643,88 грн, за договором позики № 4692599 від 22.09.2023 року в розмірі 12000,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 12000,00 грн, за договором позики № 76436153 від 11.09.2023 року в розмірі 9000,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 9000,00 грн, за кредитним договором № 1009015 від 19.09.2023 року в розмірі 25693,20 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 3900,00 грн, заборгованість за відсотками 21793,20 грн, за договором позики № 6290702 від 10.10.2023 року в розмірі 3500,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 3500,00 грн, за кредитним договором № 26018-08/2023 від 21.08.2023 року в розмірі 109875,00 грн, яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 15000,00 грн, заборгованість за відсотками 94875,00 грн, є доведеною, а тому вимога позивача у цій частині підлягає задоволенню. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за кредитним договором № 4692599 в розмірі 34560,00 грн, за кредитним договором № 76436153 в розмірі 22612,50 грн, за кредитним договором № 629702 в розмірі 7864,50 грн, суд зазначає наступне. Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі 310/11534/13-ц, від 04.червня 2013 року по справі 916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі 522/1528/15-ц. Таким чином, позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за кредитним договором № 4692599 в розмірі 34560,00 грн, за кредитним договором № 76436153 в розмірі 22612,50 грн, за кредитним договором № 629702 в розмірі 7864,50 грн, які відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані за межами строку дії кредитних договорів. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом, які були нараховані в межах строку кредитування за кредитним договором № 4692599 в розмірі 2160,00 грн, за кредитним договором № 76436153 в розмірі 2362,50 грн, за кредитним договором № 629702 в розмірі 2614,50 грн. Оскільки решта сум заборгованості за відсотками за кредитами нарахована після спливу визначених договором строків кредитування, у цій частині суд відмовляє у задоволенні позовних вимог. Разом з тим, безпідставними є позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 101542295 за комісією 1700,00 грн та за кредитним договором 8235566 за комісією 700,00 грн, оскільки відповідно до умов кредитних договорів банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін у даній частині визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Рішенням КонституційногоСуду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16 та постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 276/4216/16-ц, відповідно до яких, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У зв`язку з вище вказаним позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 1700,00 грн та 700,00 грн не підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. У свою чергу відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. При цьому, суд, при розгляді вказаної справи бере до уваги, що відповідач отримала та користувалася вказаними коштами, що стверджується матеріалами справи, тобто використовувала їх на власний розсуд, а тому суд вважає, що відповідач знала, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених позивачем, як і не спростовано наявності боргу та не наведено власного контр розрахунку, відтак поданий позивачем розрахунок суми боргу суд вважає правильним та таким, що достовірно підтверджує наявну заборгованість відповідача перед позивачем. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитних договорів знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для часткового задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 4023,80 грн.

Outcome: partial