Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлої [INFO] [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем після померлої матері [PERSON] , до складу спадкового майна якої входить право на земельну частку (пай) на території Ніжинського (колишнього Борзнянського) району Чернігівської області, посвідчене сертифікатом серії [NUMBER] . Однак передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин - через тривалу серцеву хворобу, з якою перебуває на обліку з 1991 року і по сьогодні, постійно лікується амбулаторно та періодично стаціонарно, приймаючи гіпотензивні, антиаритмічні препарати. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснив, що, окрім [PERSON] , відсутні інші спадкоємці, які б претендували на спадщину його померлої матері, оскільки дочка спадкодавиці тривалий час постійно проживає в Республіці Білорусь і за усною домовленістю погоджується на оформлення спадщини за своїм братом; заповіт спадкодавицею за життя не складався. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в електронній формі через систему «Електронний суд» та кур`єром, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету та розпискою про одержання повістки (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм правом на участь не скористався, повноважного представника не направив, відзиву на позов не надав, у раніше поданій заяві від 25.10.2024р. просить розглядати справу в їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Системний аналіз зазначеної норми закону вказує на те, що такий позов може бути задоволений в разі надання позивачем доказів наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, якими є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, що також узгоджується з правовими позиціями, викладеними в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова ПВСУ №7). Відтак, правила ч.3 ст.1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Одночасно суд враховує норму ст.3 ЦК України, згідно якої до загальних засад цивільного судочинства належить справедливість, добросовісність та розумність. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка була зареєстрована і проживала сама в [ADDRESS] ; заповіту при житті не складала. Отже, [PERSON] має право на спадкування після смерті матері [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом відповідно до положень ст.1261 ЦК України. До складу спадкового майна померлої [PERSON] входить право на земельну частку (пай) розміром 3,0 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності колишнього КСП «Перше травна» на території Борзнянського району Чернігівської області, посвідчене відповідним Сертифікатом серії ЧН №013619, виданим Борзнянською райдержадміністрацією 30.07.1996р. У визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців, у тому числі й позивач, спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, смерть, земельного сертифікату, довідкою Прачівського старостинського округу Борзнянської міської ради №1490 від 09.07.2024р., витягом зі Спадкового реєстру про відсутність зареєстрованих спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину, листом-відповіддю Приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Удовик Я.В. №188/02-14 від 01.10.2024р. Наведена представником позивача в заяві та підтримана в судовому засіданні причина пропуску строку для прийняття спадщини, що пов`язана з хворобливим станом здоров`я [PERSON] , на думку суду є поважною, не оспорюється відповідачем, підтверджується наявними в справі доказами (копії виписок із медичної картки хворого). Крім того, суд зважує і на ту обставину, що спадкодавиця [PERSON] померла через короткий проміжок часу (менше одного місяця) після набрання чинності Цивільним кодексом України, яким було регламентовано нові правила для прийняття спадщини, що певним чином вплинуло на позивача, дезорієнтувало та позбавило його можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини за старими положеннями спадкового законодавства, оскільки він юридично неосвічений. Відтак, маються всі правові підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] . При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що неподання відзиву та відсутність у відповідача заперечень проти позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб та з огляду на принцип «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом «верховенства права» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути підставою для задоволення позову. Наведений висновок суду також узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом у постановах від 11 листопада 2020 року по справі №750/262/20, від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17, від 17 жовтня 2018 року по справі №681/203/17 і практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] є обгрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved