Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

04 жовтня 2024 року адвокат Прядко Д.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із наведеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначав наступне. 04 серпня 2007 року сторони по справі уклали шлюбу у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. 18.03.2019 року рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти стали проживати з батьком. Сторони не досягли угоди про добровільну сплату аліментів, а тому донька [PERSON] , [INFO] знаходиться на утриманні позивача, відповідачка участі у вихованні та розвитку дитини не приймає. Натомість [PERSON] іноді бачиться з сином, допомагає йому та підтримує з ним зв`язок. З огляду на вказане, представник позивача - адвокат Прядко Д.В., просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2024 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09 год. 00 хв. 28.10.2024 року. В подальшому судове засідання було відкладено на 08 год. 00 хв. 13.11.2024 року. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, при цьому від останнього до суду надійшла заява, в якій представник позивача просив здійснювати розгляд справи у його відсутність та позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності для цього правових підстав. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив не подала. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 04.08.2007 року у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. 18.03.2019 року рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що причиною звернення позивача до суду із вказаним позовом стало те, що сторонами не було досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Факт проживання дитини з батьком підтверджується довідкою про фактичне місце проживання № Д-460-3-582 від 29.05.2024 року, виданою Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 наведеної статті СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що дитина проживає та фактично перебуває на утриманні свого батька. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу, - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд доходить висновку про те що, позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved