Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

В жовтні 2024 року ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги, позивач мотивує тим, що 25.05.2021 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» уклало з [PERSON] договір позики №3522614506-78333, за яким ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» позичило грошові кошти в розмірі 2500 грн, а відповідач зобов`язався повернути позику в означеному розмірі та сплатити проценти за користування нею до 14.06.2021 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] не виконала грошові зобов`язання в обумовлений строк, у неї виник борг в розмірі 11686,25 грн. 21 грудня 2021 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №21-12/21, за яким ТОВ «Інкасо Фінанс» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] за договором позики №3522614506-78333. 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» уклав з ТОВ «Коллект центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» також відступив позивачу право вимоги до [PERSON] за вказаним договором позики. Крім того, 23.02.2021 року ТОВ «Маніфою» уклало з [PERSON] договір позики №1766295, за яким ТОВ «ФК «Маніфою» позичило грошові кошти в розмірі 5550 грн, а відповідач зобов`язався повернути позику в зазначеному розмірі та сплатити проценти за користування нею до 25.03.2021 року. У зв`язку з тим, що [PERSON] не виконала грошові зобов`язання в обумовлений строк, у неї виник борг в розмірі 30773,55 грн. 29 грудня 2021 року ТОВ «Маніфою» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу №29/12-2021, за яким ТОВ «Маніфою» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] за договором позики №1766295. 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» уклав з ТОВ «Коллект центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» також відступив позивачу право вимоги до [PERSON] за вказаним договором позики. У зв`язку з чим, ТОВ «Коллект центр» просить суд стягнути з відповідача борг за договорами позики. 16.10.2024 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 25.05.2021 року ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» уклало з [PERSON] договір позики №3522614506-78333, за яким ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надало грошові кошти в розмірі 2500 грн, а відповідач зобов`язався повернути позику в зазначеному розмірі та сплатити проценти за користування нею, з терміном користування кредитом 20 днів, датою повернення кредиту 14.06.2021 року та сплатою відсотків в розмірі 1,85 % за кожен день користування кредитом. Факт отримання кредитних коштів підтверджується квитанцією від 25.05.2021 року про перерахунок коштів у розмірі 2500 грн на карту відповідача [NUMBER] . 21.12.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 21-12/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до Позичальників, в тому числі і за договором позики відповідача. У свою чергу, 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 в тому числі і за договором позики №3522614506-78333 [PERSON] . Станом на день формування позовної заяви [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі 11686,25 грн., з яких: 2500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9186,25 грн - заборгованість за відсотками. Також, 23.02.2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики №1766295, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) позики на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої, позикодавець перерахував грошові кошти у розмірі 5550 грн., строк позики до 25.03.2021 року (30 днів), середньомісячний розмір процентів 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до довідки від 03.05.2024 року вбачається, що 23.02.2021 року на карту відповідача [NUMBER] зачислено 5550 грн. 29.12.2021 року ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу №29/12-2021, відповідно умов якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі за договором позики №1766295, що укладений між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] .. Згідно з договором відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр», у тому числі за договором позики №1766295, що укладений між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] .. Згідно реєстру боржників від 10.02.2023 року до вказаного договору за [PERSON] станом на час передачі права вимоги рахується заборгованість за договором позики у розмірі 79959,32 грн., яка складається з: 5550 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 74409,32 грн. - заборгованість за процентами. Однак просить стягнути заборгованість у розмірі 30773,55 грн, яка складається з: 5550 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 25223,55 грн. - заборгованість за процентами. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1ст. 1049 ЦК України). З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами позики не виконав, у передбачений в договорах строк кошти (суму позик) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 2500 грн. і 5550 грн. у зв`язку з чим вимоги позивача ТОВ «Коллект Центр» про стягнення заборгованості у цій частині є обґрунтованою та підлягає до задоволенню. Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитами, суд зазначає слідуюче. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до положень договору позики №3522614506-78333 від 25.05.2021 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та відповідачем [PERSON] , відповідачу надано кредит на умовах строковості у розмірі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування такими та інших платежів, встановленим цим договором, строком на 20 днів із датою повернення кредиту 14.06.2021 року. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту №3522614506-78333 з 25.05.2021 року по 14.06.2021 року (20 днів). Починаючи з 15.06.2021 року позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. З огляду на вищевикладене, з відповідачки на користь позивача слід стягнути відсотки в розмірі 925,00 грн. нараховані за період з 25.05.2021 року по 14.06.2021 року, які суд розраховує наступним чином, беручи до уваги розмір процентної ставки 1,85% на день: 2500 грн. (тіло кредиту) х 1,85% (базова відсоткова ставка) х 20 днів (строк позики). Щодо умов укладеного між ТОВ «Маніфою» та відповідачем договору позики №1766295 від 23.02.2021 року дана фінансова установа надала позичальнику суму позики у розмірі 5550 грн., а остання зобов`язувалась повернути надану позику у повному обсязі у визначений договором строк - до 25.03.2021 року (30 днів), середньомісячний розмір процентів 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Відповідно до додаткових угод №1-5 вбачається, що сторони погодили продовження строку позики від 23.02.2021 року по 02.09.2021 року. Тобто, з відповідачки на користь позивача слід стягнути відсотки в розмірі 21014,40 грн. нараховані за період з 23.02.2021 року по 02.09.2021 року, які суд розраховує наступним чином, беручи до уваги розмір процентної ставки 1,99% на день: 5550 грн. (тіло кредиту) х 1,99% (базова відсоткова ставка) х 192 дня (строк позики). Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договорами позики, належним чином не виконала, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики №3522614506-78333 від 25.05.2021 року у розмірі 3425 грн., з яких: 2500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 925,00 грн - заборгованість за відсотками, а за договором позики №1766295 від 23.02.2021 року становлять 26564,40 грн, що складається із: 5550 грн. - заборгованість за позикою, 21014,40 грн. - заборгованість за відсотками, а всього у розмірі 29989,40 грн. в іншій частині в позові необхідно відмовити. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення договірних відсотків слід відмовити за безпідставністю. Суд, вирішуючи питання судових витрат керується ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, згідно з якою судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, витрати: на професійну правничу допомогу необхідну для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 42459,80 грн та задоволено на суму 29989,40 грн, тобто на 70,63 % (29989,40 х100: 42459,80). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2138,68 грн (3028х70,63:100). Разом з тим, за правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представником позивача подано до суду договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, укладений між позивачем та АО «Лігал Ассістанс», заявку про надання юридичної допомоги № 216 від 05.07.2014 року, витяг з акту 2, платіжну інструкцію, де вказано перелік послуг, сума гонорару 9000,00 грн. Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково (70,63 %), а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 6356,70 грн (9000х70,63:100).

Outcome: partial