Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

1. Короткий зміст доводів пред`явленого позову. У липні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що його батько [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS] . Після його смерті позивач почав оформлювати свої спадкові права та з`ясував, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про заборону на нерухоме майно №3933481 від 23 жовтня 2006 року, зі змісту якого вбачається, що на все майно позивача був накладений арешт на підставі постанови державного виконавця ВДВС у м. Бориспіль та Бориспільському районі серії АА №336493 від 17 жовтня 2006 року. З інформації, отриманої від відповідача виконавче провадження, в межах якого був накладений арешт, знищено за закінченням терміну зберігання. Наявне обтяження перешкоджає позивачу у здійсненні ним прав власника. Тому [PERSON] просить суд зняти арешт з його майна, накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС у м. Бориспіль та Бориспільському районі серії АА №336493 від 17 жовтня 2006 року, та виключити запис про заборону на нерухоме майно №3933481 від 23 жовтня 2006 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 липня 2024 року (а.с.16) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 15 липня 2024 року (а.с.18) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи до підготовчого судового засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 26 вересня 2024 року (а.с.29) було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. Головний державний виконавець Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Сорока В.І. не з`явився у судове засідання та подав заяву (а.с.23), в якій просив розглянути справу за відсутності представника відповідача. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок №460 від 25 жовтня 1978 року (а.с.11). Зі змісту інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №354771876 від 17 листопада 2023 року (а.с.8) та №354982250 від 20 листопада 2023 року (а.с.10) вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про заборону на нерухоме майно №3933481 від 23 жовтня 2006 року, зі змісту якого вбачається, що на все майно [PERSON] , зокрема і на житловий будинок [ADDRESS] , був накладений арешт. Спірні правовідносини регулюються розділом І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України та розділом VII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Закону України «Про виконавче провадження». 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду, якщо підстави для подальшого його вжиття припинились. Згідно з п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад (одним з принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС у м. Бориспіль та Бориспільському районі Желевської Г.В. серії АА №336493 від 17 жовтня 2006 року (а.с.6) в цілях виконання постанови №030377 від 28 серпня 2006 року, винесеною Головавтотрансінспецією про стягнення з [PERSON] штрафу в розмірі 1700 гривень 00 копійок на користь держави, був накладений арешт на все майно, що належить [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна позивача. 23 жовтня 2006 року на підставі вказаної постанови в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна був внесений запис про заборону на нерухоме майно №3933481. Вказана обставина підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №354771876 від 17 листопада 2023 року (а.с.8) та №354982250 від 20 листопада 2023 року (а.с.10). Зі змісту листа в.о. начальника Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) №112614 від 21 листопада 2023 року (а.с.9) вбачається, що виконавче провадження, в межах якого винесено постанову про арешт майна боржника та внесено до реєстру нерухомого майна запис про заборону на нерухоме майно №3933481 знищено за строком його зберігання. Подальше збереження арешту та заборони виконавця розпоряджатися майном [PERSON] безумовно порушує його права. Потреба у продовженні дії арешту нерухомого майна [PERSON] припинилась. Відмова у скасуванні вказаного обтяження сприятиме продовженню втручання держави у право позивача на мирне володіння його майном. Таке втручання є невиправданим, оскільки воно не ґрунтується на законі. Ця обставина свідчить про порушення речового права [PERSON] , передбаченого ч.1 ст.319 ЦК України та гарантованого п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на це суд висновує про те, що належить зняти арешт з майна [PERSON] , накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС у м. Бориспіль та Бориспільському районі серії АА №336493 від 17 жовтня 2006 року, та виключити запис про заборону на нерухоме майно №3933481 від 23 жовтня 2006 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Outcome: approved