Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

18 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Казанківської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. \~ В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після\~смерті її матері [PERSON] , яка мала місце [INFO] , відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 12.53 га, яка розташована в межах території Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області (колишня адміністративно-територіальна одиниця місця розташування: Миколаївська область, Казанківський район, Миколаївська сільська рада), кадастровий номер: 4823683900:03:000:0175.\~Вона є спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області [PERSON] 26 листопада 2007 року за р.№213. Так, 06 вересня 2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте приватним нотаріусом 06 вересня 2023 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском встановленого ст.1270 ЦК України строку на прийняття спадщини. Обґрунтовуючи причини пропуску встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини зазначила, що вона не проживала за однією адресою із спадкодавцем [PERSON] (с. Миколаївка Баштанський район Миколаївської області), оскільки зареєстрована та фактично проживає в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на час смерті спадкодавця [PERSON] , про існування заповіту не знала, через військовий стан в Україні та відсутності доступу до Спадкового реєстру вона не мала змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, через повномасштабне вторгнення російської федерації, з метою збереження свого життя вона вимушена була виїхати за межі України до Польщі де перебувала з 23.09.2022 року по 30.04.2023 року, що свідчить про наявність у неї об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] та про поважність причин пропуску строку для її прийняття. Посилаючись на зазначені обставини позивач, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті спадкодавця [PERSON] ,\~що мала\~місце 17 липня 2022\~року, тривалістю у шість місяців. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 19 вересня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач Казанківська селищна рада явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час, дату і місце його проведення була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією\~Верховного Суду, викладеною у постанові від\~22 грудня 2021 року\~справа №703/4978/19, провадження №61-13783св21. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Підставою для задоволення цих вимог може бути доведений належними доказами факт поважності причин, з яких пропущено строк для подачі відповідної заяви спадкоємцем. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснив, що при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд має дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Частиною 3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. \~ Матеріалами\~справи встановлено,\~що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Кривий Ріг Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 липня 2022 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (копія) (а.с.12). За життя 26 листопада 2007 року, [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області Беспалько С.І., зареєстрований в реєстрі за №213, згідно з яким остання заповіла належну їй земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в межах території Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК №042440, виданого 02 січня 2001 року Миколаївською сільською радою на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Миколаївської сільської ради від 21 листопада 2000 року №97, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №481, своїй дочці [PERSON] (копія) (а.с.84 спадкової справи №64/2022). З спадкової справи №64/2022, відкритої приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. від 12 вересня 2022 року (копія) вбачається, що спадкоємцем за заповітом від 26.11.2007 року після смерті [PERSON] є [PERSON] , та за заповітом від 01.12.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., зареєстрованого в реєстрі за №2315, після смерті [PERSON] є [PERSON] , яким 19.05.2023 року отримано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за р.№387 (копія) (а.с.37-93). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №69998910 від 12 вересня 2022 року спадкові справи, після смерті [PERSON] , не заводилась (а.с.45 спадкової справи №64/2022). При зверненні 06 вересня 2023 року до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. спадкоємцю за заповітом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.16, а.с.93 спадкової справи №64/2022). З копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] від 21.04.2017 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 23.09.2022 року виїхала за межі України та до 30.04.2023 року перебувала за її межами (а.с.19). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року за №2102-IX, у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжений відповідними Указами Президента України, в тому числі і Указом Президента України №740/2024 від 28 жовтня 2024 року, строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року на строк 90 діб, тобто до 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року. Таким чином, внаслідок триваючої широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України та запровадження воєнного стану на всій території України, перебування тривалий час за межами країни, створило позивачу [PERSON] перешкоди у тому, щоб своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк, суд вважає, що такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при подані заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи доводи представника позивача про поважність причин пропуску позивачем [PERSON] строку звернення із заявою про прийняття спадщини за заповітом, з огляду на встановлені судом обставини та наведені норми матеріального права суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем [PERSON] строку прийняття спадщини, що відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] , є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved