Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Зміст позовних\~вимог та\~позиції учасників\~справи У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, що 15 березня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір (оферти) № 15.03.2024-100000042. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 7 000 грн, строком на 70 днів, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,35% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути у розмірі 15 225 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 7 000 грн, заборгованість за процентами - 6 615 грн, заборгованість за комісією 1\~050 грн, неустойка 560 грн. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився, серед іншого в позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] \~ у\~судове засідання\~не з`явилася,\~причини неявки\~суду не\~повідомила,\~відзив на\~позов,\~заяви про\~розгляд справи\~у її\~відсутності чи\~відкладення розгляду\~справи суду\~не подала.\~Про дату,\~час та\~місце судового\~розгляду повідомлена\~шляхом направлення\~судових повісток\~за зареєстрованим\~місцем проживання\~ \~ [ADDRESS] (арк. спр. 29,30,41). Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи, а тому відповідно до вимог ст. 223 ЦПК наявні підстави для розгляду справи за відсутності відповідача. Процесуальні дії у справі 20 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09 жовтня року та 01 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на іншу дату у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання. Враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що 18 листопада 2024 року постановив ухвалу. Фактичні обставини справи, встановлені судом 15 березня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки від 15 березня 2024 року, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е892», укладено кредитний договір №15.03.2024-100000042 від 15 березня 2024 року. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (пункт 3.1 Пропозиції) (арк. спр. 9 на звороті - 15). Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції). Сума кредиту 7 000 грн. Строк на який надається кредит 70 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 23 травня 2024 року. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 4149-49ХХ-ХХХХ-2791 (п. 2, 3,4 Заявки). Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1,2% = (5862,07 / 7000)/70 х 100% (п. 6,7 Заявки). Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1050 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту (п. 8 Заявки). Неустойка- 70 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.13 Заявки). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором А892 (арк. спр. 8-9). Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 7 000 грн підтверджено квитанцією сервісу LiqPay, платіж 2437593551 від 15 березня 2024 року на платіжну карту [NUMBER] , призначення платежу: видача за договором №15.03.2024-100000042 (арк. спр.16 ). Зазначені реквізити банківської карти № [NUMBER] в квитанції LiqPay співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останньою у договорі (заявці) №15.03.2024-100000042 від 15 березня 2024 року. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частин першої, третьої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з\~частиною першою\~статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом. Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Споживчий центр» було укладено кредитний договір №15.03.2024-100000042 від 15 березня 2024 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кошти в сумі 7 000 грн строком на 70 днів, тобто до 23 травня 2024 року, а остання зобов`язалася повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, комісію, розмір яких визначений договором, а також неустойку у випадку невиконання/неналежного виконання зобов`язань за договором. 15 березня 2024 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Споживчий центр» суд вважає доведеним. Вказані обставини відповідач не спростувала. Згідно із наданою ТОВ «Споживчий центр» довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором [PERSON] за договором №15.03.2024-100000042 від 15 березня 2024 року, заборгованість складається із основного боргу 7 000,00 грн, процентів 6 615,00 грн, комісії 1050 грн, неустойки 560 грн, а всього 15 225,00 грн (арк. спр.18). Відповідач,\~в порушення\~умов укладеного\~кредитного договору,\~своєчасно не\~повернула кредитні\~кошти,\~ не\~сплатила \~ відсотки\~за користування\~кредитом та\~комісію \~ у\~зв`язку\~з чим\~ виникла заборгованість за кредитним договором №15.03.2024-100000042 від 15 березня 2024 року, яка підлягає стягненню з відповідача в розмірі 14 665 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 7 000 грн, заборгованість за процентами - 6 615 грн, заборгованість за комісією 1050 грн. Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростувала. Водночас позовні вимоги про стягнення неустойки у розмірі 560 грн, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє, з наступних підстав. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022 року внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Із зазначеного слідує, що законодавцем звільнено позичальників від неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню. Відтак, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 665 грн. Розподіл судових витрат Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням частково задоволення позовних вимог, відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України з\~відповідача на\~користь позивача\~слід стягнути\~судовий збір\~за подання\~позовної заяви\~у розмірі2\~333,26 грн (3 028 х 0,8=2\~422,40, 14 665 х 100 : 15225=96,32%, 2422,40 х 96,32% =2333,26).

Outcome: partial