Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

05.09.2024 позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , від імені та в інтересах яких діє представник - адвокат Буняк Д.М., звернули до суду з позовом до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просили: Встановити факт родинних відносин, а саме, що мати спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] , та батько позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , були рідними сестрою та братом; - визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/2 частки житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/4 частки житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/4 частки житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Обставини, якими позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги. [INFO] померла [PERSON] [PERSON] , [INFO] , народилася в місті Турка Львівської області і до дня смерті постійно проживала в будинку [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , була мамою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Померлий [PERSON] був двоюрідним братом позивачів, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Мама позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] та батько позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , [INFO] і мати спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , [INFO] були рідними сестрами та братом. Мати позивача [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Батько позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Тітка позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому проживав одиноко до дня смерті. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] , позивачі, звернулися до приватного нотаріуса Турківського (Самбірського) нотаріального округу Федаша М.М. із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки є спадкоємцями за законом за правом представлення. Однак отримали відмови у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, так, як за життя ані [PERSON] , ані її син [PERSON] не оформили право власності на вказаний житловий будинок, а тому позивачі змушені звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 11.09.2024 позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 24.09.2024 о 12:00 год. та витребувано докази в справі. 24.09.2024 на адресу Турківського районного суду Львівської області від приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. надійшли письмові докази, які витребовувалися судом, а саме: копія спадкової справи №19/2015 19-1/2015, яка заведена на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . 24.09.2024 за клопотанням представника позивачів адвоката Буняка Д.М. протокольною ухвалою суду, розгляд підготовчого судового засідання відкладено на 28.10.2024 о 10:00 год. 21.10.2024 представник позивачів адвокат Буняк Д.М. подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд: встановити факт родинних відносин, а саме те, що мама спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] та батько позивачів - [PERSON] й [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , були рідними сестрою та братом; визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/4 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/4 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також представник позивачів адвокат Буняк Д.М. заявив про виклик свідків. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 28.10.2024 прийнято до розгляду заяву представника позивачів адвоката Буняка Д.М. про збільшення позовних вимог у розглядуваній цивільній справі, закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 20.11.2024 о 15:30 год. Цією ж ухвалою суду викликано у судове засідання свідків [PERSON] та [PERSON] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їхній представник адвокат Буняк Д.М. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача Турківської міської ради Самбірського району Львівської області Стефаник І.В. в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення в частині вимог позивача [PERSON] , щодо вимог інших позивачів вказав на розсуд суду. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. [INFO] у місті Турка Львівської області померла [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.11.2000 Турківським відділом реєстрації актів громадянського стану - (а.с.83). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, сформованого 03.03.2015 о 10:47:34, номер витягу 00015111882 [PERSON] померла у віці 69, дата смерті - [INFO] , місце смерті - Україна, Львівська область, м.Турка, актовий запис 83; дата складання 16.11.2000 (а.с.110). Після смерті [PERSON] залишилося нерухоме спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем першої черги спадкування майна померлої [PERSON] був її син [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.01.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Турківського районного управління юстиції у Львівській області (а.с.80). Отже, [PERSON] був сином [PERSON] та проживав спільно з матір`ю і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та був єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері. [PERSON] вступив у володіння та управління спадковим майном, тобто, прийняв вказаний будинок у спадщину, але належним чином не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до довідки від 06.08.2015 за №1943, виданої виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської області, [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті проживав по [ADDRESS] . Спільно з ним до дня смерті проживала [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується відомостями будинкової книги (а.с.29). Відповідно до довідки від 03.03.2015 №631, виданої виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської область, [PERSON] , яка померла [INFO] до дня смерті проживала в [ADDRESS] , відповідно до будинкової книги (а.с.27). Відповідно до довідки по формі спадкування виконавчого комітету Турківської міської ради Турківського району Львівської області №1230 від 26.05.2015, [PERSON] , який помер [INFO] , до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із ним станом на 29.12.2014 зареєстрованих осіб немає (а.с.140). З копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 12.08.1959 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в місті Турка Львівської області; його батьками були: у графі батько стоїть прочерк, мати - [PERSON] (а.с.72). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому проживав одиноко до дня смерті. Відповідно до довідки від 03.03.2015 за №632 виданої виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської область, житловий будинок [ADDRESS] (а.с.27). Згідно рішення виконавчого комітету Турківської міської Ради народних депутатів № 84 від 21.05.1991 «Про перейменування вулиць м.Турка» та довідки № 3975 від 27.09.2016, виданої виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської області в місті Турка, вулицю Колісниченка перейменована на вулицю Потік (а.с.32-33). Відповідно до довідки №1941 від 06.08.2015, виданої виконавчим комітетом Турківської міської ради Львівської області, до дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , житловий будинок [ADDRESS] згідно адресного господарства, станом на 01.08.2015 належав [PERSON] ( підстава - адресне господарство міста, рішення виконкому) (а.с.28). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки - 376529587 від 30.04.2024 09:29:15), відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] - відсутні (а.с.17). Загальна інвентаризаційна вартість нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , станом на 24.05.2024 становить - 189 228, 00 грн, що підтверджується довідкою про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна № 107 від 24.05.2024 (а.с.26). Згідно з довідкою Самбірського МБТІ Львівської області №1639 від 23.09.20216 згідно записів у реєстрових книгах Самбірського бюро технічної інвентаризації житловий будинок на правах особистої власності в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.31). Те, що житловий будинок збудований [PERSON] підтверджується будівельним паспортом на земельну ділянку під будівництво одноповерхового житлового будинку в [ADDRESS] ,виданим на ім`я [PERSON] (а.с.44-47). Відповідно до Технічного звіту №17 від 21.09.20216 «Про проведення технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж» за результатами технічного огляду будівельних конструкцій та інженерних мереж на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам житлового будинку на [ADDRESS] визначено, що житловий будинок на [ADDRESS] знаходиться в задовільному стані, тобто, конструктивні елементи та будівлі в цілому придатні до експлуатації, встановлено її відповідність вимогам надійності та безпечної експлуатації, чинним державним будівельним нормам і правилам (а.с.34-43). Позивачем [PERSON] станом на 24.05.2024 виготовлено технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.18-21). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39779762, № 39779744 від 03.03.2015, № 39779823 від 03.03.2015 та № 39779801 від 03.03.2015 слідує, що спадкодавець [PERSON] , рік народження 1931 та [PERSON] , рік народження 1959 по своїй смерті заповіту не залишали ( а.с.5-59) . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (номер витягу 39779876 від 03.03.2015) після смерті [PERSON] . приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Федашем М.М. заведено спадкову справу №19/2015, номер у спадковому реєстрі 57180776 (а.с.59). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (номер витягу 39779957 від 03.03.2015) після смерті [PERSON] . приватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу Федашем М.М. заведено спадкову справу №19/1/2015, номер у спадковому реєстрі 57180819 - (а.с.60). З копії спадкової справи №19/2015 19-1/2015, що заведена на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що 03.03.2015 із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся позивач [PERSON] , оскільки спадкоємцем до майна померлих [PERSON] та [PERSON] , була б його мама - [PERSON] , яка померла [INFO] і була сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] та тіткою [PERSON] , який помер [INFO] . Те, що [PERSON] , [INFO] - тітка позивача [PERSON] та [PERSON] , [INFO] - мама позивача [PERSON] є рідними сестрами, підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, номер 00016329017, сформованого 17.02.2016 о 10:48:36 в якому зазначено, що батьком та матір`ю [PERSON] та [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] відповідно (а.с.78 і на звороті). Згідно зазначеної копії Витягу номер 00016329017, сформованого 17.02.2016 о 10:48:36, та копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 05.03.2015 о 10:31:42, номер витягу 00015123585, мама позивача [PERSON] - [PERSON] , народилася [INFO] , місце народження: Львівська область, Турківський район, м.Турка; відомості про батька зазначено - [PERSON] , місце проживання: Львівська область, Турківський район, с. Мельничне; відомості про матір зазначено - [PERSON] , місце проживання: Львівська область, Турківський район, м.Турка - (а.с.78, 123). Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] , серії IV [NUMBER] від 15.12.1962 [PERSON] народився [INFO] в місті Турка, Львівської області; його батьками були: батько - [PERSON] , мати [PERSON] - (а.с.73). Відповідно до копії свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] від 10.03.1962 [PERSON] , 1933 р.н. (батько позивача [PERSON] ) зареєстрував шлюб з [PERSON] , 1937 р.н. ( мати позивача [PERSON] ), після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині [PERSON] - (а.с.76). Мати позивача [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO] , була сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] та тіткою [PERSON] , який помер [INFO] . Отже, позивач [PERSON] та померлий [PERSON] були двоюрідними братами по лінії матері. Постановою приватного нотаріуса Турківського районного нотаріального округу Федаша М.М. від 21.08.2015, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку за [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на спадкове майно його матері, його тітки - [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої спадщину прийняв її син [PERSON] , але належним чином не оформив своїх спадкових прав, на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2015 (а.с.86). Також згідно наданої копії спадкової справи №19/2015 19-1/2015, яка заведена на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , 26.06.2015 із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся позивач [PERSON] , оскільки спадкоємцем до майна померлих [PERSON] та [PERSON] , був би його батько [PERSON] (якби він був живим на день відкриття спадщини), який помер [INFO] і був братом [PERSON] , яка померла [INFO] та дядько [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] , серії [NUMBER] від 18.01.1951 позивач [PERSON] народився [INFO] ; його батьками були: батько - [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.74). Постановою приватного нотаріуса Турківського районного нотаріального округу Федаша М.М. від 30.09.2015, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на спадкове майно його матері, тітки спадкоємця [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої спадщину прийняв її син [PERSON] , але належним чином не оформив своїх спадкових прав, на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2015 через відсутність правовстановлюючих документів про право власності на нерухоме майно ( а.с.13). Також, 24.06.2015 із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася позивач [PERSON] , оскільки спадкоємцем майна померлих [PERSON] та [PERSON] , був би її батько [PERSON] (якби він був живим на день відкриття спадщини), який помер [INFO] і був братом [PERSON] , яка померла [INFO] та дядько [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.2024 позивача [PERSON] , народилася [INFO] ; її батьками були: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] - (а.с.75). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 14.02.1976 позивач [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині [PERSON] - (а.с.155). Постановою приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Федаша М.М. від 30.04.2024 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку житлового будинку разом з приналежними йому господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на спадкове майно його матері, - [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої спадщину прийняв її син [PERSON] , але належним чином не оформив своїх спадкових прав. Свідоцтва про народження батька позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , не збереглося, тому у позивачів [PERSON] та [PERSON] виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме те, що мати спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] та батько позивачів [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] були рідними сестрою та братом. Таким чином, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивачі через відсутність правовстановлюючих документів на спірний спадковий будинок, позбавлені права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулася до суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.05.2024 у справі № 206/851/23 факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки (постанова Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 144/1842/21 (провадження № 61-8262св23). Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (постанова Верховного Суду від 20.12.2023 у справі № 283/1742/21 (провадження № 61-11547св22). У постанові від 10.04.2019 в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. Зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. За наявності у вимогах про встановлення факту родинних відносин спору про право такий факт встановлюється у порядку позовного провадження. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів (постанова Верховного Суду від 06.12.2023 в справі № 754/6885/22 (провадження № 61-6167св23)). В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Позитивні юридичні факти, тобто ті, які повинні існувати на час відкриття спадщини і можуть зумовлювати, за передбачених у ЦК умов, виникнення права на спадкування за законом. Аналіз положень глави 68 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); квазіродинних відносин (усиновлення спадкоємця чи спадкодавця); сімейних відносин (шлюб зі спадкодавцем; проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини); відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.03.2021 в справі № 643/14592/18 (провадження № 61-15094св20). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). З урахуванням висновків Верховного Суду суд зазначає, що встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як рідними сестрою і братом має юридичне значення, бо від цього залежить виникнення спадкових прав у позивачів [PERSON] та [PERSON] , підтвердження такого факту є передумовою реалізації спадкових прав позивачів. Згідно показань свідка [PERSON] , жителя [ADDRESS] , наданих у судовому засіданні, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами та братом, син [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є між собою двоюрідні. Будтнок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] будувала [PERSON] , при тому вказав, що батьками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні свідок [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] пояснила, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були між собою рідними сестрами та братом, їхніми батьками були [PERSON] та [PERSON] . Син [PERSON] - [PERSON] та позивачі є між собою двоюрідні. Все життя [PERSON] проживала лише з своїм сином [PERSON] , інших членів сім`ї у них не було. З урахуванням вищевикладеного, позивачі [PERSON] , [PERSON] та померлий [PERSON] були двоюрідними братами та сестрою по лінії батька, так як їхні батьки були рідними. Також про бажання прийняти спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] заявляла і громадянка [PERSON] , яка пред`явила нотаріусу рішення Турківського районного суду Львівської області від 24.03.2015 у справі № 458/262/15-ц про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] (а.с.141), яке в подальшому ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30.05.2016 було скасоване, а рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 19.07.2023 у справі №458/906/17 [PERSON] було відмовлено в задоволенні позовної заяви про визнання її особою, яка проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Рішення набрало законної сили 04.09.2023 (а.с.50-54) . Таким чином [PERSON] немає жодного відношення щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ст.315 ЦПК України, у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами, а також можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ч.ч. 1-2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст. 46 цього Кодексу). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Місцем відкриття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкоємців першої, другої та четвертої черги спадкування за законом немає. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними братами та сестрою [PERSON] і відповідно до ст.1266 ЦК України мають право на спадкування тієї частки спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові ( тітці, дядькові спадкодавця ), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 1263 ЦК України визначено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Мама позивача [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] і тому її син, тобто [PERSON] закликається до спадкування за правом представлення. Батько позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] і тому його діти, тобто позивачі [PERSON] та [PERSON] закликаються до спадкування за правом представлення. Статтею 1266 ЦК України визначені правила спадкування за правом представлення й згідно норм зазначеної статті спадкоємцями за правом представлення мажуть бути: Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1266 ЦК України); Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини( ч.2 ст. 1266 ЦК України). Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1266 ЦК України). Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 4 ст. 1266 ЦК України). Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну(ч. 5 ст. 1266 ЦК України). При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення (ч. 6.ст. 1266 ЦК України). Отже, згідно ст. 1266 ЦК України до спадкування за правом представлення закликаються саме згадані вище особи й позивачі належать до вищеперерахованої категорії осіб. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Місцем відкриття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цих прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 4.12 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зат. наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Право власності на такий житловий будинок не зареєстровано у встановленому законом порядку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивачів може бути реалізовано лише в судовому порядку. Між позивачами, також відсутній спір відносно частки кожного з них у спадщині. Також суд звертає увагу на розбіжності в написанні по батькові родичів сторін та розбіжності в імені позивачки [PERSON] у документах, які видані в різні роки, різними державними установами, на різних мовах, суд відносить до орфографічних особливостей оформлення цих документів на той час, тому до уваги не приймає, оскільки всі інші відомості, які в них містяться, співпадають. Відповідно до положень матеріального та процесуального закону, змісту позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивачів в спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України шляхом визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved