Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач МТСБУ (в особі представника - адвоката Попова В.Є.) звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ціна позову - 37 773,96 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.07.2022 року приблизно о 22 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Одеса, мала місце ДТП за участю автомобіля «Renault» д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач), та автомобіля «Toyota» д.н.з. « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Toyota» д.н.з. « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2022 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відтак, власник пошкодженого «Toyota» д.н.з. « [NUMBER] », Департамент патрульної пооліції - 09.01.2023 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження від 06.02.2023 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota» д.н.з. « [NUMBER] », склала: 38 744 грн. 97 коп. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 34 283 грн. 96 коп. Крім того, Позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 3 490,00 грн. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 37 773 грн. 96 коп. Посилаючись на викладені обставини справи, позивачем заявлені наступні вимоги: - стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого майнового відшкодування у розмірі 37 773 грн. 96 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 вересня 2024 року відкрито провадження в справі за та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено її судовий розгляд. В судове засідання представник позивача не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендоване поштове повідомлення, відзив, або пояснення на позов не надавав. Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Судом встановлено, що 24.07.2022 року приблизно о 22 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Одеса, мала місце ДТП за участю автомобіля «Renault» д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач), та автомобіля «Toyota» д.н.з. « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Toyota» д.н.з. « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2022 року встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Відповідача, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст.122-2, ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №208248799). Потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП, та Заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно Висновку експерта №18/89734 від 06.02.2023 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota» д.н.з. « [NUMBER] », склала: 38 774,97 грн. Судом встановлено, що на виконання вимог вище зазначеного закону, відповідно до наказу № 89734 від 08.03.2023 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі у зв`язку з настанням страхового випадку у розмірі 34 283,96 грн. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 34 283,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням №824143 від 13.03.2023 року. Крім того, Позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 3 490, 00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №13 від 06.02.2023 року. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 37 773грн. 96 коп. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до положень п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 41.4 ст. 41 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до обґрунтованого висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір - 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved