Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У вересні 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсним одностороннього правочину. Так, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що [PERSON] (далі по тексту рішення - позивач або Клієнт), був постійним клієнтом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту рішення - відповідач або Банк). Водночас, при звернені до клієнт-банку, ним було виявлено, що відкриті у Банку рахунки [NUMBER] та [NUMBER] заблоковані, жодних дій із керування власними коштами на цих рахунках позивач здійснити не міг. На звернення позивача з запитом до Банку, останнього було повідомлено, що 22.07.2022 року, Банком було направлено повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку, з посиланням на приписи ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення». Відтак, позивач вказує, що відповідач не надав жодних письмових доказів на підтвердження підставності встановлення неприйнятно високого ризику позивачу, тому передбачувані посилання Банку на наявність підстав для припинення правовідносин сторін, у зв`язку із встановленням клієнту неприйнятно високого ризику вказує на невідповідність такого одностороннього правочину положенням ст. 203 ЦК України, а отже, в силу приписів ст. 215 ЦК України, є підставою для визнання його недійсним. Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та з урахуванням уточнень просить суд визнати недійсним правочин у формі односторонньої відмови від підтримання ділових відносин/відмови в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунків відносно клієнта-фізичної особи [PERSON] , що вчинений акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», на підставі висновку Напрямку «Фінансовий моніторинг» АТ КБ «Приватбанк» № Е.17.U.0.0/4-7223411 від 21.07.2022 року. 03.10.2024 ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 13.12.2023 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що за результатами перевірки, АТ КБ "ПриватБанк" прийшов до висновку, що фінансові операції та дії ТОВ "ГАУМАРДЖОС" та пов`язаних з ним осіб є підозрілими за ознакою, визначеною ст. 12 Закону про ПВК/ФТ та Додатку 6 "Посилені заходи належної перевірки клієнта" Положення про здійснення банками фінансового моніторингу. Таким чином, обслуговування ТОВ "ГАУМАРДЖОС" та пов`язаних з ним осіб, характер або наслідки їх фінансових операцій несли (як було встановлено) реальну або потенційну небезпеку використання АТ КБ "ПриватБанк" з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, щодо відповідних осіббуло прийнято Банком рішення про встановлення неприйнятно високого ризику та про відмову від підтримання ділових відносин шляхом розірвання ділових відносин і закриття рахунків на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Після прийнятого рішення АТ КБ "ПриваБанк" про розірвання ділових відносин з позивачем, на його поштову адресу реєстрації: [ADDRESS] - Банком було скеровано повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку від 22.07.2022 № 20.1.0.0.0/7-220722/106, про що надаються докази: Реєстр поштових відправлень від 26.07.2022 та фіскальний чек Укрпошти від 26.07.2022. Таким чином, представник відповідача вказує, що спірний правочин відповідає вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України та вчинений АТ КБ "ПриватБанк" з дотриманням усіх вимог законодавства про фінансовий моніторинг. З врахуванням зазначеного, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог. 01.01.2024 представником позивача було подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що право Банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення Клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є абсолютним, а є таким, що залежить від настання певних визначених Законом обставин, тобто лише за умови встановлення Клієнту неприйнятно високого ризику внаслідок проведення внутрішньої перевірки і за наявності для цього об`єктивних підстав. При цьому Банк зобов`язаний підтвердити існування правових підстав для встановлення неприйнятно високого ризику. Відтак, жодних підстав для встановлення позивачу неприйнятно високого ризику не було, а отже і одностороння відмова від підтримання ділових відносин банку із клієнтом була вчинена безпідставно. Також, своїми діями Банк поставив свого Клієнта - [PERSON] в такі умови, коли в досудовому порядку позивачу неможливо було взаємодіяти з Банком, щоб запобігти «присвоєнню неприйнятно високого ризику клієнту», оскільки Банк не звертався ні до ТОВ «Гаумарджос» безпосередньо, ані до [PERSON] , як власника та керівника ТОВ «Гаумарджос», ані до - [PERSON] із запитами про надання документів та/або інформації або будь-якими іншими запитами. Натомість всі висновки, яких Банк досягнув у спірних правовідносинах, не ґрунтуються на фактичних обставинах і досягнуті в односторонньому порядку - без участі Клієнта. Окрім цього, матеріали справи не містять рішення Банку про встановлення неприйнятно високого ризику за результатами переоцінки ризику [PERSON] та рішення про відмову від підтримання ділових відносин із клієнтом [PERSON] із зазначенням правових підстав для його ухвалення. Також, надані відповідачем документи жодним чином не підтверджують існування правових підстав для встановлення позивачу неприйнятно високого ризику, у зв`язку з чим Банк не довів належними та допустимими доказами обставин вчинення [PERSON] фінансових (платіжних) операцій, які містять ознаки здійснення ризикової діяльності в сфері фінансового моніторингу та існування ризику застосування до Банку відповідних заходів впливу, зокрема, незаконності джерел походження коштів позивача та/або ТОВ «Гаумарджос», інших їх активів або прав на такі активи, а також не довів наявності в банківських операціях позивачка ознак відмивання доходів. При цьому умовна підозрілість (на думку працівників банку) проведення фінансових операцій не може слугувати підставою вважати, що такі фінансові операції підпадають під ознаки підозрілої діяльності клієнта та/або фіктивності такої діяльності, у зв`язку з чим до позивача мав би бути встановлений неприйнятно високий ризик. 20.03.2024 ухвалою суду було призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, у підготовчому судовому засіданні. Окрім цього, даною ухвалою суду було витребувано від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» інформацію та документи. 22.04.2024 представником Банку на виконання вимог суду було подані документи. 07.05.2024 представником позивача було подано зміну предмету позову. 08.05.2024 ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та пейдено до розгляду справи по суті. Позивач та представник позивача в судовому засіданні зазначили, що позивач звернувся до відповідача надавши відомості щодо походження коштів, та переказав їх на рахунок товариства, однак відповідач заблокував рахунок не взявши жодних пояснень або ж не дослідивши жодних документів. З врахуванням зазначеного, позивач та його представник просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши учасників процесу, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Так, встановлено, що [PERSON] є клієнтом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк». При звернені до клієнт-банку, позивачем було виявлено, що відкриті у Банку рахунки [NUMBER] та [NUMBER] заблоковані, жодних дій із керування власними коштами на цих рахунках позивач здійснити не міг. Позивач стверджує, що його не було попереджено про блокування або загрозу блокування рахунків та/або не було надіслано від Банку жодного запиту щодо надання додаткової інформації чи документів, так само позивачем не було вчинено дій, що заборонені законодавством або угодою із банком з приводу керування рахунком, які б також мали наслідком виникнення підстави для блокування Банком вказаного рахунку. Крім того, при відкритті рахунку з його боку були надані усі запитувані Банком документи та відомості, в тому числі і в частині ідентифікації його як клієнта. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до відповідача з листом-запитом від 23.05.2023 року № б/н, у якому Банку були поставлені питання із проханням надати підтверджуючі документи та/або інформацію стосовно даної ситуації. Так, листом від 29.06.2023 року № 20.1.0.0.0/7-230612/28045 відповідач повідомив позивача, що 22.07.2022 року на адресу позивача Банком було направлено повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку, яке як стверджує позивач не отримував. Таким чином, позивач стверджує, що відповідач не надав жодних письмових доказів на підтвердження підставності встановлення неприйнятно високого ризику позивачу, тому передбачувані посилання Банку на наявність підстав для припинення правовідносин сторін у зв`язку із встановленням клієнту неприйнятно високого ризику вказує на невідповідність такого одностороннього правочину положенням ст. 203 ЦК України, а отже в силу приписів ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним. З доводів відповідача вбачається, що напрямком "Фінансовий моніторинг" АТ КБ "ПриватБанк", відповідно до внутрішнього Порядку здійснення поглибленої перевірки клієнтів, були проведені посилені заходи належної перевірки та аналіз фінансових операцій (їх сукупності) клієнтаАТ КБ "ПриватБанк" - ТОВ "ГАУМАРДЖОС" (код 44627352) щодо наявності/відсутності індикаторів підозрілості фінансових операцій цієї юридичною особи. За результатами поглибленої перевірки були виявлені обґрунтовані підозри про здійснення клієнтом ТОВ "ГАУМАРДЖОС" (код 44627352) та пов`язаними з ним особами операцій ВК/ФТ, що стало підставою для встановлення, як клієнту ТОВ "ГАУМАРДЖОС" (код 44627352), так і пов`язаним з ним фінансовими операціями особам - клієнтам (у тому числі і Позивачу - [PERSON] ) неприйнятно високого ризику ділових відносин. Так, напрямком "Фінансовий моніторинг" АТ КБ "ПриватБанк" було встановлено, що [PERSON] зі свого особистого рахунку № [NUMBER] (картка [NUMBER] ), відкритого в АТ КБ "ПриватБанк", перерахував протягом 2-х днів (06.07.2022 та 08.07.2022) - 13,5 млн грн на банківський рахунок ТОВ "ГАУМАРДЖОС" (код 44627352), директором та засновком якого є дружина Позивача - [PERSON] . Легалізація позивачем коштів у розмірі 13,5 млн грн, джерело походження яких невідомо, було здійснено фактично без економічного змісту транзитом через ТОВ "ГАУМАРДЖОС". Кошти були перераховані Позивачем як позика без ПДВ юридичній особі ТОВ "ГАУМАРДЖОС", яка мала ознаки фіктивності (відсутність виробничих потужностей за наявності КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; наявність в штаті тільки 1-єї особи - директора; наявність податкового боргу) Далі, отримані ТОВ "ГАУМАРДЖОС" кошти від [PERSON] частково (у розмірі 8,4 млн грн) були перераховані протягом 2-х днів на рахунок іншої юридичної особи - ТОВ "Сієста.Юа" (код 44581863) - є клієнтом АТ КБ "ПриватБанк". Діяльність клієнта ТОВ "ГАУМАРДЖОС" була визнана підозрілою та АТ КБ "ПриватБанк" ,за наявності відповідних критерієв, визначених частиною шостою статті 7 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" - наявність обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною, відмовився від підтримання ділових відносин з такою особою та іншими, пов`язаними з нею фінансовими операціями, особами. Отже, легалізації коштів позивача невідомого походження відбулася з наступним переказом таких коштів по безтоварним операціям на рахунки пов`язаної з ним компанії. Таким чином, за результатами перевірки, АТ КБ "ПриватБанк" прийшов до висновку, що фінансові операції та дії ТОВ "ГАУМАРДЖОС" та пов`язаних з ним осіб є підозрілими за ознакою, визначеною ст. 12 Закону про ПВК/ФТ та Додатку 6 "Посилені заходи належної перевірки клієнта" Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, а саме: 1) є складними фінансовими операціями; 2) є незвично великими фінансовими операціями; 3) не мають очевидної економічної чи законної мети. Відтак, представник відповідача вказує, що так як обслуговування ТОВ "ГАУМАРДЖОС" та пов`язаних з ним осіб, характер або наслідки їх фінансових операцій несли (як було встановлено) реальну або потенційну небезпеку використання АТ КБ "ПриватБанк" з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, щодо відповідних осіб було прийнято Банком рішення про встановлення неприйнятно високого ризику та про відмову від підтримання ділових відносин шляхом розірвання ділових відносин і закриття рахунків на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 15 Закону про ПВК/ФТ. Після прийнятого рішення АТ КБ "ПриваБанк" про розірвання ділових відносин з позивачем, на його поштову адресу реєстрації: [ADDRESS] - Банком було скеровано Повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку від 22.07.2022 № 20.1.0.0.0/7-220722/106. Так, у даному повідомленні Банк зазначив, що,

Outcome: dismissed