Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. В обґрунтування позову зазначила, що за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2012 на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання двох синів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на дату подачі цього позову старшому сину виповнилося 18 років і він втратив право на отримання аліментів, змінилась економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на комунальні послуги, збільшились витрати на утримання другого сина: навчання в школі, харчування, одяг, засоби гігієни, відвідування додаткових занять, гуртків. У зв`язку з викладеним просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь позивачки на утримання [PERSON] на стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн щомісяця. Ухвалою суду від 02.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 20.11.2024 на адресу суду від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. В цій заяві вона вказала, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. 20.11.2024 на адресу суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи у його відсутність. В своїй заяві відповідач вказав, що не визнає позов, бажає і в подальшому сплачувати аліменти у розмірі від усіх видів заробітку. Просив у позові відмовити. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від спільного подружнього життя мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2012 у справі № 2/422/3220/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частин з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.02.20212. Як вбачається з Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, від 20.08.2024 № 195831/В20 по ВП № [NUMBER], з лютого 2024 року з Відповідача стягуються аліменти на утримання його неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частки від усіх видів його доходів, що фактично складає 1 598,00 грн на місяць. Відповідач [PERSON] є працездатною особою. Працює водієм автотранспортних засобів у ТОВ «АРК». Розмір заробітної плати отриманий з січня 2024 року по вересень 2024 року включно складає 53 854,96 грн. Має ще одного сина від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вирішуючи позовні вимоги, суд доходить висновку, що розмір аліментів, який на цей час стягується з відповідач, а саме 1 598,00 грн, не є достатнім для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Отже наявні правові підстави для змінення способу стягнення аліментів на утримання дитини, але не у повному розмірі, про який просить позивач, оскільки суд приймає до уваги наявність іншої дитини від шлюбу, на утримання якої відповідач також зобов`язаний сплачувати аліменти та рівень доходу відповідача. Приймаючи до уваги, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 2 000,00 грн щомісяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial