Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

31.05.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1115-1239 від 18.11.2022 року в розмірі 45 336 грн., яка виникла станом на 03.04.2024 року через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєв Є.В. у позові просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 18.11.2022 року між сторонами в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1115-1239, на підставі якого відповідач отримав кредит шляхом відкриття невідновлюваної кредитної лінії за умови його повернення до 14.09.2023 року зі сплатою процентів за ставкою 3 % за день користування. Згідно з довідкою позивача на виконання умов договору позивачем перераховано 17 800 грн. на картку, зазначену в договорі, що підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк». Також на підтвердження укладення договору з відповідачем позивач надав правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) і паспорт споживчого кредиту. У позові зазначено, що відповідач порушив умови Договору та прострочив повернення кредиту і сплати процентів внаслідок чого в нього виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача станом на 03.04.2024 року становить 126 326 грн., з яких: 17 800 грн. - заборгованість за кредитом, 108 526 грн. - заборгованість за відсотками. Позивач просить стягнути частину заборгованості, а саме 45 336, грн., з яких: 17 800 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 27 536 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом (тілом кредиту) і відсотками суд виходив із такого. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач підписавши договір, у якому сторони погодили умови щодо сплати процентів, кредитні кошти отримав, розрахунок позивача не спростував, суд доходить висновку, що заборгованість за договором є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 2 422,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved