Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що [INFO] у віці 51 рік помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Сарновицькою сільською радою, Коростенського району, Житомирський області, про що 17 січня 1997 року складено відповідний актовий запис №2. З відповіді відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області №859/9 від 19.03.2024 року слідує, що [PERSON] [INFO] , на день смерті був зареєстрований по [ADDRESS] . Згідно відомостей, що містяться в архівній погосподарський книзі з померлим на день смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані: - [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO] Згідно ст.529 Цивільного кодексу Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. [PERSON] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 вересня 1969 року, мати [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] не перебувала. В Другій коростенській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрита спадкова справа №396/1997. 26.12.1997 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у виді грошового вкладу з відповідними процентами, нарахуваннями та комісіями, що знаходяться в [ADDRESS] , на рахунку № [NUMBER] . До складу спадщини, що залишилася не оформленою після смерті [PERSON] відноситься сертифікат на право земельну часку (пай) серії [NUMBER] виданий 21 травня 1997року. 03.05.2024 року Другою коростенською державною нотаріальною конторою, на його заяву надана відповідь №256/01-16, відповідно до змісту якої роз`яснено, по оформленню спадкових прав після смерті батька [PERSON] , на право на земельну частку (пай) КСП «Полісся» с. Сарновичі, Сарновицької сільської ради Коростенського району, Житомирської області, розміром 4,34 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 029958, видати неможливо, оскільки вищевказаний документ видано 21.05.1997 року, тобто після смерті [PERSON] . Згідно статі 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Оскільки вищевказаний Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] був виданий 21 травня 1997 року, тобто після його смерті, то вказане право не земельну частку (пай) не може входити до складу спадщини. Виходячи з вищевикладеного нотаріусом рекомендовано звернутися для вирішення даного питання в суд. Згідно п. 17 перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п.11 Постанови ВСУ «про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до правової позиції визначеної в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі №265/6868/16-ц, у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину Сертифікату на право земельну часку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства «Полісся» с. Сарновичі, Сарновицької сільської ради, Коростенського району, Житомирської області, серії [NUMBER] виданого 21 травня 1997року на ім`я [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача просив позов розглядати без сторони позивача, заявлені вимоги підтримав. Від відповідача [PERSON] 13.09.2024 року надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача у якій зазначено про визнання позову. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] у віці 51 рік в с.Сарновичі Коростенського району Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.01.1997 року Сарновицькою сільською радою Коростенського району Житомирської області. З листа начальника відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області №859/9 від 19.03.2024 року слідує, що згідно відомостей, які містяться в Реєстрі територіальної громади [PERSON] , [INFO] , на день смерті був зареєстрований по [ADDRESS] . Згідно відомостей, що містяться в архівній погосподарський книзі з померлим на день смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; Згідно ст.529 Цивільного кодексу Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ступінь родинного зв`язку між позивачем [PERSON] та його спадкодавцем [PERSON] підтверджено наявними в справі доказами, зокрема, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 10 вересня 1969 року. Відповідач [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] не перебувала. Статтями 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час відкриття спадщини), визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву. Статтями 529, 530 ЦК України ( в ред.1963 року) визначалось дві черги спадкоємців. До першої черги відносились в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належила також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. До другої черги спадкоємців за законом при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, відносились у рівних частках брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). З матеріалів справи слідує, що в провадженні другої коростенській державній нотаріальній конторі перебуває спадкова справа №396/1997 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 26.12.1997 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстраційний №3026. Спадкове майно на яке видане свідоцтво, складається з грошового вкладу з відповідними процентами, нарахуваннями та комісіями, що знаходяться в [ADDRESS] , на рахунку № [NUMBER] . 03.05.2024 року [PERSON] звернувся до другої коростенської державної нотаріальної контори з питання оформлення спадкових прав, які налжеали його спадкодавцю згідно сертифікату на право на земельну часку (пай) серії ЖТ №0299958 виданого на ім`я [PERSON] [INFO] . Нотаріус Другої коростенської державної нотаріальної контори на вищевказане звернення позивача надав відповідь за №256/01-16 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщинку після смерті батька [PERSON] , на право на земельну частку (пай) КСП «Полісся» с. Сарновичі, Сарновицької сільської ради Коростенського району, Житомирської області, розміром 4,34 в умовних кадастрових гектарах, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 029958 в 1/2 частці, з тих підстав, що вказаний сертифікат видано Коростенською районною державною адміністрацією Житомирської області 21.05.1997 року, тобто після смерті [PERSON] . Одночасно вказаним листом поінформовано, що син спадкодавця [PERSON] прийняв спадщину в 1/2 частці після смерті батька [PERSON] у порядку ст.549 ЦК України ( в ред.1963 року), однак своїх спадкових прав не оформив. [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] за заявою матері [PERSON] про прийняття спадщини заведено спадкову справу №36/2006 та 30.03.2006 року за реєстровим №381 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай). Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Приписами ст.524 ЦК України (в ред.1963 р.) та ст.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи наведене, а також те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадкове майно, з приводу якого порушено спір, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню. При цьому, враховуючи неправильне трактування позовних вимог у резолютивній частині позовної заяви ( позивач просить визнати право на 1/2 частку сертифікату), разом з тим, до складу спадщини входить не сертфікат, а право, на яке видано вказаний документ, тому формулювання задоволених вимог викладено судом у спосіб визначений ЦК України.

Outcome: approved