Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

АТ «ОТП Банк» направив поштою до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка надійшла до суду 16 жовтня 2024 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2024 року позовну заяву було прийнято до провадження суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2024 року було постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 02 січня 2022 року між [PERSON] і позивачем було укладено кредитний договір № 2038671911, згідно з умовами якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 23 388 грн. строком до 02 лютого 2023 року на придбання товару, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 3 % щомісячно від суми кредиту. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 12 липня 2024 року становить 23 599 грн. 84 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20 788 грн. 20 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 2 811 грн. 64 коп. Просили стягнути з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість у розмірі 23 599 грн. 84 коп., а також судовий збір у розмірі 3 028 грн. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 7 ст. 147 ЗУ «Про\~судоустрій і\~статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06\~березня 2022\~року №\~1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ, підсудних Приморському районному судові м. Маріуполя Донецької області, Орджонікідзевському районному судові м. Маріуполя Донецької області та Першотравневому районному судові Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 02 січня 2022 року між [PERSON] і позивачем було укладено кредитний договір № 2038671911, згідно з умовами якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 23 388 грн. строком до 02 лютого 2023 року на придбання товару (а.с. 13-14), а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 3 % щомісячно від суми кредиту (а.с. 4-7). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого відповідно до розрахунків, наданих позивачем, виникла заборгованість у розмірі 23 599 грн. 84 коп. (а.с. 17). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~2\~ЗУ «Про\~банки і\~банківську діяльність» банківський кредит, будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст.\~89\~ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2038671911 від 02 січня 2022 року у розмірі 23 599 грн. 84 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20 788 грн. 20 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 2 811 грн. 64 коп. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3\~028 грн. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк», складає 26 627 грн. 84 коп. (23 599 грн. 84 коп. + 3 028 грн. = 26 627 грн. 84 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved