Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТзОВ «ВЕРРА ФІНАНС» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 13.08.2019 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95541222000. Відповідно до умов Договору відповідач отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 30000 грн. зі строком дії до 10.09.2021. 25.01.2023 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» був укладений Договір факторингу №237, відповідно до якого ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» стало новим кредитором у зобов`язаннях з [PERSON] . Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС», ні на рахунок попереднього кредитора. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав «ВЕРРА ФІНАНС», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 46415,98 грн. та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3028,00 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 08.10.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви отримала 17.10.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв та клопотань не надала, відзиву не надіслала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 13.08.2019 [PERSON] звернулася до АТ «Укрсиббанк» із Анкетою-заявою на надання споживчого кредиту та 13.08.2019 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №95541222000. Відповідно до умов Договору відповідач отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 30000 грн. зі строком дії до 10.09.2021. Процентна ставка становить 55% річних. Загальна вартість ліміту кредитування становить 77520 грн. (а.с.10-12). Також до матеріалів справи надано Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. Так, згідно паспорта орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом складає 77520 грн., тому числі відсотки 27520 грн. (а.с.13). 25.01.2023 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» був укладений Договір факторингу №237, відповідно до якого АТ «Укрсиббанк» передає ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.33-35). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі права вимоги від 25.01.2023 підтверджує факт переходу від АТ «Укрсиббанк» до ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.36). Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 25.01.2023 до Договору факторингу, ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 46 415,98 грн., з яких 28123, 82 грн. - заборгованість за основним боргом та 18 292, 16 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.38). Розрахунок заборгованості за кредитним договором №95541222000 надано позивачем станом на 23.09.2024, згідно якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.29). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що між первісним кредитором АТ «Укрсиббанк» правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 13.08.2019 Кредитного договору №95541222000. Згідно вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 30 000 грн. [PERSON] , будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Суми, які підлягають стягненню, відповідають умовам Договору та строку його дії. Крім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Тому, позов суд задовольняє. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved