Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

18.09.2024 представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, якою просить позбавити батьківських прав: [PERSON] , у відношенні її дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з матері аліменти на користь дитини. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що у 2023 році родина [PERSON] потрапила у поле зору служби у справах дітей у зв`язку з повідомленням патрульної поліції, що дитина сама, без догляду дорослих, стоїть на підвіконні другого поверху без догляду дорослих. На мати за таким фактом було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП, проведено профілактичні бесіди з матір`ю дитини. 11.09.2024 до служби у справах дітей адміністрації Заводського району надійшло усне повідомлення від патрульної поліції про пожежу у квартирі по [ADDRESS] . Дитина на час пожежі була сама вдома, мати була у сусідньому під`їзді, розпивала алкогольні напої, дитина госпіталізована у вкрай тяжкому стані до КНП «Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня» ОДА. Рішенням ВК ММР від 13.09.2024 №1596 [PERSON] відібрано у матері та улаштовано до КНП ММР «Міська дитяча лікарня №2№ для проведення медичного обстеження. Ухвалою суду від 19.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 10.10.2024 на адресу суду надійшов висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 07.10.2024 № 17659/02.02.01-22/03/012/24 про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] , батьківських прав по відношенню до дитини, [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 30.10.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Сторона позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що любить свого сина та хоче з ним проживати, крім того зробила для себе висновки та стала на шлях виправлення, не вживає алкоголь, закодувалась. На даний час проживає з матір`ю в належній їм квартирі де здійснено ремонт, є належні умови проживання для сина, крім того їх сім`я має дохід для належного утримання дитини. Також додала, що періодично зустрічається із сином у шкільному закладі, турбується про його здоров`я, перебуває на постійному зв`язку з ним. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без участі представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заперечень щодо задоволення позову не має. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] за свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.09.2024 (повторно) є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька малолітнього [PERSON] , [INFO] записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (зі слів матері), що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України № 00046956933 від 12.09.2024. Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва № 31.55-342404-2023 від 11.09.2023 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації наданої за вихідним Миколаївським міським центром соціальних служб № 33425/03.08.01-08/23-2 від 18.09.2023 щодо сім`ї [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та проживає за адресою: [ADDRESS] . 27.09.2023 фахівцями Центру здійснено відвідування сім`ї гр. [PERSON] за адресою проживання, під час якого було встановлено, що для дитини наявні речі першої необхідності одяг та взуття відповідають сезону, продукти харчування в достатній кількості. Санітарно-гігієнічні умови проживання сім`ї незадовільні: брудно, розкидані речі, купа брудного посуду. В приміщенні палять, тому присутній неприємний запах.Зі слів матері, на даний час вона займається оформленням інвалідності сину [PERSON] . Також гр. [PERSON] повідомила, що інколи вживає алкогольні напої. Із [PERSON] проведено психолого-педагогічну бесіду щодо відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків, створення та підтримки належних умов проживання. Проведено бесіду щодо негативних наслідків вживання алкогольних напоїв та переваг ведення здорового способу життя. Проінформовано про діяльність центру, запропоновано допомогу, але гр. [PERSON] відмовилася, пояснюючи, що в змозі самостійно вирішити свої проблеми. Відповідно до інформації Управління патрульної поліції в Миколаївської області від 05.09.2023 екіпаж поліції прибувши 29.08.2023 о 19:08 год. за адресою: [ADDRESS] вжито заходи щодо забезпечення безпеки дитині та виявлено в квартирі гр. [PERSON] , [INFO] , яка спала та знаходилась з явними ознаками сп`яніння в квартирі разом із своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . На [PERSON] складено протокол за ч.1 ст.184 КУпАП, а малолітнього сина передано бабусі. Рішенням ВК ММР від 13.09.2024 №1596 [PERSON] , [INFO] , негайно відібрано у матері та улаштовано до КНП ММР «Міська дитяча лікарня №2» для проведення медичного обстеження. Рішення, зокрема мотивоване тим, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує дитині належне харчування та медичний догляд, чим створює загрозу життю та здоров`ю дитини. Разом з тим під час судового засідання представник органу опіки та піклування не підтвердила, що для прийняття такого рішення у Виконавчого комітету ММР були наявна достовірна інформація щодо не належного харчування та медичного догляду дитини з боку матері. Саме відібрання дитини відбулося у зв`язку із тим, що в квартирі де проживала дитина з матір`ю сталася пожежа та дитина була госпіталізована до КНП «Міська дитяча лікарня № 2» ММР. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї Миколаївського міського центру соціальних служб від 27.09.2023 основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини, є бездоглядність дитини, зловживання алкогольними напоями, захворювання дитини. Згідно наданого суду висновку органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 07.10.2024 № 17659/02.02.01-22/03/012/24 останній вважає доцільним позбавити [PERSON] , батьківських прав по відношенню до дитини, [PERSON] , [INFO] . З довідок КНП ММР «Міська дитяча лікарня №2» від 23.09.2024 та від 15.10.2024, судом встановлено, що [PERSON] постійно знаходилась у закладі по догляду зав хворою дитиною [PERSON] , яка перебувала на стаціонарному лікуванні у соматичному відділені з 10.09.2024 по 04.10.2024. Згідно довідки КНП «Центр соціально значущих хвороб» ММР від 16.10.2024 [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] закодувалась від алкогольної залежності на строк - 3 роки. Згідно наданої картки профілактичних щеплень [PERSON] , [INFO] має необхідні щеплення, які отримує періодично. 12.08.2024 дитина оглядалась дитячим психіатром, про що видана відповідна довідка КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я». З наданих довідок КНП «миколаївський обласний будинок дитини» МОР від 19.11.2021, від 31.12.2021, від 08.02.2023, від 25.10.2023, від 19.03.2024, судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] постійно періодично проходив курси реабілітації у лікувальному закладі. Згідно Акту обстеження умов проживання від 29.10.2024, складеного представниками орану опіки та піклування при обстеженні місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житло розміщено на 2 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 2 кімнат, кухні окремого санвузолу, коридору. Умови проживання задовільні, квартира відремонтована, мебльована, наявна пральна машина, холодильник, бойлер. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: у дитини окрема кімната в якій є ліжко (диван), письмовий стіл, шафа, телевізор. Згідно довідки, виданої КЗ «Миколаївська спеціальна школа № 1» № 68 від 15.10.2024, [PERSON] , 05.01.2017 навчається у 1 класі учбового закладу і не знаходиться на повному державному забезпеченні. Навчальний заклад працює в онлайн режимі. Згідно довідки, виданої КЗ «Радянська спеціальна школа» Вознесенського району Миколаївської обласної ради № 329 від 04.11.2024, [PERSON] , [INFO] , є учнем 1-А класу навчального закладу. Його мати [PERSON] за період навчання дитини в закладі з 04.10.2024 по 04.11.2024 відвідувала дитину, цікавилася його навчанням, вихованням, піклувалася його здоров`ям, фізичним і моральним розвитком, забезпечила канцелярським приладдям, одягом та взуттям. Відповідно до характеристик на [PERSON] , [INFO] , наданої «Радянська спеціальна школа» Вознесенського району Миколаївської обласної ради, дитина навчається в навчальному закладі у 1 класі. Учень має низький рівень знань та досягнень. Соціально та побутово орієнтований недостатньо. Контакт встановлюється поступово, залежить від настрою та симпатії, яка формується у хлопця з першого погляду. Спостерігаються: психомоторна розгальмованість, наявність нав`язливих рухів (стукання пальцями по підборіддю та чолі). Інтерес до співпраці з дорослим поверховий. Нерівномірний темп працездатності. Швидка втомлюваність та відмова від співпраці. Сприймання сповільнене, пасивне. Під час виконання завдань присутні напруження у м`язах, хвилювання. Саморегуляція та емпатія сформовані недостатньо. У дитячому колективі користується симпатією в окремих учнів, зазвичай сидить та грається відокремлено від інших. За період навчання хлопчика у школі матір зверталася за консультацією до психолога щодо встановлення контакту з дитиною, цікавилася про результати адаптації [PERSON] в навчальному закладі, його поведінку, успіхи та труднощі в освітній діяльності. Хлопчик радіє зустрічі з матір`ю, проявляє зацікавленість у взаємодії, сумує. [PERSON] постійно потребує контролю, корекції, допомоги та підтримки від педагогів, батьків. Згідно наданих характеристик сусідів від 03.11.2024 та від 07.11.2024, засвідчених ЖКП ММР «Бриз» ЖЕК № 3, [PERSON] позитивно характеризується. За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України. Як на підставу задоволення вимог, позивач посилається на те, що відповідач ухиляються від належного виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з загрозою життю та здоров`я дитини за рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 13.09.2024 року № 1596 дитину відібрано від матері та влаштовано до медичного закладу до вирішення питання у суді про позбавлення матері батьківских прав. Так, підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21), зазначено, що: «Верховний Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків». Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 686/16892/20, від 07.12.2022 у справі № 562/2695/20, від 03.08.2022 у справі № 306/7/20, від 11.01.2023 у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.11.2020 у справі № 753/9433/17 (провадження № 61-3462св20), зазначено, що: «позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків». Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача. У справі, встановлено, що вказана родина неоднарозово потрапляла в поле зору служби у справах дітей. Під час судового розгляду [PERSON] пояснила, що дуже любить свою дитину, з вересня 2024 та на теперішній час алкоголних засобів не вживає (закодувалась), неофіційно працює. Після того, як дитину відібрали вона під час лікування постійно знаходилась із сином, неоднарозово відвідувала сина у навчальному закладі, забезпечує одягом та інші потреби дитини, постійно на зв`язку, за місцем проживання створені належні умови для дитини. Отже, наведе свідчить про те, що [PERSON] не втрачає інтерес до своєї дитини та бажає повернути її в родину. Категорично заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Щодо висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав то суд виходить з наступного. У частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від від 07.10.2024 № 17659/02.02.01-22/03/012/24 є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , батьківських прав по відношенню до дитини, [PERSON] , [INFO] . Підставою для винесення цього висновку є той факт, що спеціалистами служби у справах дітей неодноразово проводилася профілактична робота з матір`ю щодо належного виховання та утримання дитини, однак вона не змінила своє ставлення до виконання батьківських обов`язків. Вказаний висновок має рекомендаційний характер для суду, є недостатньо обґрунтованим, не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками. Доказів, які свідчили б про наявність виключних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, як і доказів неможливості змінити поведінку матері на краще та наявності в її діях вини, позивач не надав, що є його процесуальним обов`язком. З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами винної поведінки відповідача, як матері, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками та умисного ухилення від їх виконання. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Разом з тим, суд вважає, що відповідач з вересня 2024 не здійснила усіх необхідних заходів щодо повернення дитини у родину, що свідчить про неналежні дії щодо достатньої участі у вихованні дитини, здобуття освіти, утримання, що є підставою для попередження [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина. Роз`яснити, що у разі відсутності реальних змін у поведінці відповідача як матері стосовно дитини протягом розумного строку після ухвалення судового рішення, не виключається можливість повторного ініціювання питання про позбавлення її батьківських прав. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed