Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

У вересні 2024 року представник позивача ТОВ "Споживчий центр" Чуча С. О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 20.01.2022 - 100002211 від 20.01.2022 року у розмірі 11920,00 грн. та судових витрат, з тих підстав, що 20.01.2022 між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір (оферти) № 20.01.2022 - 100002211 від 20.01.2022 року, за умовами якого ТОВ "Споживчий центр" надало [PERSON] кредит в розмірі 8000,00 гривень строком на 42 дні під проценти за ставкою "Економ" - 2% та "Стандарт" - 3%. ТОВ "Споживчий центр" являється абонентом Системи BankID Національного банку з 26 жовтня 2020 року. [PERSON] електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, чим підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 8000,00 грн, а отже акцептовано умови Договору. Позичальником під час укладення кредитного договору № 20.01.2022 - 100002211 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Відповідно до договору та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 8000,00 грн. ТОВ "Споживчий центр", надавши відповідачу кредитні кошти, свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по кредитному договору № 20.01.2022 - 100002211 від 20.01.2022 року на загальну суму 2 240,00 грн (платіж від 02.02.2022) з якої даним зарахуванням погашено частину процентів. В подальшому [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 31.07.2024 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 11920,00 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000,00 грн та заборгованості по процентах в розмірі 3920,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр". Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за Кредитним договором № 20.01.2022 - 100002211 від 20.01.2022 року у розмірі 11920,00 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.08.2024 року вказана позовна заява передана до Городищенського районного суду Черкаської області за підсудністю. 04.09.2024 в справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд з повідомленням сторін на 17 жовтня 2024 року, яке відкладено з поважних на те причин. 21.11.2024 в судове засідання учасники справи (сторони) не з`явилися, повідомлені належно, що підтверджується матеріалами справи. Представник позивача Чуча С. О. в позові до суду, клопотала про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Інших заяв (клопотань) на адресу суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено даними АТ "Укрпошта" відстеження рекомендованого листа № 0600288157364 (на 17.10.2024), № 0610207940910 (на 21.11.2024). У встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надходило. Суд, згідно ст. 233 ЦПК України, ухвалив розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Згідно частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статт1 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частин 1 - 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 20.01.2022 року між ТОВ "Споживчий центр" (позивач по справі) та [PERSON] (відповідач по справі) у відповідності до Закону України "Про електронну комерцію" укладено кредитний договір № 20.01.2022 - 100002211, який складається із пропозиції про укладення кредитного договору ТОВ "Споживчий центр" (оферти), анкети та заявки [PERSON] від 20.01.2022 року, підтвердження укладення електронного договору, додатку до анкети позичальника, паспорту споживчого кредиту. Даний договір укладений на умовах: дата надання кредиту - 20.01.2022; сума кредиту 8000 грн.; строк, на який надається кредит - 42 дні з дня його надання.; первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання; черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду; процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ"; процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Спосіб ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через Систему BankID Національного банку. Квитанцією від 20.01.2022 № 1889856601 підтверджено перерахування на наданий відповідачем у його заявці картковий рахунок [NUMBER] кредитних коштів в сумі 8000,00 грн, призначення: видача за договором № 20.01.2022 - 100002211. Згідно норм статтей 11, 525, 629 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України, визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За змістом статтей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статтей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стороною позивача до позовної заяви на підтвердження пред`явленої вимоги додано копії документів, які складають укладений з відповідачем [PERSON] , що пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку, кредитний договір № 20.01.2022\~-\~100002211\~від 20.01.2022\~року,\~який підписаний електронним цифровим підписом. Факт укладення цього договору належним чином підтверджений та відповідає вимогам Закону України "Про електронну комерцію". Договір містить усі істотні умови, необхідні для даного виду правочинів, а відтак враховуючи їх особисте підписання відповідачем [PERSON] , були достеменно відомі останньому. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ "Споживчий центр" виконав в повному обсязі та надав відповідачу [PERSON] кредит в обумовленій договором сумі, з огляду на квитанцію від 20.01.2022 № 1889856601, якою підтверджено перерахування на наданий відповідачем у його заявці картковий рахунок [NUMBER] кредитних коштів в сумі 8000,00 грн, призначення: видача за договором № 20.01.2022 - 100002211. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі та речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина 1 статті 15, частина 1 статті 16 ЦК України передбачають, що кожна особа має право на захист свого цивільного прва у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 20.01.2022 100002211 від 20.01.2022 року, загальна сума кредиту 11920,00 грн, з яких: 8000,00 грн основний борг, 3920,00 грн. проценти по кредиту, що нараховані за період з 20.01.2022 року по 02.03.2022 року. Станом на день подання позову та на час розгляду справи зобов`язання щодо погашення відповідачем вказаної заборгованості не виконуються. Доказів щодо сплати коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав, відзив на позов не подав. Отже, розмір заборгованості відповідачем не спростований, він не скористався правом та не подав до суду власного розрахунку, а тому наданий представником позивача розрахунок судом приймається як достовірний, що відповідає стандарту доказування "більшої вірогідності". До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 209/3103/21 від 25.01.2023. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору і не повернув борг, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а зазначена в позові сума за вказаним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем сплачено, згідно Платіжної інструкції № СЦ00012158 від 01 серпня 2024 року, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі Закону України "Про електронну комерцію", ст. ст. 11, 15, 16, 205, 207, 525, 526, 530, 610, 626, 628, 629, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved