Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2022 року по 361.05.2024 року у розмірі 14109,69 грн, а також витрати на оплату судового збору. Позов мотивує тим, що згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м.Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у м.Львові. Зокрема, на балансі ЛКП «Господар» перебуває будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , проживають за вказаною адресою та користуються житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем. Для здійснення оплати відповідачам відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Окрім цього вказує, що між сторонами укладено Договір № 292 про надання послуги з управлінням багатоквартирним будинком від 01.06.2019 року, що підтверджує взаємні права та обов`язки сторін. Послуги надаються вчасно та належної якості, однак відповідачі не оплачують житлово-комунальні послуги в повному обсязі. Заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період часу з 01.12.2022 року по 31.05.2024 року становить 14109,69 гривень. Дану суму позивач просить стягнути з відповідачів солідарно в примусовому порядку. Ухвалою судді від 15 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 28 жовтня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення у яких зазначає, що несплату послуг вона використала, як тиск на позивача для видачі акта обстеження підвального приміщення. 13 листопада 2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] , що діє на підставі довіреності від 11 жовтня 2023 року, відповідно до якого просить позовну заяву задоволити в повному обсязі на підставі наявних доказів та розгляд справи проводити без його участі. Також від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, клопотання про відкладення не подавала. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою за №437 від 07.06.2024 року (а.с.20). Між ЛКП «Господар» та уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , укладено Договір № 292 про надання послуги з управлінням багатоквартирним будинком від 01.06.2019 року та Додатки до вказаного договору (а.с.9-19) Житлово-комунальні послуги мешканцям вказаного будинку надаються та надавалися позивачем, що підтверджується внутрішніми договорами, актами, кошторисами, інструкціями, тощо, укладеними між ЛКП «Господар» та іншими підрядниками (виконавцями замовлених послуг). Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.12.2022 року по 31.05.2024 року заборгованість відповідачів за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить 14109,69 гривень (а.с.21). З метою стягнення зазначеної заборгованості з відповідачів позивач звернувся до суду з цим позовом. Питання надання житлово-комунальних послуг регулюються спеціальним законодавством, чинним на час виникнення спірних правовідносин, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон № 1875-ІV). Так згідно зі ст.13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1 Закону № 1875-IV, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до статті 5 Закону № 1875-IV до житлово-комунальних послуг належить: 1) житлові послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком, що включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Хоч у частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Наведеними положеннями закону передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду (справа № 210/5796/16-ц) від 18 березня 2019 року, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц. Судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносини, згідно Договору № 292 про надання послуги з управлінням багатоквартирним будинком від 01.06.2019 року. Надаючи виниклим між сторонами по справі відносинам належну правову оцінку, суд звертає увагу, що згідно з частинами першою та другою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надавав житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користувалися. Позивач зі свого боку виконав свої обов`язки, та забезпечив надання відповідачам житлово-комунальних послуг, відповідачами борг за надані житлово-комунальні-послуги не погашено. У справі, яка розглядається ніщо не свідчить про те, що проведені позивачем розрахунки заборгованості є невірними. Крім того, ніщо не свідчить про ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості житлово-комунальних послуг, оскільки доказів протилежного відповідачами не представлено. Таким чином, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, зважаючи на те, що відповідачі за отримані житлово-комунальні послуги не сплачували у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку про те, що відповідачі, отримавши за спірний період послуги належної якості, зобов`язані були оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. А тому, позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення шляхом стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2022 року по 31.05.2024 року у розмірі 14109,69 гривень. Крім того, в даній справі відповідачі жодних заперечень щодо позовних вимог не заявили та доказів на підтвердження таких до суду не подали, відповідно саме на них суд покладає ризик настання наслідків, пов`язаних із задоволенням позову. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,0 гривень, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.5,6).

Outcome: approved