Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 05.08.2024 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за вказаною позовною заявою. Справа за підсудністю перебувала в провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області та була передана на підставі ч. 4 ст. 31 ЦПК України за Розпорядженням в.о. голови суду Ольги Шевченко. Так, представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить: Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» заборгованість за кредитним договором № 003-03855-090413 від 09.04.2013 у розмірі 39\~040,55 грн., з яких: основна сума заборгованості 6861,60 грн., заборгованість за нарахованими процентами по кредиту 30252,82 грн., сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 356,10 грн., сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 1570,03 грн.; судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу (правову) допомогу. Позов обґрунтовано обставинами: 09.04.2013 ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» надав кредит [PERSON] в розмірі 14402,00 грн. згідно з заявою № 003-03855-090413 від 09.04.2013. 02.06.2020 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» укладено Договір № 2253/К про відступлення прав вимог з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за Кредитним договором відступлено позивачу. Станом на момент відступлення права вимоги, відповідач не повернув кредитні кошти у розмірі 6861,60 грн., у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість в розмірі 39\~040,55грн., з яких: основна сума заборгованості 6861,60 грн., заборгованість за нарахованими процентами по кредиту 30252,82 грн., сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 356,10 грн., сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 1570,03 грн. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 04.10.2023 представник позивача звернувся до Широківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості. 05.10.2024 ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області вказану позовну заяву було залишено без руху. 22.11.2023 ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 28.11.2023 представник позивача надав клопотання про відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення. 26.02.2024 ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області було постановлено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.07.2024 в.о. голови Широківського районного суду Дніпропетровської області Ольга Шевченко, згідно з Розпорядженням № 917, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 31 ЦПК України, зобов`язала передати матеріали вказаної справи до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 12.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останньою грошового зобов`язання перед позивачем. 09.04.2013 відповідачка власноручно підписала Заяву №003-03855-090413, відповідно до якої було укладено Договір про надання кредиту на власні потреби з Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК». Зі змісту вказаної Заяви вбачається, що сторонами узгоджено суму кредиту: 14\~402,00 грн., строк кредиту: 50 місяців, розмір процентної ставки (фіксована): 9,99% річних, розмір комісії за обслуговування заборгованості: 3,49% в місяць, порядок погашення заборгованості у фіксованій сумі 856,00 грн на місяць на строк кредитування. Відповідно до наданої копії платіжного документа №1 від 09.04.2013, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» перерахував на картковий рахунок 26256232543002/79925882 (карта № [NUMBER] ) кошти у сумі 14402,00 грн. Позивачем надається також графік платежів (додаток 1 до Заяви від 09.04.2013), відповідно до якого період кредитування визначається з 09.04.2013 до 09.06.2017. Позивачем надається також копія заяви про надання/перерахування кредитних коштів від 09.04.2013, відповідно до якої відповідачка просить перерахувати кредитні кошти в узгодженій сумі на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в ПАТ «КБ «НАДРА» з подальшим перерахуванням цих коштів на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в ПАТ «КБ «НАДРА», підписана відповідачкою власноруч. Позивачем надається копія Таблиці орієнтовних щомісячних платежів та подорожчання, підписана відповідачкою власноруч. На підтвердження існування права вимоги до відповідачки позивач надає: копію Договору № 2253/К про відступлення прав вимоги від 02.06.2020 року, копію витягу з Додатку №1 до Договору, копії платіжних доручень за придбаний актив. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду були повідомлені належним чином. 28.11.2023 представник позивача надав клопотання про відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, проте вказані поштові відправлення повернулись з довідками відділення ПАТ «Укрпошта». Тому суд вважає, що відповідач відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлений належним чином. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. З огляду на зазначене, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо форми правочину та його змісту. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~-\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Згідно\~зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Щодо підставності вимог нового кредитора. Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, цивільне законодавство містить імперативну норму, яка регулює заміну кредитора в зобов`язанні, тобто норму, яка містить чітку вичерпну вказівку на склад прав та обов`язків під час вчинення такої юридичної дії. З огляду на вказану норму законодавства правові наслідки неповідомлення боржника про зміну кредитора впливають на права виключно нового кредитора, який несе ризик отримання суми грошових коштів в меншому розмірі в порядку виконання боржниками зобов`язань, право вимоги за якими було набуте новим кредитором. У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Згідно з правовою позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 905/635/18, у разі заміни кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. При цьому такий спеціальний інструмент для заміни сторони у зобов`язанні, як відступлення права вимоги, може бути застосований лише відносно дійсного зобов`язання, тобто такого зобов`язання, яке існувало на момент переходу відповідного права від первісного кредитора. Водночас не слід ототожнювати дійсність вимоги лише з розміром боргу за договором, відносно якого така вимога відступається, що є помилковим. V. Висновки суду\~та мотиви\~прийнятого рішення. Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частинами 1, 3статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з копії Заяви від 09.04.2013, остання містять істотні умови кредитного договору, спосіб надання кредиту, суму кредиту, строк повернення кредиту, розмір процентної ставки, розмір комісії за обслуговування кредиту та інші істотні умови. Відповідач погодився з умовами кредитного договору №003-03855-090413 від 09.04.2013, про що свідчить наявність власноручного підпису (не тільки на Заяві, а й на Графіку платежів, Заяві про надання/перерахування кредитних коштів, Таблиці орієнтовних щомісячних платежів та подорожчання) Також встановлено, що кредитодавцем виконані умови договору, кредитні кошти були перераховані відповідачу. Останній не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами не сплатив, заборгованість погашена не була. Таким чином, позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що він підписував договір про надання кредиту на власні потреби, отримував кредитні кошти та користувався ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надав. Про сплив позовної давності відповідачем також не було заявлено, альтернативних розрахунків суми заборгованості суду не надано. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а обставини, викладені у позовній заяві доведеними. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що про задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved