Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про усиновлення [PERSON] , [INFO] . Заяву мотивує тим, що заявник [PERSON] , [INFO] , перебуває у шлюбі з [PERSON] [INFO] , з 12.11.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. У шлюбі заявник з чоловіком виховують двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] та її чоловік [PERSON] хочуть стати батьками дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до довідки №04-11/Д21/2024 від 01.04.2024 року про проходження курсу підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування заявник успішно пройшла навчання за програмою підготовки кандидатів у прийомні батьки, батьки-вихователі, опікуни/піклувальники, усиновлювачі, патронатні вихователі, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України 12.09.2022 року № 245. За результатами проходження навчання та відповідно до висновку Служби у справах дітей Мукачівської міської ради від 05.04.2024 року № 470 [PERSON] може бути усиновлювачем дитини віком від 0 до 4 років та перебуває на обліку вказаної служби у справах дітей як кандидат в усиновлювачі з 05.04.2024 року за № 91. Після набуття дитиною підстав для усиновлення, заявник [PERSON] ознайомилась з інформацією про дитину, яка підлягає усиновленню, станом її здоров`я, особливостями розвитку та поведінки і виявила бажання особисто познайомитись з хлопчиком. За направленням Служби познайомилась та встановила контакт з дитиною, яка підлягає усиновленню - [PERSON] , і виявила бажання його усиновити. З метою забезпечення прав дитини, позбавленої батьківського піклування, наразі дитина [PERSON] влаштований на проживання в сімейних або наближених до сімейних умовах в сім`ю заявника як майбутньої усиновлювачки, що стверджується рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 10.09.2024 року № 298/37-24, про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування та призначення опікуна. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю записана [PERSON] , а батьком записаний [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). [PERSON] [INFO] позбавлено батьківських прав відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 15.11.2023 року. Чоловік заявника [PERSON] , [INFO] надав нотаріально засвідчену згоду на усиновлення, [PERSON] , хлопчика [PERSON] . Дитина [PERSON] по віку не усвідомлює факту усиновлення, а проживаючи в сім`ї уже вважає заявника рідною людиною. Відповідно до ч.4 ст. 218 СК України згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів, вважає їх своїми батьками. Бажання усиновити [PERSON] є свідомим та добре виваженим, заявник розуміє відповідальність за майбутнє усиновленої дитини, впевнена, що зможе забезпечити хлопчику належне виховання, подбати про його освіту та підготовку до самостійного життя. Як мати двох дітей, [PERSON] має досвід у вихованні та догляді за дітьми, і хоче подарувати свою любов та батьківську турботу дітям, які залишилися без піклування рідних батьків. У відповідності до ч.1ст.207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.208 СК України усиновленою може бути дитина поняття та статус якої визначено в статті 6 цього Кодексу, а зокрема ч.1 ст.6 Кодексу передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. На даний час [PERSON] , [INFO] є малолітнім. У відповідності до висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Обласна дитяча лікарня Закарпатської обласної ради» від 22.12.2023 року № 5518/08-11 [PERSON] . [INFO] є здоровим та з урахуванням вимог ч. 1 ст.208 СК України може бути усиновлений. Відповідно до ч. 1, 2 ст.211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до ст.224 Сімейного Кодексу України, суд постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною, особу дитини та стан її здоров`я, ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Відповідно до висновків про стан здоров`я особи, виданого ТзОВ «Профілактичний медичний центр Мед-Док від 22.01.2024 року та від 05.09.2024 року [PERSON] , здорова, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, і за загальним станом здоров`я можу бути усиновлювачем. До кримінальної відповідальності [PERSON] , не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується витягами з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» серії ВР № 001917184 та ФОВА - 002087233 виданого Департаментом інформатизації МВС України. На даний час заявник житлом забезпечена, проживає з сім`єю в [ADDRESS] в будинку загальною площею 146. 20 кв.м., який належить матері заявника. [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Будинок обладнаний всіма зручностями та комунікаціями, проведено індивідуальне опалення, наявна сучасна побутова та комп`ютерна техніка, меблі, створені комфортні та затишні умови для проживання родини, всім дітям створені належні умови проживання обладнані окремі місця для сну, навчання, зберігання речей та одягу. В будинку достатньо простору для навчання, проведення відпочинку та змістовного дозвілля. В дворі є місце для ігор на свіжому повітрі. Власниця будинку надала згоду на проживання та реєстрацію в належному їй будинку усиновленою мною дитини. [PERSON] , офіційно працевлаштована і займається підприємницькою діяльністю, сукупний дохід за 2023 року згідно податкової декларації складає 299 330 грн. за два квартали 2024 року доходи становлять 186 500 грн. що підтверджується відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків, наданими 12.04.2024р. та 02.09.2024 року Мукачівською ДПІ. Чоловік [PERSON] , також є приватним підприємцем. Згідно відомостей з Державного реєстру Фізичних осіб-платників податків, наданими 12.02.2024 року Мукачівською ДПІ у 2023 році отримав доходи у сумі 315 941 грн. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області від 22.10.2024 року за №3493/01-36/42-24, усиновлення [PERSON] , [INFO] громадянкою України [PERSON] є доцільним та таким, що повністю відповідає інтересам дитини, позбавленої батьківського піклування. В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлялися належним чином, від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд даної справи без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю. Представник орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Вирішуючи справу по суті заявлених вимог, суд дослідив подані сторонами доказові матеріали та прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Так, відповідно до ст.ст. 207-208 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.). Усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин 1-3 ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Із ст. 224 (п.п. 1, 2, 4, 5 частини другої) Сімейного кодексу України вбачається, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я. З правової позиції викладеної у п.6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», вирішуючи заяву про усиновлення по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування необхідним вимогам. Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року №905 „Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей" (п.п. 1, 3) передбачено, що усиновлення дітей є пріоритетною формою влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Облік дітей, які можуть бути усиновлені, здійснюється службами у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад за місцем походження дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, уповноваженим органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань дітей, службами у справах дітей обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та Мінсоцполітики. Відповідно до ст. 23 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), держави-учасниці визнають, що неповноцінна в розумовому або фізичному відношенні дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Держави-учасниці визнають право неповноцінної дитини на особливе піклування, заохочують і забезпечують надання за умови наявності ресурсів дитині, яка має на це право, та відповідальним за турботу про неї допомогу, щодо якої подано прохання і яка відповідає стану дитини та становищу її батьків або інших осіб, що забезпечують турботу про дитину. На визнання особливих потреб неповноцінної дитини допомога згідно з пунктом 2 цієї статті надається при можливості безкоштовно з урахуванням фінансових ресурсів батьків або інших осіб, що забезпечують турботу про дитину, та має на меті забезпечення неповноцінній дитині ефективного доступу до послуг у галузі освіти, професійної підготовки, медичного обслуговування, відновлення здоров`я, підготовки до трудової діяльності і доступу до засобів відпочинку таким чином, який призводить до найбільш повного по можливості залучення дитини в соціальне життя і досягнення розвитку її особи, включаючи культурний і духовний. У відповідності до ст. 27 вказаної вище Конвенції держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , перебуває у шлюбі з [PERSON] [INFO] , з 12.11.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.16). У шлюбі заявник з чоловіком виховують двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.24, 25). Відповідно до довідки №04-11/Д21/2024 від 01.04.2024 року про проходження курсу підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування заявник успішно пройшла навчання за програмою підготовки кандидатів у прийомні батьки, батьки-вихователі, опікуни/піклувальники, усиновлювачі, патронатні вихователі, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України 12.09.2022 року № 245 (а.с.8). За результатами проходження навчання та відповідно до висновку Служби у справах дітей Мукачівської міської ради від 05.04.2024 року № 470 [PERSON] може бути усиновлювачем дитини віком від 0 до 4 років та перебуває на обліку вказаної служби у справах дітей як кандидат в усиновлювачі з 05.04.2024 року за № 91 (а.с. 44-46). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , матір`ю записана [PERSON] , а батьком записаний [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). [PERSON] [INFO] позбавлено батьківських прав відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2023 року (а.с. 40-43). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області від 22.10.2024 року за №3493/01-36/42-24, усиновлення [PERSON] , [INFO] громадянкою України [PERSON] є доцільним та таким, що повністю відповідає інтересам дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 53-56). Згідно висновку про стан здоров`я особи заявник здоровий (а.с.18). У відповідності до ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Згідно ч.4 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. У відповідності до ч.1-3 ст. 229 Сімейного Кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Враховуючи положення ст. 299 СК України, заявник виявив бажання бути записаною матір`ю з відповідним внесенням зміни до актового запису про народження. У відповідності до ч.1-2 ст. 231 СК України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. У відповідності до ч.1ст.233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. В процесі судового розгляду справи перевірено відповідність вимог за заявою вищевказаним приписам законодавства. На підставі вищевикладеного, враховуючи всі надані заявником докази по справі, суд приходить до висновку, що звернення [PERSON] до суду з заявою про усиновлення дитини [PERSON] , зумовлене саме її непереборним бажанням юридично оформити з дитиною родинні зв`язки, а його стан здоров`я та фінансові можливості дозволять забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя та розвитку дитини, що і є мотивом усиновлення заявника.

Outcome: approved