Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року по справі № 201/300/19, яке набрало законної сили 04 січня 2022 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу згідно з договором грошової позики від 21 квітня 2017 року в розмірі 984 274,66 грн та 3 % річних у розмірі 35 868,68 грн. Відповідачем не виконано рішення суду, яке набрало законної сили. У зв`язку з чим просить, з урахуванням строку позовної давності, стягнути з відповідача інфляційні втрати у загальному розмірі 407 181,76 грн, що складаються із суми інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання за договором позики від 21 квітня 2017 року за період з 01 травня 2021 року по 04 січня 2022 року та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року по справі № 201/300/19 за період з 05 січня 2022 року по 31 березня 2024 року; стягнути з відповідача три відсотки річних у загальному розмірі 86 218,53 грн, що складаються із суми трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язання за договором позики від 21 квітня 2017 року за період з 01 травня 2021 року по 04 січня 2022 року та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року по справі № 201/300/19 за період з 05 січня 2022 року по 31 березня 2024 року. Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року по справі № 201/300/19, яке набрало законної сили 04 січня 2022 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу згідно з договором грошової позики від 21 квітня 2017 року в розмірі 984 274,66 грн та 3 % річних у розмірі 35 868,68 грн (а.с. 11). Позивач просить, з урахуванням строку позовної давності, стягнути з відповідача інфляційні втрати у загальному розмірі 407 181,76 грн, що складаються із суми інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання за договором позики від 21 квітня 2017 року за період з 01 травня 2021 року по 04 січня 2022 року та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року по справі № 201/300/19 за період з 05 січня 2022 року по 31 березня 2024 року. Крім того, позивач просить, з урахуванням строку позовної давності, стягнути з відповідача три відсотки річних у загальному розмірі 86 218,53 грн, що складаються із суми трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язання за договором позики від 21 квітня 2017 року за період з 01 травня 2021 року по 04 січня 2022 року та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року по справі № 201/300/19 за період з 05 січня 2022 року по 31 березня 2024 року. Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено невиконання відповідачем зобов`язань за договором позики та невиконання рішення суду, яке набрало законної сили. За змістом п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач, у встановлений судом строк, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх заперечень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Отже, з ухваленням рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року по справі № 201/300/19, яке набрало законної сили 04 січня 2022 року, зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за договором позики не припинилося. Зі змісту вищенаведеного рішення судом встановлено, що 3 % річних стягнуто з відповідача за період з 02 жовтня 2017 року по 10 січня 2019 року. Ураховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу за договором позики від 21 квітня 2017 року за період прострочення з 01 травня 2021 року по 04 січня 2022 року (тобто період, що не охоплений вищенаведеним рішенням суду) є обґрунтованими. Крім того, судом встановлено, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року по справі № 201/300/19, яке набрало законної сили 04 січня 2022 року. Тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання (основного боргу) за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року по справі № 201/300/19 за період з 05 січня 2022 року по 31 березня 2024 року є обґрунтованими. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат та встановлено таке. За прострочення виконання зобов`язання за договором позики від 21 квітня 2017 року за період з 01 травня 2021 року по 04 січня 2022 року з урахуванням суми заборгованості у розмірі 984 724,66 грн та за прострочення виконання зобов`язання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року по справі № 201/300/19 за період з 05 січня 2022 року по 31 березня 2024 року з урахуванням суми заборгованості (основного боргу) у розмірі 984 724,66 грн інфляційні втрати у загальному розмірі становлять 407 181,76 грн. За прострочення виконання зобов`язання за договором позики від 21 квітня 2017 року за період з 01 травня 2021 року по 04 січня 2022 року з урахуванням суми заборгованості у розмірі 984 724,66 грн та за прострочення виконання зобов`язання за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2021 року по справі № 201/300/19 за період з 05 січня 2022 року по 31 березня 2024 року з урахуванням суми заборгованості (основного боргу) у розмірі 984 724,66 грн три відсотки річних становлять у загальному розмірі 86 218,53 грн. Будь-яких доказів на спростування наданого Позивачем розрахунку заборгованості відповідач суд не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань. З урахуванням наведеного суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог по цій справі повністю. Крім того, позивач просить про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 01 квітня 2024 року між позивачем та адвокатом Юрченком Ігорем Олексійовичем укладено договір № 0104/24 про надання професійної правничої допомоги, відповідно до умов якого позивач замовив надання правової допомоги, зокрема, у справі про стягнення з [PERSON] інфляційних втрат та трьох відсотків річних (а.с. 16-17). Відповідно до п.4.1. вказаного договору, вартість послуг адвоката є фіксованою та складає 7 500,00 грн. Відповідно до п.4.2. оплата за даним договором здійснюється протягом 10 банківських днів з дати підписання Акту приймання-передачі наданих послуг, який у свою чергу має бути підписаний протягом 5 робочих днів з дати винесення судового рішення по суті спору. Відповідач не скористався своїм правом подачі клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог,

Outcome: approved