Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

У липні 2024 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] 03.10.2019 року укладено кредитний договір №2001419207401 на підставі якого відповідачу видано кредитку картку з кредитним лімітом у сумі 3000 грн., який пізніше було збільшено до 35794 грн.. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 04.06.2024 року складає 59093,97 грн.. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 59093,97 грн. та судовий збір. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09.09.2024 року у справі відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання свого представника не направив, попередньо звернувся до суду із заявою про проведення розгляду справи за відсутності їх представника. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою від 25.11.2024 року вирішено провести заочний розгляд справи. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що 03.10.2019 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001419207401 на підставі якого відповідачу видано кредитку картку з кредитним лімітом у сумі 3000 грн., який пізніше було збільшено до 35794 грн.. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України \~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.\~546\~та ст.\~549 ЦК України\~виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 3 ч. 1ст. 611\~ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Відповідно до ст.536 ЦК України \~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання відповідач [PERSON] за кредитним договором №2001419207401 від 03.10.2019 року своєчасно не виконав, внаслідок чого станом на 04.06.2024 року утворилась заборгованість, яка становить 59093,97 грн., з яких: 35787,96 грн. заборгованість за кредитом, 23306,01 грн. заборгованість процентами, 0 грн. заборгованість за комісією. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2001419207401 від 03.10.2019 року в розмірі 59093,97 грн.. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~сплачений позивачем судовий збір в сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved