Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд». У своїй позовній заяві просив суд стягнути з Київського комунального об?єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «КИЇВЗЕЛЕНБУД» (Код ЄДРПОУ 03362123) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) майнову шкоду у розмірі 53 634 грн 00 коп, моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Свою позовну заяву обґрунтував тим, що 06.08.2023 року близько 14:40 год. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Ромоданова, буд.19А, біля багатоквартирного житлового будинку, під час невеликого вітру впав стовбур дерева, яке знаходилось в аварійному стані на автомобіль «Hyundai» р.н. [NUMBER] , який був припаркований біля житлового будинку. В результаті означеної події транспортний засіб «Hyundai» р.н. [NUMBER] , отримав значні механічні пошкодження, а [PERSON] були завдані матеріальні збитки. Тому, 06.08.2023 року, безпосередньо відразу після виявлення пошкоджень на авто, [PERSON] повідомив про вказаний випадок усі аварійні служби, а також звернувся до уповноважених органів національної поліції за фактом завдання шкоди його власності. З метою усунення пошкоджень, позивач звернувся до ФОП [PERSON] , відповідно до послуг якого майнова шкода становить 53 634,00 грн. Ухвалою суду від 16 січня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19 лютого 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, відповідно до змісту якого заперечували щодо задоволення позовних вимог посилаючись на те, що Об`єднання не є відповідальною особою за стан зелених насаджень в цій справі, а Позивачем не було доведено зворотне належними та достатніми доказами, а відтак відсутній причинний зв`язок між діями/бездіяльністю Об`єднання та заподіяною Позивачу шкодою. 26 березня 2024 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення до відзиву від представника відповідача. 01 квітня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про залучення співвідповідача та третіх осіб та уточнення позовних вимог у зв`язку з цим. Зі змісту клопотання вбачається, що представник просить суд: 1) Залучити до участі у справі в якості співвідповідача Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (Код ЄДРПОУ 31753249, місцезнаходження: 01030, місто Київ, вулиця Пирогова, будинок 4/26); 2) Прийняти уточнення позовних вимог у зв?язку з цим та вважати позовними наступні вимоги: - Стягнути з Київського комунального об?єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «КИЇВЗЕЛЕНБУД» (Код ЄДРПОУ 03362123), Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (Код ЄДРПОУ 31753249) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) майнову шкода у розмірі 53 634 грн 00 коп; - Стягнути з Київського комунального об?єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «КИЇВЗЕЛЕНБУД» (Код ЄДРПОУ 03362123), Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м.Києва (Код ЄДРПОУ 31753249) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн; 3) Залучити до участі у справі ОСББ «Пугачова-19А» (Код ЄДРПОУ 36176757, місцезнаходження: 04107,м. Київ, вул. Академіка Ромоданова, буд.19-А), Державне підприємство «Завод «Генератор» (Код ЄДРПОУ: 14312453, місцезнаходження 04080, місто Київ, вулиця Новокостянтинівська, будинок 18), Київську міську раду (Код ЄДРПОУ: 22883141, місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд.36), Київську міську державну адміністрацію (Код ЄДРПОУ: 00022527, місцезнаходження : 03680, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.31, корп.2) як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. 17 травня 2024 року на адресу суду надійшла нова редакція позовна заява, відповідно до змісту якої просили суд: - Стягнути з Київського комунального об?єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «КИЇВЗЕЛЕНБУД» (Код ЄДРПОУ 03362123), Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва (Код ЄДРПОУ 31753249) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) майнову шкода у розмірі 53 634 грн 00 коп; - Стягнути з Київського комунального об?єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «КИЇВЗЕЛЕНБУД» (Код ЄДРПОУ 03362123), Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м.Києва (Код ЄДРПОУ 31753249) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн; 04 червня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Київського комунального об?єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «КИЇВЗЕЛЕНБУД», відповідно до змісту якого заперечували щодо задоволення позовних вимог. Ухвалою суду від 04 червня 2024 року залучено співвідповідача у справі, а саме Комуналье підприємство по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва 21 червня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м.Києва заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. 15 липня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив. 31 липня 2024 року на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та проси задовольнити позов у повному обсязі. Представники відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували у повному обсязі. Треті особи у судове засідання не прибули, повідомлені судом належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Талону-повідомлення Єдиного обліку №43994 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правовопрушення та іншу подію від 07.08.2023р.: «06.08.2023 о 15:09 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.08.2023 о 15:09 за адресою: [ADDRESS], Заявник повідомив, що щойно на його авто хюндай [NUMBER] впало дерево. Чекає на поліцію. Заявник: [PERSON] [INFO] , тел.: [NUMBER] . Заява [PERSON] , [INFO] , мешк. [ADDRESS] , що 06.08.2023 року близько 14:40 год. по вул. Академіка Ромаданова, 19-А на власний автомобіль Хундай Санта Фе [NUMBER] впало дерево та пошкодило його.». В матеріалах справи наявна Довідка т.в.о. начальника Шевченківського УП ГУНП у м. Києві підполковника поліції Олександра Богатирчука з якої вбачається, що: «По заяві: [PERSON] До Шевченківського управління Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшла заява від [PERSON] , [INFO] , моб. тел. [NUMBER] , проживає: [ADDRESS] , який повідомляє, що 06.08.2023 близько 14 год. 40 хв. на автомобіль заявника хюндай д.н.з. [NUMBER] впало дерево, чим пошкодило його. Вказані матеріали зареєстровані до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Шевченківського управління Головного управління Національної поліції у місті Києві до ЖЕО № 43994 від 07.08.2023. На місці події працювала слідчо-оперативна група Шевченківського УП, де було зафіксовано, що за адресою: м. Київ, вул. Ромоданова, 19а, на автомобіль хюндай д.н.з. [NUMBER] впало дерево, та пошкодило передню праву частину автомобілю. Вразі встановлення фактів протиправних діянь будуть прийняті заходи відповідно до вимог чинного законодавства. Матеріали списати до справи районного управління.». За фактом події, що сталася 06 серпня 2023 року комісія в складі Старшого майстра [PERSON] , майстера [PERSON] . Відокремленого госпрозрахункового підрозділу «Октава-Побут» заводу «Генератор», в присутності [PERSON] склали справжній акт на предмет пошкодження автомобіля «Hyundai» р.н. [NUMBER] . Відповідно до Акту зазначено: «06.08.2023р. близько 11:30, автомобіль був припаркований біля ж/б по вулиці Академіка Ромоданова 19А. Під час невеликого вітру, від дерева, яке в аварійному стані - стовбур дуплистий, відломилась його частина та впала на автомобіль. При огляді даного автомобіля були виявлені пошкодження бампера, правої фари, правого крила, правої сторони капота, можливі бути також приховані пошкодження. Так як зовнішні тротуари були відокремлені від прибудинкової території балансоутримувача, то за зелені насадження, які ростуть вздовж тротуару, несе відповідальність-КП «Київзеленбуд» Шевченківського району.». З метою усунення пошкоджень власник транспортного засобу «Hyundai» р.н. [NUMBER] , Позивач звернувся до ФОП [PERSON] ., який надав послуги та провів роботи щодо відновлення пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до Акту № OУ-0000014 здачі-прийняття робіт та рахунку-фактури № СФ-0000044 від 15 вересня 2023 року загальна вартість робіт становить 45 700,00 грн. Також, відповідно до Видаткових накладних № 8160 від 17 серпня 2023 року та № 1343343 від 05 вересня 2023 року Позивач придбав автозапчастини для відновлення транспортного засобу в розмірі 7 934,00 грн. Щодо позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров?ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об?єктів благоустрою. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов?язані утримувати в належному стані об?єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об?єктів територію і відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України. Згідно зі ст.25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Згідно з п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», елементами (частинами) об?єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об?єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Відповідно до ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров?ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. У містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Відповідно до п.3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 N?105, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень (далі по тексту - Правила) і з якими узгоджуються Правила благоустрою міста Києва, затверджені Рішенням Київської міської Ради від 25.12.2008 N?1051/1051, до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об?єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Пунктом 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об?єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об?єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Відповідно до п.5.8. Правил, догляд за зеленими насадженнями на вулицях, площах, бульварах, майданах повинен проводитися спеціалізованими підприємствами, організаціями зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами, на умовах договору з балансоутримувачем. Згідно з п.9 Правил, виробничий процес утримання об?єктів зеленого господарства включає догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об?єкта благоустрою. Несприятливі умови урбанізованого міського середовища призводять до передчасного старіння насаджень і зниження їх життєздатності. Для встановлення ступеня життєздатності деревних рослин балансоутримувачу необхідно провести діагностику стану зелених насаджень і на основі діагностичних ознак планувати агротехніку догляду за зеленими насадженнями. Догляд за деревами і чагарниками здійснюється протягом року і включає: поливання, внесення добрив, вкриття, оприскування крон дерев, догляд за ґрунтом, боротьбу з бур?янами, обробку дупел і механічних пошкоджень, формування крон дерев і чагарників. Згідно з п.12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Огляд проводять: балансоутримувач об?єкта, власник чи користувач земельної ділянки. Щодо належності Київського комунального об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статуту Об?єднання, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 18.01.2002 № 63 (далі - Статут), Об?єднання створене з метою забезпечення виконання комплексу робіт із зеленого будівництва. (Статут КО «Київзеленбуд», затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 18.01.2002 № 63 (зі змінами). Відповідно до пунктів 2.1, 8.1. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 4 105, зелене будівництво - це комплексний процес створення нових міських насаджень і реконструкція наявних, що включає в себе вертикальне планування території, прокладання водостоків і дренажів, прокладання мереж каналізації, прокладання електричних кабелів, будівництво водойм, влаштування сходів і підпірних стін, будівництво доріг і майданчиків, будівництво огорож, містків, трельяжів, альтанок, павільйонів та інших споруд, обладнання території диванами, лавами, інформаторами, вказівниками, урнами для сміття, декорування території фонтанами, скульптурами, вазами тощо. При цьому п. 5.5 вищезазначених Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об?єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об?єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Таким чином, до статутної діяльності Об?єднання відноситься діяльність, спрямована на забезпечення виконання комплексу робіт із зеленого будівництва в м. Києві, а не утримання на балансі та обслуговуванні зелених насаджень в районах міста Києва, що не є тотожним за своєю суттю. Об?єднання, відповідно до Статуту, не відповідає по зобов?язаннях органів влади та підприємств, як і останні не відповідають по зобов?язаннях Об?єднання. Отже, враховуючи вищенаведені положення, суд доходить виснвоку, що Відповідач не є юридичною особою - балансоутримувачем зелених насаджень біля багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Академіка Ромоданова, буд. 19А, та, більше того, не може нести відповідальність по зобов?язанням органів влади та/або юридичних осіб, на яких покладено обов?язок контролю за станом зелених насаджень. На підставі викладеного суд звертає увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, сформованій у постанові від 17.04.2018 № 523/9076/16-ц, відповідно до якої пред?явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Отже, оскільки Позивачем було заявлено позовні вимоги до Об?єднання, яке не є суб?єктом матеріального правовідношення, за рахунок якого можливо задовольнити позовні вимоги та захистити порушені права або інтереси [PERSON] , наявні підстави для відмови у задоволені позову до КО «Київзеленбуд», яке не є належним відповідачем. Щодо позовних вимог до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, суд дійшов наступних висновків. Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, представником відповідача було зазначено, що [PERSON] не є власником автомобіля Hyundai, д.н.з. [NUMBER] , а тому і не має право звертатися з вказаним позовом до суду. Дослідивши вказані доводи, суд не погоджується з означеним, виходячи з наступного. Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зробила висновок, що факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки с юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до пункту 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Крім того, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Таким чином, у випадку наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документу на цей транспортний засіб, законність його володіння таким транспортним засобом презюмується. Відтак, оскільки Позивач користувався транспортним засобом на законній підставі, то у Позивача достатні правові підстави для звернення з позовом до суду щодо стягнення понесених фактичних витрат з винних осіб, які є відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними. Суд звертає увагу, що доказом, на якому ґрунтуються позовні вимоги [PERSON] , є акт Відокремленого госпрозрахункового підрозділу «Октава-Побут» заводу «Генератор» від 08.08.2023 (далі - Акт). Акт складено старшим майстром ЖКВ [PERSON] та майстром ЖКВ Н.П. Магдик, скріплено печаткою ЖКВ та затверджено підписом директора Відокремленого госпрозрахункового підрозділу «Октава-Побут» заводу «Генератор» Таран Т.М. Згідно з відомостями з відкритих джерел, житлово-комунальний відділ заводу «Генератор» має код ЄДРПОУ 24385246, тоді як Відокремлений госпрозрахунковий підрозділ «Октава-Побут» заводу «Генератор» має код ЄДРПОУ 25389789, відтак, на переконання суду, є незрозумілим, з яких причин документ, складений майстрами житлово-комунального відділу С.Л. Дуб та Н.П. Магдик було затверджено не керівником житлово-комунального відділу заводу «Генератор», а керівником іншої юридичної особи. Будь-які докази, що підтверджують входження ЖКВ до Відокремленого госпрозрахункового підрозділу «Октава-Побут» заводу «Генератор», в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладене та з огляду на відсутність у позовній заяві будь-яких доказів та пояснень Позивача щодо того, в якості кого та на яких підставах було залучено майстрів ЖКВ, під обґрунтований сумнів ставиться наявність у осіб, якими було складено та затверджено Акт, відповідних повноважень з обстеження місця події, визначення метеорологічних показників, встановлення балансоутримувача зелених насаджень та складання такого Акту. В той же час, організація благоустрою населених пунктів та визначення балансоутримувачів зелених насаджень загального користування належать до відання органів місцевого самоврядування, до кола яких вищевказані юридичні особи або їх відокремлені підрозділи не відносяться. Позаяк цього, обґрунтовуючи розмір матеріальної шкоди Позивач вказує, що він звернувся до ФОП [PERSON] , який провів роботи щодо відновлення пошкодженого транспортного засобу на суму 45 700,00 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт №OУ-0000014. Також, Позивач вказує, що ним додатково було придбано автозапчастини для відновлення транспортного засобу на суму 7 934,00 грн. Суд зазначає, що чинним законодавством України визначено порядок розрахунку розміру заподіяної шкоди. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон) проведення оцінки майна є обов?язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування. У відповідності до статті 12 Закону, документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб?єктом оціночної діяльності - суб?єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб?єкта оціночної діяльності. У відповіді на відзив Позивач вказує, що акт здачі-прийняття робіт №OУ-0000014, рахунок-фактура №CФ-0000044, видаткова накладна №8160 та видаткова накладна №1343343 підтверджують розмір матеріального збитку. З огляду на вказане, судом враховано, що відповідно до пункту 7 розділу 5 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказ Міністерства інфраструктури України 28.11.2014 № 615, документами, що підтверджують надання послуги з ремонту КТ3 є акт передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності)) та за-мовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура; податкова накладна (для юридичних осіб). Однак, до матеріалів справи не долучено доказів, що підтверджують оплату послуг з ремонту автомобіля. При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду України у справі від 19.09.2018 № 753/21177/16-ц та у справі від 27.06.2018 №466/9318/14-ц рахунок та акти виконаних робіт надані СТО не є належним та допустимим доказом у справі. Подібну позицію висловили і судді Верховного Суду у складі палати Касаційного цивільного суду у Постанові № 466/9318/14-ц від 27.06.2018. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Відповідно до вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. При розгляді справи принципи змагальності учасників процесу та рівності між собою є основоположними. Засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині 1 статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною 1 статті 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Слід зважати, що рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав. При цьому слід зважати, що рівність учасників процесу встановлюються не обмежено в конкретному судовому процесі, а стосовно всіх суб`єктів, які звернулися до суду за захистом своїх прав. Рівність має забезпечуватися навіть в окремих непов`язаних судових провадженнях. Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при дослідженні доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду, коли влучні аргументи сторін судом просто проігноровані. Рішенням у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії» від 23.05.1993 р. ЄСПЛ вказав, що принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії», заява №12952/87 від 23.05.1993 року). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №18390/91 від 09 грудня 1994 року). Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суомінен проти Фінляндії», заява №37801/97 від 01 липня 2003 року). За таких обставин, враховуючи, що, Позивачем всупереч вимогам чинного законодавства, до матеріалів позовної заяви не було долучено звіт про оцінку вартості матеріального збитку та докази, що підтверджують оплату послуг з ремонту автомобіля, доводи відповідача на свій захист позивачем не спростовані, тому оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні поданого позову слід відмовити у повному обсязі. Щодо судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі ст. 11, 15, 16, 22, 1166, 1190 ЦК України,

Outcome: dismissed