Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

[PERSON] 20 вересня 2024 року пред`явила до [PERSON] позов про стягнення аліментів на її утримання, у розмірі частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до припинення нею навчання. В обґрунтування позову посилалася на те, що відповідач є її батьком. 06 грудня 2022 року вона, позивачка, змінила своє прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». На даний час вона є повнолітньою особою, навчається у Вінницькому Національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова (ВНМУ ім. М.І. Пирогова), на денній формі навчання, на другому курсі медичного факультету №1 за спеціальністю «Медицина», стипендії не отримує, не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати та отримувати заробіток, оскільки відвідує навчання. Для проходження навчання, позивачці необхідно доїжджати до навчального закладу, закупляти необхідні для навчання підручники та інші речі, час від часу лікуватися від сезонних захворювань. Наразі її фінансово підтримує лише мати. Відповідач є працездатною особою, має різноманітні підробітки та неофіційні доходи, але їй, як дитині, що продовжує навчатися, фінансово допомагати відмовляється. Тобто, відповідач не виконує свого обов`язку, як батька, утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що передбачено ст. 199 СК України. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та незаперечення щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, про що свідчить трекінг відстеження вручення йому поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] є батьком повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 10) Із копії свідоцтва про зміну імені видно, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Кам`янець - Подільський, Хмельницької області, [INFO] змінила прізвище на [PERSON] (актовий запис № 35) (а. с. 9). Із довідки, виданої деканом факультету медичного факультету №1 Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова № 05/1125 від 10 вересня 2024 року, відомо, що [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання медичного факультету № 1 за спеціальністю «Медицина» за державним замовленням у ВНМУ ім. М.І. Пирогова; зарахована на підставі наказу № 289 від 09.08.2023 року; термін навчання з 19 вересня 2022 року по 30 червня 2028 року (а. с. 5, 6, 11). Відповідач [PERSON] не надав докази про те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Отже, [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. За змістом ст. 199 СК України, обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків, тобто законодавчо закріплено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028 грн. Із урахуванням зазначених правових норм, а також можливості надання утримання повнолітній дочці другим з батьків та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб є підстави присудити аліменти на повнолітню дочку в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дочкою 23 років, але не більше, як до закінчення нею навчання, а саме - до 30 червня 2028 року. Згідно п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивачка на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, і її позов задоволено повністю, судовий збір у розмірі у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved