Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР\~ФІНАНС» звернулося\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] та [PERSON] визнати недійсним договір дарування від 17.07.2021, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Слюніним О.М. за реєстровим № 639, та стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» витрат по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн. по 1135,00 гривень з кожного та витрати на правову допомогу, а також витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1135 грн. по 567,50 грн. з кожного . В обґрунтування позову зазначено, що 10.06.2008 між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6/4/2008/840-К/448 на суму 55715,00 доларів США під 12,3 % відсотків річних строком до 09 червня 2023 року, що банком виконано. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір поруки № 6/4/2008/840-П/449 від 10.06.2008. В порушення норм ЦК України та умов кредитного договору [PERSON] та [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконували і не виконують, у зв`язку з чим ПАТ «КБ «НАДРА» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду позовні вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 85220,30 доларів США та 125802,70 грн., яке набрало законної сили 18.11.2020 і станом на даний час не скасоване, при цьому станом на даний час не виконане. Станом на даний час ПАТ «КБ «НАДРА» перебуває в процесі припинення (ліквідації). 19 травня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено договір № GL3N217258 про відступлення прав вимоги, згідно з яким до ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» перейшло право вимоги до [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/448 від 10.06.2008, договором поруки № 6/4/2008/840-П/449 від 10.06.2008 та договором іпотеки № 6/1/09/2008/980-1070 від 10.06.2008 на суму 86773,27 доларів США. Тобто станом на даний час право вимоги до [PERSON] та [PERSON] за вищезазначеними договорами має ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС. Ухвалою суду від 25.02.2021 замінено стягувана - ПАТ «КБ «НАДРА» його правонаступником, ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» і 15.03.2021 було видано виконавчі листи. 23.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64939907 з примусового виконання вказаного виконавчого листа про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/448 від 10.06.2008 у розмірі 85220,30 доларів США та 125802,70 грн. 23.03.2021 в межах виконавчого провадження приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у розмірі 435251,33 грн. 29.06.2021 в межах виконавчого провадження було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якої, зокрема, було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. 04.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенком Д.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66384043 з примусового виконання вказаного виконавчого листа про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. 04 жовтня 2021 року ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» стало відомо, що 17 липня 2021 року [PERSON] продав 16/100 часток комплексу будинків офісно-побутового складського та торгового призначення, розташованого на земельній ділянці Чугуївської міської ради Харківської області (кадастровий номер 6312000000:01:002:0002) у [ADDRESS] своїй доньці - [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою № 277972832 від 04.10.2021 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. 04.10.2021 представник TOB «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 64939907, з яких вбачається, що станом на 23.03.2021 у власності [PERSON] знаходилося 16/100 часток комплексу будинків офісно-побутового складського та торгового призначення, що підтверджується другою та третьою сторінкою інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. При цьому іншого майна у [PERSON] немає, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 277965358 від 04.10.2021. Вищезазначене свідчить про те, що [PERSON] подарував своїх 16/100 часток комплексу будинків офісно-побутового складського та торгового призначення на стадії виконання судового рішення. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи вищезазначене, дії [PERSON] свідчать, по-перше, про порушення основоположних засад судочинства, передбачених Конституцією України, а по-друге, про недобросовісну поведінку, спрямовану на позбавлення ТОВ «ЄВРОПАРТЕР ФІНАНС» в майбутньому законних майнових прав. У позові вказано, що [PERSON] «вживав право на зло», оскільки цивільно-правовий інструментарій (договір дарування від 17.07.2021) використовувався відповідачем для унеможливлення звернення стягнення на належне йому майно на праві приватної власності і зумовив для ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» негативні наслідки. Позивач вважає, що [PERSON] , який відчужив майно на підставі безвідплатного договору на користь своєї доньки [PERSON] на стадії виконання судового рішення, діяв, очевидно, недобросовісно та зловживав правом у правовідносинах з ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», оскільки уклав договір дарування, який порушує майнові інтереси ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» і направлений на недопущення звернення стягнення на його частку майна. З огляду на те, що [PERSON] безоплатно відчужив спірне майно, таке відчуження вплинуло на утруднення (призвело до неможливості) стягнення боргу з [PERSON] на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», і свідчить про наявність при укладенні договору дарування умислу на приховання майна від виконання судового рішення за рахунок наявного у [PERSON] нерухомого майна. Відчужуючи нерухоме майно на користь своєї доньки - [PERSON] , [PERSON] знав про рішення суду, так як в провадженні Харківського апеляційного суду знаходиться справа за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 25.02.2021 у справі № 636/5703-13-ц про заміну стягувана у справі та за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 13.02.2020 у справі № 636/5703/13-ц. Крім того, [PERSON] знав про наявність відкритого виконавчого провадження № 64939907, боржником в якому він зазначений, з огляду на те, що в провадженні Чугуївського міського суду Харківської області знаходиться справа № 636/1981/21 за скаргою [PERSON] на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Богатиренка А.І. Враховуючи вищезазначене\~позивач акцентує,\~що [PERSON] \~міг передбачити\~негативні наслідки\~для себе\~під час\~виконавчого провадження\~з примусового\~виконання рішення\~суду від\~13.02.2020,\~шляхом продажу\~належного [PERSON] \~нерухомого майна,\~а отже\~оспорюваний правочин\~є фіктивним,\~тому на\~думку ТОВ\~наявні правові\~підстави для\~визнання недійсним\~договору дарування\~від 17.07.2021,\~укладений між\~ [PERSON] \~та [PERSON] . Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача просив проводити розгляд справи без участі представника, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи. Також, відповідачі викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідачі відзив не подали, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Лихачовим Р.Б. відзив на позов не наданий, надана лише заява про ознайомлення з матеріалами справи. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін за доказами, наявними у справі. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд до наступного. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 10.06.2008 між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладемо кредитний договір № 6/4/2008/840-К/448 на суму 55715,00 доларів СШІА під 12,3 % відсотків річних строком до 09 червня 2023 року. ВАТ КБ «НАДРА» свої зобов`язання за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/448 від 10.06.2008 виконало. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/448 від 10.06.2008 між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки № 6/4/2008/840-П/449 від 10.06.2008. З 04.02.2011 ВАТ КБ «Надра» здійснювало фінансову діяльність як акціонерне товариство публічного типу. У зв`язку з приведенням статуту у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» була проведена державна реєстрація статуту в новій редакції, внаслідок чого найменування Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «НАДРА» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА». Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА» є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ КБ «НАДРА». В порушення норм ЦК України та умов кредитного договору № 6/4/2008/840-К/448 від 10.06.2008 [PERSON] та [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконували і не виконують, у зв`язку з чим ПАТ «КБ «НАДРА» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 13.02.2020 у справі № 636/5703/13-ц позовні вимоги ПАТ «К;Б «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/7448 від 10.06.2008 задоволено в повному обсязі, набрало законної сили 18.11.2020 і станом наданий час не скасоване. При цьому зазначене судове рішення станом на даний час не виконане. Станом на даний час ПАТ «КБ «НАДРА» перебуває в процесі припинення (ліквідації). 19 травня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено договір № GL3N217258 про відступлення прав вимоги, згідно з яким до ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» перейшло право вимоги до [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/448 від 10.06.2008, договором поруки № 6/4/2008/840-П/449 від 10.06.2008 та договором іпотеки № 6/1/09/2008/980-1070 від 10.06.2008 на суму 86773,27 доларів США, з яких сума кредиту становить 54103,81 доларів США, сума процентів за користування кредитом - 32669,46 доларів США, що підтверджується договором № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020, витягом з додатку № 1 до договору № GL3N217258 про відступлення прав вимоги від 19.05.2020 та платіжним дорученням № 205 від 15.05.2020. Тобто станом на даний час право вимоги до [PERSON] та [PERSON] за вищезазначеними договорами має ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25.02.2021 у справі № 636/5703/13-ц замінено стягувана - ПАТ «КБ «НАДРА» його правонаступником, ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» у справі № 636/5703/13-ц за позовом ПАТ «НАДРА» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/448 від 10.06.2008 у розмірі 85220,30 доларів США. 15.03.2021 на виконання рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 13.02.2020 у справі № 636/5703/13-ц було видано виконавчі листи, боржником в яких зазначений [PERSON] 23.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Богатиренко А.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64939907 з примусового виконання виконавчого листа № 636/5703/13-ц від 15.03.2021 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/448 від 10.06.2008 у розмірі 85220,30 доларів США та 125 802,70 гривні. 23.03.2021 в межах виконавчого провадження № 64939907 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження. 29.06.2021 в межах виконавчого провадження № 64939907 приватним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якої, зокрема, було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. 04.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66384043 з примусового виконання виконавчого листа № 636/5703/13-ц від 15.03.2021 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 6/4/2008/840-К/448 від 10.06.2008 у розмірі 85220,30 доларів США та 125802,70 гривні. 17 липня 2021 року [PERSON] продав 16/100 часток комплексу будинків офісно-побутового складського та торгового призначення, що складається з залу засідань - літера «В», загальною площею 99,7 кв. м., розташованого на земельній ділянці Чугуївської міської ради Харківської області (кадастровий номер 6312000000:01:002:0002) у [ADDRESS] своїй доньці - [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою № 277972832 від 04.10.2021 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. При ознайомлення представника TOB «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» з матеріалами виконавчого провадження № 64939907, стало відомо, що станом на 23.03.2021 (дата відкриття виконавчого провадження № 64939907) у власності [PERSON] знаходилося 16/100 часток комплексу будинків офісно-побутового складського та торгового призначення, що підтверджується другою та третьою сторінкою інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. При цьому іншого майна у [PERSON] немає, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 277965358 від 04.10.2021. Таким чином [PERSON] подарував своїх 16/100 часток комплексу будинків офісно-побутового складського та торгового призначення на стадії виконання судового рішення. Отже, дії [PERSON] свідчать про порушення основоположних засад судочинства, передбачених Конституцією України, та про недобросовісну поведінку, спрямовану на позбавлення ТОВ «ЄВРОПАРТЕР ФІНАНС» в майбутньому законних майнових прав. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За змістом пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК У країни, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 369/11268/16-ц: Позивач справі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений па уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт б статті З ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина 3 статті 13 ЦК України), і послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України». Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004). Згідно п. 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення статті 3 ЦК України як загалом, так і пункту 6 статті З ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17. Відповідно до частин 2-4 ст. 13 ЦК України: «2. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. 3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. 4. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства». Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 06.03.2019 у справі № 317/3272/16-ц зробив висновок, що згідно із частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті З ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07 грудня 2018 року у справі № 910/7547/17: «З конструкції частини третьої статті 13 ЦК України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом. Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника, може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора». Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) «використовувала/використовували право на зло» (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17). [PERSON] який відчужив майно на підставі безвідплатного договору на користь своєї доньки [PERSON] на стадії виконання судового рішення діяв очевидно недобросовісно та зловживав правом у правовідносинах з ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», оскільки уклав договір дарування, який порушує майнові інтереси ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» і направлений на недопущення звернення стягнення на частку майна. Таким чином [PERSON] «вживав право на зло», оскільки цивільно-правовий інструментарій (договір дарування від 17.07.2021) використовувався відповідачем для унеможливлення звернення стягнення на належне йому майна на праві приватної власності і зумовив для ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» негативні наслідки. Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсним правочину внаслідок укладення договору, зміст якого суперечить ЦК України, суд враховує що майно відчужене на підставі безоплатного договору та майно відчужене на користь близького родича. Сукупність наведених обставин доводить той факт, що відповідач діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами, на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження майна відбулося з метою уникнення відповідальності перед кредитором. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.06.2020 у справі № 182/3693/17. З огляду на те, що [PERSON] безоплатно відчужив спірне майно, таке відчуження вплинуло на утруднення (призвело до неможливості) стягнення боргу з [PERSON] на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», і свідчить про наявність при укладенні договору дарування умислу на приховання майна від виконання судового рішення. Саме укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього ЦК України є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Відповідно до положень статті 234 ЦК України: «1. Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. 2. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. 3. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами». Відчужуючи нерухоме майно на користь своєї доньки - [PERSON] , [PERSON] знав про судове рішення, оскільки ним подані апеляційні скарги до Харківського апеляційного суду по цій справі, а також апеляційна скарга на ухвалу суду про заміну стягувача. Крім того, [PERSON] знав про наявність відкрито виконавчого провадження № 64939907, боржником в якому він зазначений, оскільки ним подана до Чугуївського міського суду Харківської області скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Богатиренка А.І. Тобто, [PERSON] міг передбачити негативні наслідки для себе під час виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення шляхом продажу належного йому нерухомого майна, тому оспорюваний правочин є фіктивним. Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц: «фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним». З урахуванням встановлених обставин суд прийшов до висновку про задоволення позову, оскільки, як встановлено судом, що правочин укладений на недопущення звернення стягнення на частку майна і за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, а також майно відчужене на підставі безоплатного договору та майно відчужене на користь близького родича. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення витрат на правову допомогу. Однак жодного доказу на підтвердження цих витрат не надано.

Outcome: partial