Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2024 року по цивільній справі № 204/8039/24 було задоволено позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про стягнення коштів за скасованим виконавчим написом. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на користь [PERSON] , [INFO] , грошові кошти у розмірі 12\~401,28 грн., які були стягнуті за виконавчим написом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 11 червня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 146596, в процесі виконання виконавчого провадження № 66155154. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на користь [PERSON] , [INFO] , судовий збір у розмірі 968,96 грн. 06 листопада 2024 року від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просила ухвалити додаткове рішення по справі № 204/8039/24 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17\~500,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Оскільки розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи та за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] правничу допомогу у вказаній справі надавала адвокат Гавриленко Юлія Юріївна, що підтверджується ордером серії АЕ № 1240578 від 09 лютого 2024 року (а.с. 3) та договором про надання правової допомоги № 02/02 від 02 лютого 2024 року, укладеним між [PERSON] та адвокатом Гавриленко Ю.Ю. (а.с. 19-20). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень,\~наведених у\~п.\~48\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~«Про застосування\~судами законодавства\~про судові\~витрати у\~цивільних справах»\~від 17.10.2014\~року №10\~визначено,\~що підстави,\~межі та\~порядок відшкодування\~судових витрат\~на правову\~допомогу,\~надану в\~суді регламентовано\~ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 18 серпня 2024 року між [PERSON] та адвокатом Гавриленко Ю.Ю. було підписано Акт наданих послуг № 02 від 18 серпня 2024 року, в якому зазначено, що вартість наданих клієнту юридичних послуг становить 17\~500,00 грн. (витрачено 6 годин часу) (а.с. 17). Позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Гавриленко Ю.Ю., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Отже, стороною позивача документально доведено, що позивачем понесені витрати на правову допомогу, а тому наявні підстави для стягнення цих витрат з відповідачів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Але, з урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, а також виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість виконаної адвокатом роботи є завищеною та належним чином не обґрунтованою, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. На переконання суду, зазначена в Акті наданих послуг № 02 від 18 серпня 2024 року вартість послуг з ознайомлення з матеріалами справи, усної консультації, аналізу судової практики, складання позовної заяви та витрачений на ці послуги час (6 годин), а також розмір гонорару за прийняття рішення на користь клієнта є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт. Відповідно до\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. Крім того, суд зазначає, що дана цивільна справа про стягнення коштів за скасованим виконавчим написом, в якій ціна позову була визначена позивачем у розмірі 12\~401,28 грн., є справою незначної складності, яка не потребує від представника позивача значного обсягу роботи та значного часу для підготовки позовної заяви. Враховуючи наведене суд зазначає, що обсяг витрат на правову допомогу, який позивач просить стягнути та який значно перевищує заявлену позивачем у справі ціну позову, є явно неспівмірним з обсягом наданих позивачу представником послуг, що є підставою для їх зменшення виходячи з засад розумності, співмірності та реальності надання. Враховуючи складність справи (яка, на переконання суду, є малозначною), з урахуванням реально виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial