Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

[PERSON] 29 лютого 2024 року звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною та призначення її опікуном своїй доньці [PERSON] . Провадження у справі відкрито 04 березня 2024 року. Ухвалою суду від 18 квітня 2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу, провадження зупинено. Висновок експертизи надійшов до суду 12 вересня 2024 року. Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року провадження у справі поновлено. Справу по суті розглянуто 22 листопада 2024 року. Заяву умотивовано тим, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, страждає на глибоку розумову відсталість на фоні фенілкетонурії. Внаслідок хвороби донька заявника не здатна самостійно себе обслуговувати, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними тощо. У зв`язку з цим вона потребує постійного догляду та опіки. Заявник, представник заявника у судовому засіданні заяву про визнання [PERSON] недієздатною та призначення їй опікуна підтримали. Адвокат особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною, [PERSON] вважає за доцільне задовольнити заяву [PERSON] . Дослідженням доказів суд встановив такі обставини. Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю є заявник [PERSON] . Відповідно до виписок із медичної картки амбулаторного хворого, довідки до акта огляду МСЕК [PERSON] є інвалідом з дитинства, страждає на глибоку розумову відсталість на фоні фенілкетонурії. Висновком судово-психіатричної експертизи № 189/24 від 19 липня 2024 року встановлено, що [PERSON] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки, що вимагає догляду та лікарських призначень. [PERSON] позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до подання опікунської ради, яке затверджене рішенням Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області № 9 від 21 листопада 2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] її матір [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 39 Цивільного кодексу України (далі ЦК) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з частиною першою статті 40 ЦК фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до частини першої статті 41 ЦК над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно з частинами першою, шостою статті 300 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Отже, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, законодавство, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] . З врахуванням висновку судово-психіатричної експертизи суд вважає за доцільне встановити дію рішення про визнання [PERSON] недієздатною строком на два роки.

Outcome: approved