Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 18 лютого 2014 р. перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 02.10.2023 р. було розірвано. Під час шлюбу, вона разом із відповідачем, за їх спільні кошти, придбали нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , загальною площею 74,4 м.кв, житловою площею 35,7 м.кв. (літ. «А»), сарай літ. «Б, В», навіс літ. «Г», літня кухня літ. «Д», погріб літ. «Пг», криниця №1, огорожа №2-5; земельну ділянку з кадастровим номером 7320783000:02:001:0070 площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в с.Великосілля Чернівецького району Чернівецької області; земельну ділянку з кадастровим номером 7320783000:02:001:0071 площею 0,254 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташована в с.Великосілля Чернівецького району Чернівецької області. Нерухоме майно зареєстроване за відповідачем [PERSON] . Вважає, що вказані житловий будинок та земельні ділянки є спільною сумісною власністю подружжя, а тому її частка у вказаному нерухомому майні складає частину, яку відповідач не визнає. З посиланням на те, що у них з відповідачем виник спір з приводу поділу сумісно набутого за період шлюбу майна, позивачка просила визнати за нею право власності на частину спірного житлового будинку та по частині спірних земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і ведення особистого селянського господарства. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, однак її представником [PERSON] подано до суду заяву, в якій він підтримує позовні вимоги, просить справу розглянути у його та позивачки відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, однак ним та його представником [PERSON] подано до суду заяви, згідно яких відповідач позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню оскільки визнані учасниками справи, встановлено, що сторони з 18 лютого 2014 р. по 02 листопада 2023 р. перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, сторони, за спільні кошти, придбали нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , загальною площею 74,4 м.кв, житловою площею 35,7 м.кв. (літ. «А»), сарай літ. «Б, В», навіс літ. «Г», літня кухня літ. «Д», погріб літ. «Пг», криниця №1, огорожа №2-5; земельну ділянку з кадастровим номером 7320783000:02:001:0070 площею 0,25 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в с.Великосілля Чернівецького району Чернівецької області; земельну ділянку з кадастровим номером 7320783000:02:001:0071 площею 0,254 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташована в с.Великосілля Чернівецького району Чернівецької області. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.08.2017 р. за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на такий житловий будинок та земельні ділянки. Відповідно до ст.ст.60-61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, з урахуванням положень чинного сімейного законодавства, житловий будинок в [ADDRESS] та земельні ділянки з кадастровими номерами 7320783000:02:001:0070, 7320783000:02:001:0071 в с.Великосілля Чернівецького району Чернівецької області є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , сторін у справі, і частки позивачки та відповідача як подружжя є рівними у цьому спірному нерухомому майні - по частині. За таких обставин, судом встановлено, що визнання відповідачем позову, в частині визнання за позивачкою права власності на частину спірного нерухомого майна, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому такі позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачкою сплачено судовий збір в сумі 3 213,40 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку підготовчого засідання подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків сплаченого збору, сплаченого нею при поданні позову, тобто у розмірі 1 606,70 грн. З урахуванням повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачкою судового збору в сумі 1 606,70 грн. На підставі ст.ст.60, 61, 70 СК України, ст.ст. 328, 368 392, ЦК України,

Outcome: approved