Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором позики № 76477943 від 27.08.2023 р. та Договором про споживчий кредит № 101766304 від 26.09.2023 р. в загальному розмірі 24 692,13 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.08.2023 р. між ТОВ "ФК "1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] було укладено Договір Позики № 76477943, підписаний електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора. 14.06.2021 р. між ТОВ "ФК "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності, до якого ТОВ "ФК "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому Прави Вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" Прави Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 17 від 27.02.2024 р. до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 13 913,13 грн., з яких: 6 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 931,13 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 26.09.2023 року між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 101766304, підписаний електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора. 29.01.2024 р. між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено Договір факторину № 29012024, у відповідності до умов якого ТОВ "МІЛОАН" передає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому Права Вимоги, а останнє приймає належні ТОВ "МІЛОАН" Права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 29012024 від 29.01.2024 р., ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10 761,00 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 191,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. [PERSON] зобов`язання за кредитними договорами не виконує. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою суду від 03.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у зв`язку з віднесенням даної категорії справ до малозначних. 19.11.2024 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовних вимогах просила проводити розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, позовна заява з додатками разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі надсилалася відповідачу, які останній\~не отримавпро\~що свідчиить\~поштовий конверт,\~який повернувся\~на адресу\~суду із\~відміткою "адресат\~відсутній за\~вказаною адресою", що відповідно до п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК\~України вважається повідомлений належним чином. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України та ч. 11 ст. 128 ЦПК України, судом було розміщено оголошення про повідомлення відповідача про дату та час судового розгляду справи на веб-сайті "Судова влада". Відзив на позов не подав, із заявами та клопотаннями до суду не звертався. Справа розглядається відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду, за формою спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, на підставі наявних доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи зі наступного. Судом встановлено, що 26.09.2023 р. між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 101766304, за умовами якого, позикодавець передав позичальнику у користування кошти в розмірі 3 000 грн. на погоджений умовами строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а він у свою чергу, зобов`язався повернути позичальнику таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити проценти від суми позики. Сторони дійшли згоди, що кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», шляхом використання одноразового ідентифікатора з метою підписання указаного договору та прийняття його умов (а.с. 21-26). Згідно додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 101766304 від 26.09.2023 р., укладеного між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] сторонами погоджено графік платежів за указаним договором (зв. а с. 26). За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Позивачем, у якості доказу переходу прав вимоги до боржника щодо стягнення заборгованості за кредитним договором надано договір факторингу № 29012024 від 29.01.2024 р., укладеного між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ КРЕДИТІВ". Однак, даний договір факторингу суду наданий не у повному обсязі, а саме, після аркушу під № 3, який закінчується п. 2.2.4. слідує аркуш під № 9, який розпочинається п. 9.5 (а.с. 29-30). Тому, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що зазначений договір факторингу є недопустимим доказом у справі, так як наданий суду не в повному обсязі. На підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» надало акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 29012024 від 29.01.2024 р., проте в ньому не зазначено загальної суми заборгованості, хоча міститься така графа (а.с. 31). Реєстр прав вимог до договору факторингу № 29012024 від 29.01.2024 р., який є його невід`ємною частиною, суду не наданий. Натомість, суду наданий лише витяг з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 29012024 від 29.01.2024 р., який не містить підпису посадової особи і відтиску печатки ТОВ "МІЛОАН" що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу (а.с. 32). Стосовно стягнення заборгованості із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» за Договором позики\~№ 76477943\~від 27.08.2023\~р. суд зазначає наступне. 27.08.2023 р. між ТОВ "ФК "1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] було укладено Договір позики № 76477943 в електронній формі, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Сторони погодили, що зазначений договір вважається укладеними з моменту його підписання електронним підписом клієнта, відтвореним шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. На виконання умов договору позивач надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 6 000,00 грн., проте відповідач, не дотримуючись умови договорів, не повертав кредитні кошти та кошти за користування ними, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за вказаним кредитним договорами в розмірі 13 931,13 грн. (а.с. 6-7). Згідно додатку № 1 до Договору позики № 76477943 від 27.08.2023 р., укладеного між ТОВ "ФК "1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] сторонами погоджено графік платежів за указаним договором (а.с. 8). Позивачем у якості доказу переходу права вимоги до боржника щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами надано договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 р., укладеного між ТОВ "ФК "1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» (а.с. 9-10). Однак, даний договір факторингу суду наданий не у повному обсязі, а саме, після аркушу під № 2, який закінчується п. 1.3., слідує аркуш № 4, який розпочинається з п. 2.1.9 та закінчується п. 4.2, а далі слідує аркуш під № 8, який розпочинається з п. 9.7. Тому, суд знову дійшов висновку, що такий договір факторингу є недопустимим доказом у справі, так як наданий суду не в повному обсязі. Також, позивачем, у якості доказу переходу прав вимоги до боржників щодо стягнення заборгованості за кредитним договором надано додаткову угоду № 20 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, укладену 21.09.2023 між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ», однак зазначена додаткова угода містить не завершені речення та пусті стрічки (а.с. 12). Також, на підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» надало суду акт прийому-передачі реєстру боржників від 27.02.2024 р. за договором факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, однак зазначений акт містить не завершені речення та пусті стрічки (а.с. 34). В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). Отже, із умов договору вбачається, що сторони погодили умови переходу права вимоги від Клієнта до Фактора, проте, позивачем не надано доказів щодо набуття права грошової вимоги за Договором позики № 764777943 від 27.08.2023 р., у зв`язку із укладенням договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ". Також, суд зазначає, що на момент укладення договору факторингу № 14/06/21 (14 червня 2021 року) Договору позики № 76477943 від 27.08.2023 р. між ТОВ "1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] ще не існувало, відтак на момент укладення договору факторингу від 14 червня 2021 року ще не виникло зобов`язання щодо неналежного виконаня умов кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем також не надано належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком, на підтвердження права грошової вимоги позивача до відповідача та щодо визначеного ним у позовній заяві розміру заборгованості за Договором позики № 76477943 від 27.08.2023 р., тому відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за вказаним кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в сумі 3 028 грн, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed