Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

08 листопада 2023 року Бердичівська спеціальна школа Житомирської обласної ради звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , мотивуючи це тим, що з 2011 року дитина прибула до Бердичівської спеціальної школи Житомирської обласної ради, а матір хлопчика [PERSON] була засуджена вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2007 року до покарання у вигляді позбавлення волі. В подальшому встановити місце проживання матері не виявлялось можливим. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області № 288/416/2013 від 14 травня 2013 року з [PERSON] були стягнуті аліменти, однак аліменти не виплачуються. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області № 288/369/14-ц від 01 липня 2014 року [PERSON] визнана безвісно відсутньою з 01 липня 2012 року. Розпорядженням голови Попільнянської районної державної адміністрації № 320 від 22 жовтня 2013 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/332/23 від 19 квітня 2023 року скасоване рішення Попільнянського районного суду Житомирської області № 288/369/14-ц від 01 липня 2014 року про визнання [PERSON] безвісно відсутньою. Позивач зазначає, що мати за весь час перебування дитини у закладі жодного разу не відвідала сина, не забирала його на канікули, не передавала подарунків чи будь-яких речей, не цікавиться та не дбає про її стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток, харчування, навчання, лікування, матеріально не утримує, не переймається її подальшою долею та не спілкується з сином, не турбується про потреби дитини. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, оскільки це буде відповідати найкращим інтересам дитини. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки і піклування Гришковецької об`єднаної\~територіальної громади Житомирської області, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за відсутності представника, заявлені вимоги підтримав. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, органу опіки\~і піклування\~Ізяславської міської\~ради Хмельницької\~області, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за відсутності представника, заявлені вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не подала, причин неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи без її участі до суду не зверталася. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення\~судової\~повістки\~під розписку або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Як вбачається з відповідей № 406604 та № 439216 з Єдиного державного демографічного реєстру від 15 січня 2024 року та від 07 лютого 2024 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] судові повістки на 26 березня 2024 року, на 18 квітня 2024 року, на 03 липня 2024 року, на 05 вересня 2024 року, на 02 жовтня 2024 року, на 29 жовтня 2024 року та на 18 листопада 2024 року повернулися до суду без вручення з довідками Укрпошти про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 18 листопада 2024 року без видалення до нарадчої кімнати. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідачки, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Допитавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 08\~листопада 2023\~року Бердичівська\~спеціальна школа\~Житомирської обласної\~ради звернулася до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2023 року матеріали цивільної справи передані за підсудністю до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2024 року справа передана на розгляд за підсудністю до Ізяславського районного суду Хмельницької області. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 лютого 2024 року відкрите провадження за вказаною заявою, справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2024 року до участі в справі залучені третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки і піклування Бердичівської міської ради Житомирської області та орган опіки і піклування Ізяславської міської ради Хмельницької області. Орган опіки і піклування Бердичівської міської ради Житомирської області повідомив, що Бердичівська спеціальна\~школа Житомирської\~обласної ради\~розташована на\~території Гришковецької\~об`єднаної територіальної\~громади Житомирської області,\~тому просить\~залучити в\~якості третьої\~особи орган\~опіки і\~піклування Гришковецької\~об`єднаної територіальної\~громади Житомирської області. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 03 липня 2024 року до участі в справі залучена третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, замість органу опіки і піклування Бердичівської міської ради Житомирської області орган опіки і піклування Гришковецької об`єднаної\~територіальної громади Житомирської області. 29\~жовтня 2024 року закрите підготовче провадження. Суд приходить до висновку, що до даних правовідносин слід застосовувати правила глави 13 «Особисті немайнові\~права\~і\~обов`язки батьків\~та\~дітей»\~та глави\~15 «Обов`язок\~матері,\~батька утримувати дитину та його виконання» Сімейного кодексу України. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно вимог частини першої\~статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з частиною першою\~статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~- виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Статтею 166 СК України\~передбачено, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічна позиція міститься у постановах Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 523/16635/17 (провадження № 61-5437св19), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, 16 липня 2015 року). Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява N 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Відповідно до п. 16 Постанови №\~3\~Пленуму\~Верховного\~Суду України\~від\~15\~травня\~2006\~р.\~«Про\~застосування\~судами окремих\~норм\~Сімейного\~кодексу України\~при\~розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства\~та\~стягнення аліментів» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого додана до матеріалів справи. Батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] мати, [PERSON] батько, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого додана до матеріалів справи. Як пояснив представник позивача, батько був записаний зі слів матері і про нього немає ніяких відомостей. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області № 288/416/2013 від 14 травня 2013 року з [PERSON] були стягнуті аліменти, що підтверджується копією рішення, доданою до матеріалів справи. Розпорядженням голови Попільнянської районної державної адміністрації № 320 від 22 жовтня 2013 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією вказаного розпорядження. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області № 288/369/14-ц від 01 липня 2014 року [PERSON] визнана безвісно відсутньою з 01 липня 2012 року, що підтверджується копією рішення, доданою до матеріалів справи. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/332/23 від 19 квітня 2023 року скасоване рішення Попільнянського районного суду Житомирської області № 288/369/14-ц від 01 липня 2014 року про визнання [PERSON] безвісно відсутньою, що підтверджується копією рішення, доданою до матеріалів справи. З Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00038504499 від 15 лютого 2023 року та № 00038518202 від 15 лютого 2023 року, копії яких додані до матеріалів справи, встановлено, що після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище в 2012 році на « [PERSON] », а в 2019 році на « [PERSON] ». Згідно довідки Бердичівської спеціальної школи Житомирської обласної ради № 664 від 07 листопада 2023 року, яка додана до матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , навчається у Бердичівській спеціальній школі Житомирської обласної ради з 11 квітня 2011 року по теперішній час та перебуває на повному державному утриманні. [PERSON] являється дитиною-інвалідом, що підтверджується медичним висновком № 20 від 24 листопада 2021 року, копія якого додана до матеріалів справи. Факт ухилення матері [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина [PERSON] , підтверджується доводами представника позивача; доданою до матеріалів справи копією довідки Бердичівської спеціальної школи Житомирської обласної ради № 664 від 07 листопада 2023 року; доданими до матеріалів справи копіями листів Бердичівської спеціальної школи Житомирської обласної ради № 612 від 21 листопада 2022 року та № 84 від 27 січня 2023 року про з`ясування місця проживання [PERSON] . Крім того, суд приймає до уваги, що у жодне судове засідання [PERSON] не з`явилась, проти позову ніяких заперечень не надала, не виявила позитивних намірів щодо зміни власної поведінки, не цікавилася станом дитини на даний час, її проблемами та потребами, подальшою долею дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області № 164 від 14 жовтня 2024 року, які додані до матеріалів справи, позбавлення батьківських прав матері відносно сина [PERSON] є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. За таких обставин суд вважає, що мати [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього [PERSON] , що є підставою для позбавлення її батьківських прав. Враховуючи винну поведінку матері, свідомого нехтування нею своїми обов`язками та її небажання змінювати свою поведінку на краще, діючи у якнайкращих інтересах дитини, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] .

Outcome: approved