Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що вона з 24.04.2015\~року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Прип`ятської сільської ради Шацького району Волинської області, актовий запис за №02. Від шлюбу мають двоє дітей. Однак спільне життя між ними не склалося через у сім`ї постійно відбуваються сварки, відсутнє взаєморозуміння та довіра, що робить неможливим спільне проживання. Ухвалою судді від 22.10.2024 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено засідання. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення про те, що з чоловіком разом не проживають вже кілька місяців, періодично чоловік забирає речі та їде проживати до своїх батьків, таке відбувається часто впродовж десяти років. З такою непостійністю в його поведінці не може миритись. Рішення подати позов про розірвання шлюбу прийняла давно. Стверджує, що чоловік не надає допомоги, часто залишає її саму, в тому числі під час вагітності, не допомагає по господарству, по догляду за дітьми. У проблемах сім`ї звинувачує її родичів, без її відома продав її власні ювелірні вироби. Тому не бажає надалі продовжувати сімейні стосунки, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечив, стверджує, що доводи позивачки та позовної заяви не відповідають дійсності. У їхні стосунки втручається мама позивачки, яку дружина постійно слухає, а на його думку не зважає. Родичі дружини налаштовують дітей проти нього і його родини. Це є причиною конфліктів в сім`ї. Стверджує, що лише заради дітей хоче зберегти сім`ю, і вважає, що заради дітей позивачка також повинна подумати і не розривати шлюб. Також, їхню сім`ю можливо зберегти, за умови, що позивачка перестане підпадати під вплив своєї матері. Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 24.04.2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Прип`ятської сільської ради Шацького району Волинської області, актовий запис за №02 (а.с. 8). У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-10). Позивач та відповідач спільного господарства впродовж місяця не ведуть, проживають окремо. Непорозуміння в сім`ї є постійними та тривалими. З огляду на категоричну позицію позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, а також враховуючи положення ст.ст. 24, 56 СК, якими встановлюються положення про добровільність шлюбу, а також враховуючи фактичні стосунки подружжя, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем є неможливим, та не відповідатиме нормам закону, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Суд також враховує, що відповідач, заперечуючи проти позову, пояснює необхідність збереження шлюбу його бажанням проживати разом з дітьми, що не є підставою для примушування іншого з подружжя збереження шлюбних відносин. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110, 113 СК України та

Outcome: approved