Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

У квітні 2024 року позивач, інтереси якого представлені адвокатом Косенко Н.Ю., звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: визнати за ним майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: однокімнатну квартиру [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 8000000000:91:050:0046 та квартиру-студіо [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 8000000000:91:050:0046. Позов обґрунтовує тим, що 19.05.2015 між ТОВ «ВКФ Фарби України» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу майнових прав №14/3/ШК, за яким Продавець продає, а Покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості , а саме однокімнатну квартиру [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 8000000000:91:050:0046. Крім того, 19.02.2015 року між ТОВ «ВКФ Фарби України» та позивачем був укладений договір купівлі-продажу майнових прав №14/1/3/ШК, за кяим Продавець продає, а Покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості - квартира-студіо [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 8000000000:91:050:0046. Вказує, що позивачем були виконані всі умови зазначених договорів, а саме внесення 100% оплати за об`єкт нерухомості, визначені умовами Договорів та здійснення розрахунків. Зазначає, що 05.09.2017 року між сторонам було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №14/3/ШК купівлі-продажу майнових прав від 19.02.2015 року, якою до Договору додано Сторону 2, на користь якої здійснюються розрахунки за договором. 22.10.2018 року Покупцем було внесено 100% фінансування обох об`єктів нерухомості. Позивач належним чином виконав власні зобов`язання. В той же час відповідач порушив взяті на себе зобов`язання в зв`язку з чим позивач позбавлений можливості отримати у власність нерухомість, тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2024 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.04.2024 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 23.05.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що сторони в договорах вказали лише запланований термін будівництва, що не може тлумачитись як кінцевий та остаточний термін, за сплином якого зобов`язання відповідача може вважатись порушеним або невиконаним. 05.09.2017 року між сторонам було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №14/3/ШК, якою було внесено зміни до цього Договору. Зокрема було змінено п. 2.4. Договору №14/3/ШК, відповідно до якого запланований термін будівництва та введення в експлуатацію Об`єкта капітального будівництва стає 4 квартал 2018 року. Вказує, що у позивача була можливість змінити дане положення Договору з орієнтованого терміну на конкретний, однак він саме на запланований термін введення будинку в експлуатацію. А тому відповідно відсутнє порушення умов договору з боку відповідача. Крім того представник зазначає, що до правовідносин, які склалися між сторонам не підлягають застосуванню положення Закону України «Про інвестиційну діяльність», оскільки матеріали не містять жодних доказів того, що позивач укладав договір про участь у фонді фінансування будівництва або придбав сертифікати фонду операцій з нерухомістю, облігації тощо, що виключає можливість визнання останнього інвестором та застосування до наявних правовідносин положень ЗУ «Про інвестиційну діяльність» або будь-якого іншого нормативного праового акта, що регламентує інвестиції як такі. 29.10.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов, просила його задовольнити та ухвалити відповідне рішення, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причну неявки до суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.02.2015 між ТОВ «ВКФ Фарби України» (далі - Продавець) та [PERSON] (далі - Покупець) було укладено Договір №14/3/ШК купівлі-продажу майнових прав, за яким об`єктом нерухомості, майнові права за яким передаються, є квартира [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 8000000000:91:050:0046. Орієнтовна загальна вартість майнових прав складає 445 036,90 грн. Згідно довідки від 22.10.2018, виданої ТОВ «ВКФ Фарби України», про фінансування 100% майнових прав по договору №14/3/ШК від 19.02.2015 [PERSON] сплатив продавцю 100% вартості майнових прав на об`єкт нерухомості: однокімнатна квартира [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 8000000000:91:050:0046. В подальшому, 19.02.2015 між ТОВ «ВКФ Фарби України» (далі - Продавець) та [PERSON] (далі - Покупець) було укладено Договір №14/1/3/ШК купівлі-продажу майнових прав, за яким об`єктом нерухомості, майнові права за яким передаються, є квартира-студіо [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 8000000000:91:050:0046. Орієнтовна загальна вартість майнових прав складає 266 325,00 грн. Згідно довідки від 22.10.2018, виданої ТОВ «ВКФ Фарби України», про фінансування 100% майнових прав по договору №14/1/3/ШК від 19.02.2015 [PERSON] сплатив продавцю 100% вартості майнових прав на об`єкт нерухомості: квартира [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 8000000000:91:050:0046. Згідно п. 2.4 Договорів, з урахуванням додаткової угоди №1 від 05.09.2017, плановий термін будівництва та введення в експлутацію Об`єкта капітального будівництва - 4 квартал 2018 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Законом України від 18 вересня 1991 року № 1560-XII «Про інвестиційну діяльність» Відповідно до ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом. Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно із ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки . Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. За змістом ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, копії, засвідчені в установленому порядку. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. У Постанові № 6-98цс13 від 02 жовтня 2013 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що виконання грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт. Статтею ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов`язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо). Судом встановлено, що позивач в повному обсязі проінвестував будівництво зазначених вище квартир, в зв`язку з чим відповідно до ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, оскільки об`єкти та результати інвестицій є власністю інвестора. Тобто, [PERSON] виконав свої зобов`язання за договором, сплатив внески у визначеній у договорах сумах, у зв`язку із чим за умовами договорів набув майнових прав щодо об`єктів нерухомості, зокрема права на отримання в подальшому у власність спірних квартир. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п. 2.4 договорів, плановий термін введення будинку в експлуатацію - 4 квартал 2017 року. Судом встановлено, що будівництво об`єкту не завершене, будинок не введений в експлуатацію. Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09 жовтня 2019 року, справа №761/28769/13-ц. Враховуючи те, що відповідач не виконує належним чином узятих на себе зобов`язань, а також, враховуючи те, що будинок по по [ADDRESS] не введено в експлуатацію, з урахуванням повної сплати пайових внесків, суд прийшов до висновку, що права позивача порушені, оскільки відповідач свої зобов`язання щодо передачі об`єктів інвестування в експлуатацію для здійснення реєстрації прав власності за позивачем на об`єкти інвестування, не виконує. Тобто, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зазначених зобов`язань, що свідчить про порушення майнових прав позивача на вищевказані об`єкти, які він очікував отримати до 4 кварталу 2018 року. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом визнання майнових прав за [PERSON] на об`єкти незавершеного будівництва. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved