Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] про повернення дитини в сім`ю Позивач в обґрунтування позовної заяви зазначає, 13.09.2022 року уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 245.(копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбних відносин у подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.11.2022 року. Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 09.01.2024 року у батьків [PERSON] та [PERSON] було відібрано малолітнього сина [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Підставою відібрання дитини було те, що батьки перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, залишили малолітнього сина в безпорадному стані в нічний час доби, без нагляду дорослих. Позивачі зазначають, що на теперішній час обставини, які б слугували підставою відібрання малолітнього сина [PERSON] , відсутні. За місцем проживання позивачі, [PERSON] та [PERSON] , характеризуються з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживають, ведуть порядний спосіб життя. Підтримуючи вищевикладене, просять, повернути малолітнього сина батькам. Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, судовий збір просили в відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Відповідно до п 1ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4ст.206 ЦПК України). Фактичні обставини встановлені судом. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 13.09.2022 року Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 245.(копія свідоцтва про шлюб) (а.с. 10) Від шлюбних відносин у подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.11.2022 року. (а.с. 11). Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 09.01.2024 року у батьків [PERSON] та [PERSON] було відібрано малолітнього сина [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Підставою відібрання дитини було те, що батьки перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, залишили малолітнього сина в безпорадному стані в нічний час доби, без нагляду дорослих (а.с.13-16). Згідно довідки КНП «Центр надання соціальних послуг» Хотинської міської ради від 11.09.2024 року, [PERSON] з 13.05.2024 року перебуває на обліку у відділенні соціальної роботи та отримує послугу соціального супроводу, як сім`я, яка перебуває в складних життєвих обставинах.(а.с. 17). Також згідно довідки медичного центру ПП «Звіробій» з моменту відібрання дитини подружжя [PERSON] та [PERSON] пройшли добровільне лікування та процедуру кодування від алкогольної залежності (а.с. 20,21). Додатково [PERSON] пройшла психіатричний огляд, у тому числі на предмет вживання психотропних речовин, внаслідок якого жодних психіатричних, в тому числі спричинених вживанням психоактивних речовин, протипоказань не виявлено, що свідчить про стабільний психічний стан [PERSON] (а.с. 21). Згідно акта-обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства осіб від 03.09.2024№ 2882 , умови проживання сім`ї за адресою [ADDRESS] , відповідають загальноприйнятим нормам (чисто, затишно, проведене газове опалення, наявні меблі. (а.с. 22). Згідно довідки-характеристики №2824 від 28.08.2024 року за місцем постійного проживання позивачі [PERSON] та [PERSON] , характеризуються з позитивної сторони, спиртними напоями не зловживають, ведуть порядний спосіб життя. Скарг, заяв, звернень від громадян міста на негативну поведінку сім`ї Сторожинецьких до міської ради не надходило.(а.с. 24). На теперішній час обоє з подружжя працевлаштовані та мають постійний заробіток. Згідно довідки ТОВ «Еліксель ентерпрайз» [PERSON] працює та отримує заробітну плату в розмірі 8100 грн.( а.с. 25). [PERSON] працює в ФОП [PERSON] на посаді робітника з вантажно-розвантажувальних робіт. За ввесь період роботи сумлінно виконував свої обов`язки.Його дохід в місяць становить 8000,00 грн. (а.с. 26, 28). Згідно висновку Хотинської міської ради про доцільність повернення дитини в сім`ю № [NUMBER] від 25.09.2024 року, вважається за доцільним повернути малолітнього сина [PERSON] для подальшого виховання та зростання в сім`ю його батьків [PERSON] та [PERSON] , жителів [ADDRESS] . (а.с. 29). Застосовані норми права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частинами 2, 8 ст. 7 СК України передбачено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має відбуватися з максимально можливим впливом інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються за засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 150 СК України кожен із батьків наділений обов`язками щодо виховання та розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умовдля цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного із нихта на піклування батьків. Батько і мати мають рівні обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Стаття 14 Закону України "Про охорону дитинства» передбачає , що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У п.1 ст.9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18.12.2008 р. №39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції. Мотиви та висновки суду. Таким чином, суд, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин,

Outcome: approved