Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 14.01.2023 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Як на підставу розірвання шлюбу позивач посилається на відсутність спільних інтересів, протилежні погляди на шлюб, сім`ю, життя, ведення сумісного домашнього господарства, що в решті решт призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, між ними втрачено почуття любові, поваги та довіри, які були основою їх союзу. Позивач на примирення не згодна, шлюб носить формальний характер вважає, що родина розпалась остаточно і відновити подружні стосунки не можливо. Просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Крім того, просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору. В судове засідання сторони не з`явилися. 10.09.2024 р. позивачем [PERSON] надіслано на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, причин відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судом поштової кореспонденції засобами поштового зв`язку (а.с.22,31), а також шляхом направленням смс-повідомлення за допомогою додатку «Viber» на належний відповідачу номер мобільного телефону, яке останнім отримувалось, про що свідчать довідки про доставку повідомлення (а.с.30,35). Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. За таких обставин на підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Судом встановлено, що 14.01.2023 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який було зареєстровано Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис № 37, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами втрачено почуття любові, поваги та довіри. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати понесені позивачем в розмірі 1211,20 грн. (а.с.13).

Outcome: approved