Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

У травні 2024 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось в суд до [PERSON] з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 22038000134020 від 01 липня 2019 року, який був укладений між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] , останній було видано кредит із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 01 липня 2021 року. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором належним чином, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» був укладений договір факторингу № 15/12/2021, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 22038000134020 від 01 липня 2019 року, який був укладений між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача становить 58518 гривень 88 копійок, що складається з: - 41402 гривні 04 копійки - заборгованість за тілом кредиту; - 1525 гривень 71 копійки - прострочена заборгованість по відсоткам; - 13888 гривень - прострочена заборгованість по комісії; - 1464 гривні 93 копійки - збитки від інфляції; - 238 гривень 20 копійок - три проценти річних. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа пояснення щодо позову у встановлений строк до суду не подала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 22038000134020 від 01 липня 2019 року, який був укладений між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] , останній було видано кредит у розмірі 49600 гривень із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 01 липня 2021 року. З позову вбачається, що банк виконав свої обов`язки за кредитним договором належним чином, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, повернення кредиту згідно графіку платежів по кредиту не здійснює. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит не повертається. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» був укладений договір факторингу № 15/12/2021, відповідно до якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 22038000134020 від 01 липня 2019 року, який був укладений між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача становить 58518 гривень 88 копійок, що складається з: - 41402 гривні 04 копійки - заборгованість за тілом кредиту; - 1525 гривень 71 копійки - прострочена заборгованість по відсоткам; - 13888 гривень - прострочена заборгованість по комісії; - 1464 гривні 93 копійки - збитки від інфляції; - 238 гривень 20 копійок - три проценти річних. На підтвердження користування кредитними коштами та часткового виконання своїх зобов`язань щодо їх повернення стороною позивача надана суду виписка по особовому рахунку відповідача. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно п. 3 цього Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Таким чином, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, зокрема, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, підтверджує заборгованість відповідача за виданим кредитом. Розрахунок суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти та проценти і комісія в добровільному порядку банку не повернуті, наявні правові підстави для стягнення із відповідача суми заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 58518 гривень 88 копійок. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 7570 гривень. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. 16 травня 2023 року між адвокатом Дорошенко М.А. та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір про надання правничої допомоги № 16/05. Крім того, у матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Дорошенко М.А., копія ордеру від ТОВ «Цикл Фінанс» на адвоката Дорошенко М.А., додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 16/05 від 16 травня 2023 року, рахунок-фактура № 138 від 08 травня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 138 від 08 травня 2024 року, платіжна інструкція № 6160 від 09 травня 2024 року на суму 7570 гривень (призначення платежу - оплата за надані юридичні послуги згідно рахунку-фактури № 138 від 08 травня 2024 року). Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7570 гривень з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved