Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] із позовною заявою до Краматорської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з: житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS] , загальною площею 0,2868 га.; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмитрівської сільської ради, Слов`янського району, Донецької області, в тому числі рілля площею 4,7014 га., пасовища площею 0,2887 га. На день смерті батька, позивач [PERSON] , батько позивача [PERSON] та мати позивача [PERSON] , проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , тому позивач та його мати фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] та частково оформили спадщину і отримали свідоцтво про право власності за законом в рівних частках на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Однак оформити спадщину за законом після смерті батька [PERSON] позивач не може, оскільки ним не надано нотаріусу документів, які підтверджують право власності померлого на майно що успадковується. Тому, просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS] , загальною площею 0,2868 га., в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Краматорської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд,\~розглянувши подані\~документи та\~матеріали,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всіфактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Краматорської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, підлягають задоволенню з наступних підстав. Як видно з копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 березня 2005 року Дмитрівською сільською радою Слов`янського району Донецької області, [PERSON] помер [INFO] у с. Дмитрівка Слов`янського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 7. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Отже, після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина. Відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 29 серпня 1962 року палацом одруження м. Києва, [PERSON] 29 серпня 1962 року уклала шлюб зі [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 червня 1984 року Дмитрівською сільською радою Слов`янського району Донецької області, [PERSON] народився [INFO] у с. Дмитрівка Слов`янського району Донецької області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] є сином, а [PERSON] дружиною [PERSON] , та відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, позивач [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом. Як зазначено у Витягу Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янська № 9376816 від 21.12.2005 року, житловий будинок будинок літ. «А-1», загальною площею 75.9 кв.м., житловою площею 42.0 кв.м.; сарай літ. «Б», душ літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», літня кухня літ. «Є», літня кухня з сараєм літ. «Ж», сарай літ. «З», сарай літ. «И», льох літ. «К», вбиральня літ. «П», колодязь № 1, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до Інвентаризаційної справи № 394 на будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовленої Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янська, станом на 06.07.2005 року, на території домоволодіння знаходяться: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 75.9 кв.м., житловою площею 42.0 кв.м.; сарай літ. «Б», баня літ. «В», гараж літ. «Г», гараж літ. «Д», літня кухня літ. «Е», літня кухня з сараєм літ. «Ж», сарай літ. «З», сарай літ. «И», погріб літ. «К», вбиральня літ. «Л», 1/2 колодязя № 1. Як зазначено у Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ДН № 007412 від 31.08.2002 року, [PERSON] , на підставі рішення Дмитрівської сільської ради народних депутатів від 05.07.2002 року, набув право власності на земельну ділянку площею 0,2868 га. по [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства. Як зазначено у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ДН № 014226 від 03.06.2003 року, [PERSON] , на підставі розпорядження голови Слов`янської районної державної адміністрації № 176 від 29.03.2002 року, набув право власності на земельну ділянку площею 4,990 га. на території Дмитрівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач та його мати звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Як видно з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 233/2012, заведеної державним нотаріусом Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецькою Т.П. після смерті [PERSON] , [INFO] позивач [PERSON] та його мати (дружина померлого) [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Також до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини зверталася донька померлого [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2012 року, реєстровий № 746, виданого Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою Донецької області, [PERSON] після смерті [PERSON] успадкував 1/2 частку земельних ділянок площею 4,990 га., в тому числі рілля площею 4,7014 га., пасовища площею 0,2887 га., кадастровий № 14242810000:02:000:0018, 14242810000:02:000:0220, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Дмитрівської сільської ради, Слов`янського району, Донецької області. Відповідно до\~Свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом від\~18.07.2012\~року,\~реєстровий №\~748,\~виданого Другою\~Слов`янською державною\~нотаріальною конторою\~Донецької області,\~ [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала 1/2 частку земельних ділянок площею 4,990 га., в тому числі рілля площею 4,7014 га., пасовища площею 0,2887 га., кадастровий № 14242810000:02:000:0018, 14242810000:02:000:0220, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Дмитрівської сільської ради, Слов`янського району, Донецької області. Як зазначено у Довідці Дмитрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області № 347/02-12 від 19.11.2020 року, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , з 1941 року по день смерті [INFO] . Разом з ним в будинку проживали та були зареєстровані його: дружина [PERSON] з 10.01.1961 року по день смерті [INFO] , син [PERSON] з 12.03.1993 року по теперішній час. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, суд доходить до висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , але не оформили всіх своїх спадкових прав. Як видно з копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 липня 2019 року Дмитрівською сільською радою Слов`янського району Донецької області, [PERSON] померла [INFO] у с. Дмитрівка Слов`янського району Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Отже, після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина. Таким чином, позивач [PERSON] , який є сином [PERSON] , та відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. З метою оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Як видно з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 62/2024, заведеної державним нотаріусом Другої Краматорської державної нотаріальної контори Донецької області Костюковою Н.С. після смерті [PERSON] , 28 липня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Окрім позивача, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, з чого суд робить висновок про те, що інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2024 року, реєстровий № 1-371, виданого Другою Краматорською державною нотаріальною конторою Донецької області, [PERSON] після смерті [PERSON] успадкував земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» с. Дмитрівка Краматорського району Донецької області в розмірі 5,7 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до Довідки державного нотаріуса Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П. № 791-02/14 від 06.10.2011 року, [PERSON] дійсно прийняв спадщину після померлого [INFO] [PERSON] . Як зазначено у Довідці Дмитрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області № 336 від 28.11.2005 року, [PERSON] дійсно проживав та вів спільне господарство разом зі своїм батьком [PERSON] з 1969 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, суд доходить до висновку про те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не оформив всіх своїх спадкових прав. Однак, 19 лютого 2021 року, державним нотаріусом Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецькою Т.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку біля нього після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки спадкоємцем [PERSON] не надано нотаріусу правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане вище спадкове майно. Рішенням Краматорської міської ради Донецької області № 2/VIII-18 від 17.12.2020 року про реорганізацію сільської та селищних рад шляхом приєднання до Краматорської міської ради, Краматорська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Дмитрівської сільської ради. Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства яке діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Пунктом 1.3 Тимчасового Положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 07\~лютого 2002\~року №7/5 (втратило чинність 01 січня 2013 року) було передбачено, що Державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах встановлених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно частин\~першої та\~другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 319 ЦК України, встановлено, що здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач на даний час є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] . Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку позивач не може, оскільки ним не подано нотаріусу правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане вище спадкове майно. Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказане спадкове майно в судовому порядку, у позивача немає. Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно та земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази, суд приходить до висновку, що вони повністю узгоджуються між собою, не містять внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності є достатніми, для того щоб дійти висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.

Outcome: approved