Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

09 квітня 2024 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, 07 вересня 2021 року між акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2037426805, умовами якого визначено порядок отримання кредитних коштів, сплати відсотків тощо. 28.06.2023 між акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28/06/23, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги до боржників вказаних у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 5761,65 грн, з яких: 4877,19 грн загальна сума боргу по тілу, 0,75 грн загальна сума боргу по відсотках, 883,71 грн загальна сума боргу по комісії. Також, відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим в межах кредитного договору № 2037426805 в сумі 10\~471,66 грн, з яких: 6000 грн загальна сума боргу по тілу, 4471,66 грн загальна сума боргу по відсотках, 0,00 грн загальна сума боргу по комісії. З моменту отримання позивачем права вимоги до відповідача за договором кредиту, останнім не було погашено вищевказану заборгованість, тому позивач змушений був звернутися до суду за захистом порушеного права. Представник позивача\~ [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився,\~надав суду\~заяву про\~розгляд справи\~без його\~участі,\~позов підтримав\~в повному\~обсязі,\~не заперечував\~проти заочного\~розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, 07 вересня 2021 року між акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2037426805, умовами якого визначено загальний розмір кредиту 6267 грн, дата остаточного повернення кредиту 07.09.2023, строк на який було видано кредит встановлюється графіком платежів; комісія за управління кредитом щомісячно складає 3% від суми кредиту. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Також, 07 вересня 2021 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, яким визначено порядок повернення кредиту наведеного в орієнтованому графіку платежів у додатку № 1 до вказаного паспорта. У розділі 6 додаткової інформації паспорта споживчого кредиту визначено порядок нарахування пені: нараховується на суму прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше ніж 15% суми простроченого платежу; штрафів: у розмірі 150 грн за кожний випадок прострочення /несвоєчасно сплаченого платежу, але не частіше ніж 1 раз за календарний місяць, 150 грн за прострочення внесення суми мінімального платежу, одноразово за кожен факт виникнення прострочки. У разі, якщо сума простроченої заборгованості менше 50 грн включно, штраф за прострочення погашення суми мінімального платежу не застосовується. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредити 5 % на суму простроченої заборгованості за кредитною лінією процентів щомісячно (плата може змінюватись відповідно до Тарифів банку та кредитного договору). 28.06.2023 між акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28/06/23, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги до боржників вказаних у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 5761,65 грн, з яких: 4877,19 грн загальна сума боргу по тілу, 0,75 грн загальна сума боргу по відсотках, 883,71 грн загальна сума боргу по комісії. Також, відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим в межах кредитного договору № 2037426805 в сумі 10\~471,66 грн, з яких: 6000 грн загальна сума боргу по тілу, 4471,66 грн загальна сума боргу по відсотках, 0,00 грн загальна сума боргу по комісії. Відповідно до\~частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Як передбачено ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно положень пункту 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 цього Кодексу\~визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі строки і на умовах, передбачених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Так, відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями\~статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2\~статті 1054 цього Кодексу\~застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами, встановленими статтями\~526,\~530,\~611,\~629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем правомірних вимог позивача, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2024 рік, складала 3028 грн. З урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved