Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі - відповідач). Шлюб зареєстровано 18 червня 2018 року Виконавчим комітетом Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області. Однак, спільне життя з відповідачем не склалось, останнім часом стосунки між ними почали погіршуватись. За час спільного проживання у шлюбі з відповідачем виявилось, що вони мають різні погляди на життя та сім`ю. З 2021 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають. На даний момент між позивачем та відповідачем взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе та суперечить їхнім інтересам. Позивач не має можливості розірвати шлюб через органи РАЦС в порядку ст. 106 СК України, через те, що відповідач не бажає розривати шлюб у добровільному порядку. Позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з викликом (повідомленням) сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових доказів щодо заперечення проти позову. Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить розглянути дану справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з участю сторін не надійшло, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, тому суд з власної ініціативи, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, але без їх участі, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з статтями 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18 червня 2018 року Виконавчим комітетом Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що складено відповідний актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За визначенням частини 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно частини 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони припинили між собою шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в категоричній формі наполягає на розлученні з відповідачем, з яким примиритись не бажає, ніяких заходів для цього не вживала і вживати не буде, оскільки прийшла до переконання про неможливість подальшого збереження між ними сім`ї. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved