Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 05.05.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено електронний договір №6635448 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого сума кредиту складає 20000 грн., строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 10 днів. Дата повернення кредиту 29.04.2024. Даний договір укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом реєстрації відповідача на вебсайті ТОВ «Авентус Україна» та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором С1546. Відповідач на вебсайті мав змогу ознайомитись з текстом примірного кредитного договору, правилами та паспортом споживчого кредиту. Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту, не виконував взяті на себе зобов`язання, в строки визначені договором. 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №27.05/24 -Ф, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги за вказаним договором. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму простроченої заборгованості у розмірі\~-71292 грн 00 к, з яких: 20000 гривень - заборгованість по кредиту; 27412 гривень - процентів за користування кредитом, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів 23880 грн, а також судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, яке відкладено до 15 листопада 2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте згідно позовної заяви просив суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином. Крім того, відповідач про судове засідання, призначене на 15.11.2024, повідомлявся на сайті Судової влади України. У зв`язку з цим суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~\~ \~ \~Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку. Згідно з пунктом 6\~статті 3 ЦК України\~справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства. Дослідивши\~та\~перевіривши письмові докази справи,\~встановивши такі\~юридичні факти\~та\~відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом\~встановлено,\~що 05.05.2023 року між ТОВ «Авентус\~Україна» та\~ [PERSON] \~за\~допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус\~Україна»\~було укладено договір №6635448 про надання споживчого кредиту. Відповідно до пунктів 1.3.-1.4. договору, сума кредиту склала - 20000 грн, строк\~360 днів,\~періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10\~днів (а.с.46). Згідно з\~підпунктами\~1.5.1.-1.5.2. пункту 1.5., тип процентної\~ставки\~- фіксована.\~Стандартна\~процентна\~ставка становити\~1,99% в день. Знижена процентна\~ставка\~1,493% в день. Відповідно до пункту 2.1 договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи\~використання\~реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з пунктом 9.2, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін\~та\~діє до повного виконання споживачем\~зобов`язань за\~ним. Додатком 1 до даного договору є\~таблиця\~обчислення\~загальної\~вартості кредиту для споживача\~та\~реальної річної процентної\~ставки за\~договором про споживчий кредит, відповідно до якого визначено строк кредиту (а.с.49 зворот). Підписавши 05.05.2023 договір про надання споживчого кредиту, [PERSON] взяв на себе\~зобов`язання\~одержати\~та\~повернути кошти кредиту, сплатити\~проценти за\~користування ним,\~та\~виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Авентус\~Україна»\~свої\~зобов`язання за\~кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 20000 грн, шляхом\~зарахування\~06.05.2023 грошових коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується листом АТ Комерційний Банк «ПриватБанк» вих. № 20.1.0.0.0/7-241011/67099 від 13.10.2024. Доказів на спростування факту укладення\~вказаного\~договору\~та\~отримання кредитних коштів відповідачем не надано. 27.05.2024 між ТОВ «Авентус\~Україна» та\~ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»\~укладено Договір факторингу № 27-05/2024-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус\~Україна»\~відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»\~право грошової вимоги, строк виконання\~зобов`язань за\~якою\~настав\~або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного\~зобов`язання\~(кредиту),плату\~за\~кредитом,(плату\~за\~процентною\~ставкою),\~пеню\~за\~порушення грошових\~зобов`язань та\~інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору Факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»\~набуло права грошової вимоги до [PERSON] \~за\~кредитним договором № 6635448, у\~загальному\~розмірі 47412 грн. 00 к, з яких 20000 грн.00 к. - тіло кредиту\~та\~27412 грн.00 к. -\~нараховані проценти. Про відступлення права грошової вимоги\~за\~кредитним договором ТОВ «Авентус\~Україна»\~повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу,\~зазначену останнім\~при укладенні кредитного договору (а.с.13). Отже, кредитор свої\~зобов`язання\~відповідно до\~вказаного\~договору про надання споживчого кредиту виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої\~зобов`язання за\~договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення\~заборгованості за\~кредитом, відсотками, у зв`язку з чим має непогашену\~заборгованість\~по кредиту. Звертаючись\~до суду з позовом,\~позивач,\~як на\~підставу\~для його\~задоволення,\~посилався на те, що в порушення умов договору про надання споживчого кредиту № 6635448 від 05.05.2023\~за\~відповідачем рахується\~заборгованість за\~договором у\~загальному\~розмірі 71292 грн 00 к, з яких: 20000 гривень - заборгованість по кредиту; 27412 гривень - процентів за користування кредитом, з яких 23880\~грн-\~позивач\~нарахував самостійно. З огляду на викладене,\~позивач\~просив стягнути із відповідача\~заборгованість за\~договором про надання споживчого кредиту в\~загальному\~розмірі 71292 грн. 00 коп. Відповідно до\~частини 1\~статті\~4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку,\~встановленому\~цим Кодексом, звернутися до суду\~за захистом\~своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи\~законних\~інтересів. Згідно з\~частиною 1\~статті\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті\~обставини,\~на які вона посилається як на\~підставу\~своїх вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених\~цим Кодексом. У\~статті\~3\~Закону\~№ 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на\~встановлення,\~зміну або припинення цивільних прав і обов`язків\~та\~оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3\~статті\~11\~Закону\~№ 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною\~та\~її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта)\~може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4\~статті\~11\~Закону\~№ 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею\~12 цього\~Закону; заповнення\~формуляра\~заяви\~(форми) про прийняття\~такої\~пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею\~12 цього\~Закону;\~вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст\~таких\~дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено\~таку\~пропозицію, і ці роз`яснення логічно\~пов`язані\~з нею. (частина 6\~статті\~11\~Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею\~12 цього\~Закону,\~вважається\~таким,\~що\~за\~правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12\~статті\~11\~Закону\~№ 675-VIII. Статтею\~12\~вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до\~акта\~цивільного\~законодавства\~або\~за\~домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є\~використання:\~електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~"Про електронний цифровий підпис",\~за\~умови\~використання засобу\~електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим\~Законом;\~аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису\~за\~допомогою\~засобів\~механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису)\~за\~письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~частини 1\~статті\~509 ЦК України,\~зобов`язанням\~є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)\~зобов`язана\~вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне\~зобов`язання),\~а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з\~частиною 1\~статті\~1054 ЦК України,\~за\~кредитним договором банк або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі\~та\~на умовах,\~встановлених\~договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит\~та\~сплатити\~проценти. Відповідно до\~частини 1\~статті\~1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не\~встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і порядок одержання процентів\~встановлюються\~договором. Якщо договором не\~встановлений\~розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової\~ставки\~Національного банку України. Відповідно до статті\~536 ЦК України,\~за\~користування чужими грошовими\~коштами\~боржник\~зобов`язаний\~сплачувати\~проценти,\~якщо інше не\~встановлено\~договором між фізичними особами. Розмір процентів\~за\~користування чужими грошовими\~коштами встановлюється\~договором,\~законом\~або іншим актом цивільного\~законодавства. Згідно з\~частиною 2\~статті\~1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної\~ставки\~(фіксована або змінювана)\~та\~порядок їх сплати\~за\~кредитним договором визначаються в договорі\~залежно\~від кредитного ризику, наданого\~забезпечення,\~попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової\~ставки та\~інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті\~1049 ЦК України, позичальник\~зобов`язаний\~повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у\~такій\~самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у\~такій\~самій кількості,\~такого\~самого роду\~та такої\~самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк\~та\~в порядку, що\~встановлені\~договором. Відповідно до статті\~629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з\~частиною 1\~статті\~611 ЦК України, у разі порушення\~зобов`язання настають\~правові наслідки,\~встановлені\~договором або\~законом,\~зокрема: 1) припинення\~зобов`язання\~внаслідок односторонньої відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено\~договором або\~законом,\~або розірвання договору; 2) зміна умов\~зобов`язання;\~3)\~сплата\~неустойки; 4) відшкодування збитків\~та\~моральної шкоди. Відповідно до статті\~512 ЦК України, кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений\~іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі\~за\~правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або\~заставодавцем\~(майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений також\~в інших випадках,\~встановлених законом.\~Кредитор у\~зобов`язанні\~не може бути\~замінений,\~якщо це\~встановлено\~договором або\~законом. Згідно з статтею\~514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у\~зобов`язанні\~в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не\~встановлено\~договором або\~законом. Відповідно до\~частини 1\~статті\~516 ЦК України,\~заміна\~кредитора у\~зобов`язанні\~здійснюється без згоди боржника, якщо інше не\~встановлено\~договором або\~законом. Згідно з\~частиною 1\~статті\~1077 ЦК України,\~за\~договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за\~плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позивач на\~підставі\~договору факторингу набув\~статус\~нового кредитора\~за\~договором про надання споживчого кредиту № 6635448 від 05.05.2023, отримав право вимоги щодо [PERSON] відносно\~заборгованості за вказаним\~договором. Відступлення права вимоги по суті це договірна передача\~зобов`язальних\~вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором\~та\~новим кредитором. Відповідно до статті\~1082 ЦК України, боржник\~зобов`язаний\~здійснити платіж факторові\~за\~умови, що він одержав від\~клієнта\~або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а\~також\~названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом\~встановлено,\~що [PERSON] належним чином\~зобов`язання\~щодо повернення основної суми боргу\~за\~кредитом\~та заборгованості за\~відсотками - не виконав ані перед первісними кредиторами, ані перед фактором, який набув право вимоги\~за\~відповідним договором про надання споживчого кредиту. Таким\~чином, 29.05.2023\~за\~договором факторингу №29-05/23-Ф від 29.05.2023\~позивач\~отримав право грошової вимоги до відповідача на суму 47412 грн, адже відповідно до розрахунку\~заборгованості,\~здійсненому первісним кредитором ТОВ «Авентус\~Україна» станом\~на\~26.05.2024 загальна\~сума боргу [PERSON] становила\~47412 грн 00 коп., що складалася з 20000 грн. - сума боргу\~за\~тілом кредиту, 27412 грн - сума боргу\~за нараховані\~відсотки\~за\~користування кредитом. Окрім того, відповідно до умов кредитного договору № 6635448 від 05.05.2023 його строк\~становив 360 днів,\~який сплинув 29.04.2024. Отже,\~станом\~на дату отримання прав вимоги\~за\~кредитним договором № 6635448 позивачем\~до [PERSON] , а саме\~станом\~на 27.05.2024, строк кредитного договору сплинув. Відповідно до вимог, викладених у позовній\~заяві, позивач зазначив,\~що здійснив самостійне нарахування відсотків\~за 60 календарних днів за\~період з\~23.08.2023\~по 21.10.2023 включно, в межах строку дії договору у сумі 23880 грн. Отже,\~позивачем\~було здійснено нарахування відсотків\~за\~період, під час якого право вимоги належало первісному кредитору ТОВ «Авентус України»\~та\~який охоплюється наданим первісним кредитором розрахунком\~заборгованості. Таким\~чином,\~позивач,\~який отримав від первісного кредитора право вимоги до відповідача, що\~станом\~на день відступлення права вимоги 27.05.2024, відповідно до розрахунку\~заборгованості за\~період з 05.05.2023 по\~26.05.2024\~включно\~становить\~47412 грн 00 к., самостійно здійснив її перерахунок\~та\~просив додатково стягнути\~23880\~грн. як відсотки\~за\~користування кредитом. Позивач здійснив нарахування\~за\~період,\~за\~який ще не мав права вимоги до відповідача,\~та\~фактично здійснив перерахунок\~заборгованості,\~здійснений первісним кредитором. Однак,\~позивачем\~не було надано нових розрахунків\~заборгованості та підстав\~для їх\~застосування,\~жодних пояснень чому ці нарахування не здійснювалися первісним кредитором,\~та\~на якій\~підставі\~вони були здійснені\~позивачем\~після того, як первісний кредитор надав сформований розрахунок\~заборгованості за\~весь строк кредиту. Враховуючи\~вищезазначене,\~суд вважає\~за\~необхідне відмовити в\~задоволенні\~вимог щодо стягнення відсотків\~за\~користування кредитом\~за 60 календарних днів за\~період з\~з\~23.08.2023\~по 21.10.2023 включно, в розмірі 23880 грн. Оскільки відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення\~заборгованості за\~кредитним договором суду не надав, не спростував\~документально\~нарахований\~позивачем\~розмір\~заборгованості,\~з урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності,\~та,\~враховуючи факт невиконання [PERSON] умов договору № 6635448 від 05.05.2023, суд дійшов до висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором слід\~задовольнити\~частково\~та\~стягнути з відповідача на користь\~позивача\~47412 грн 00 коп.\~заборгованості за\~кредитним договором, що складається з 20000 грн - сума боргу\~за\~тілом кредиту, 27412 грн - сума боргу\~за\~нарахованими відсотками. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони\~пропорційно\~розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено\~на 66,5\~%\~(47412\~грн.:\~71292\~грн.\~х 100).\~У зв`язку\~з частковим\~задоволенням позовних\~вимог з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягають\~стягненню\~витрати по\~оплаті судового\~збору у\~сумі 1610\~грн.\~90\~коп.\~(2422 грн 40 к. х 66,5 %). Щодо витрат на правничу допомогу, то суд виходить з такого. 17 липня 2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. договір про надання правової допомоги № 17/07-2024 (а.с.66-67). Обсяг правової допомоги визначено у акті прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з Договором №17/07-2024 від 14 серпня 2024 року, складеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (а.с.25). Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Також, у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019р. у справі № 916/2102/17, від 25 червня 2019р. у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019р. у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019р. у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019р. у справі № 915/237/18). Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial