Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

Представник військової частини [NUMBER] [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача кошти за недонос речового майна у розмірі 2515,80 гривень та судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що згідно наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) від 16.06.2016 №129 солдата [PERSON] , який прибув з військової частини польова пошта [NUMBER] [ADDRESS] для подальшого проходження військової служби призначеного наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 09 червня 2016 року №125-РС на посаду навідника військової частини польова пошта [NUMBER] , з 15 червня 2016 року зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта [NUMBER] . За час проходження військової служби солдату [PERSON] . Міністерством оборони України, в особі військової частини [NUMBER] , видано речове майно, згідно визначених норм. В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 07.03.2018 №53, військовослужбовця військової служби за контрактом солдата [PERSON] , відповідно до підпункту «г» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду) пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби в запас та вважається таким, що 07.03.2018 року справи і посаду у військовій частині [NUMBER] здав і вибув до [INFO] для постановки на військовий облік. На момент виключення зі списків особового складу частини та зняття з усіх видів забезпечення, згідно довідки №7 за речове майно у солдата [PERSON] рахувалось речове майно, строки носіння якого не закінчилися на загальну суму 2515,80 грн.. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед державою, в особі військової частини [NUMBER] за речове майно, строки носіння якого не закінчились, складає 2515,80 грн.. На адресу відповідача було направлено лист з проханням в добровільному порядку відшкодувати заборгованість, перерахувавши вказані кошти на розрахунковий рахунок військової частини [NUMBER] за вказаними реквізитами. Проте, жодних дій, щодо добровільного відшкодування вказаної вище заборгованості відповідачем не вчинялось, так само як і не повідомлялось про причини неможливості такого відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Розгляд справи здійснено в порядку заочного розгляду, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно з витягом з наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) від 16.06.2016 №129 солдата [PERSON] , який прибув з військової частини польова пошта [NUMBER] [ADDRESS] для подальшого проходження військової служби призначеного наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 09 червня 2016 року №125-РС на посаду навідника військової частини польова пошта [NUMBER] , з 15 червня 2016 року зарахувати до списків особового складу військової частини польова пошта [NUMBER] . (а.с.7). Відповідно до абз.2 п.1 ст.91 Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей» речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування. Згідно з витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 07.03.2018 №53, військовослужбовця військової служби за контрактом солдата [PERSON] , відповідно до підпункту «г» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду) пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби в запас та вважається таким, що 07.03.2018 року справи і посаду у військовій частині [NUMBER] здав і вибув до [INFO] для постановки на військовий облік. (а.с.5). Згідно з пп.«г» п.1 ч.8\~ст.26\~Закону України\~«Про військовий\~обов`язок\~і військову\~службу» від\~25.03.1992\~року (станом на дату виникнення спірних правовідносин), контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання. Відповідно до п. 4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України №232 від 29.04.2016 року, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Під час виключення зі списків особового складу військової частини [NUMBER] з [PERSON] було наказано утримати грошові кошти за речове майно у сумі 2515 грн. 80 коп., що підтверджується витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 07.03.2018 року №53, але згідно витягів з книги обліку грошових стягнень і нарахувань станом на 2021 рік та на 2023 рік, вбачається, що у військовій частині [NUMBER] за солдатом [PERSON] рахується заборгованість за недонос речового майна на суму 2515 грн. 80 коп.. Таким чином, заборгованість у сумі 2515 грн. 80 коп. залишилася не відшкодованою. Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України № 243/95-ВРвід 23.06.1995 року, яка втратила чинність 31.10.2019 року (була чинною на час виникнення спірних правовідносин), визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами (п. 1). Так, за шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України. Згідно з п. 2 цього Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршення або зниження його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкової виплати. Військове майно це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зважаючи на ті обставини, що відповідач був звільнений з військової служби у запас за пп. «г» п.1 ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а саме через набрання законної сили з обвинувальним вироком суду, позивач має право на утримання з відповідача вартості предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позаяк судом було встановлено, що відповідачем [PERSON] , після його виключення зі списків особового складу військової частини [NUMBER] , не було відшкодовано в повному обсязі вартість виданих йому предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився (з урахуванням зносу), на суму 2 515 грн. 14 коп., суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача зазначені кошти на відшкодування завданої майнової шкоди у вказаному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, а позивачем були понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2 422 грн., суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат у розмірі 2 422 грн..

Outcome: approved