Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 11 січня 2022 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якої остання взяла у нього в борг 2000 доларів США та зобов`язалася повернути вказану суму боргу через 6 місяців зі сплатою 5 % річних, тобто в строк до 11 липня 2022 року.Однак свого зобов`язання відповідач належним чином не дотрималась, кошти, які були позичені не повернула до обумовленої дати, і лише 27 лютого 2024 року повернула йому частину боргу в сумі 200 доларів США. На день звернення до суду офіційний курс долара США встановлений НБУ становить 41,4912 грн. за один долар США, таким чином сума боргу з урахуванням офіційного курсу НБУ дорівнює: 41,4912*1800= 74684,16 грн. Передбачені 5 відсотків річних згідно умов договору позики становлять 100 доларів США за кожен рік користування сумою позики, тому з 11 січня 2022 року по 23 липня 2024 року, 2,5 роки по 100 доларів США дорівнює 250 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно з офіційним курсом НБУ дорівнює: 41,4912*250=10372,80 грн., таким чином загальна сума боргу відповідача складає 85056,96 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 11 січня 2022 рокув розмірі 85056,96 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з`явилась, проте письмовою заявою просила суд розглядати справу без її участі, крім того подала до суду відзив на позовну заяву, яким визнала позовні вимоги, а також просила суд витребувати у позивача оригінал боргової розписки від 11 січня 2024 року, яку залишити в матеріалах справи, та оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , який повернути їй. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 січня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якої остання взяла у нього в борг 2000 доларів США та зобов`язалася повернути вказану суму боргу через 6 місяців зі сплатою 5 % річних, тобто в строк до 11 липня 2022 року, що підтверджується оригіналом боргової розписки, яка приєднана до матеріалів справи (а.с.36). До даної розписки відповідачем також було долучено оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] та вказано про те, що в разі не сплати боргу право на користування земельною ділянкою передано [PERSON] . Однак свого зобов`язання відповідач належним чином не дотрималась, кошти, які були позичені не повернула до обумовленої дати, і лише 27 лютого 2024 року повернула позивачу частину боргу в сумі 200 доларів США. На день звернення до суду, а саме, 23 липня 2024 року, офіційний курс долара США встановлений НБУ становить 41,4912 грн. за один долар США, тому сума боргу з урахуванням офіційного курсу НБУ дорівнює: 41,4912*1800= 74684,16 грн. Передбачені 5 відсотків річних згідно умов договору позики становлять 100 доларів США за кожен рік користування сумою позики, тому з 11 січня 2022 року по 23 липня 2024 року, 2,5 роки по 100 доларів США дорівнює 250 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно з офіційним курсом НБУ дорівнює: 41,4912*250=10372,80 грн., таким чином загальна сума боргу відповідача складає 85056,96 грн. Згідно п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У відповідності ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 626 ЦК України передбачено - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов язків. Встановлено ст.629 ЦКУ - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній нормі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою на б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не тільки факту укладення правочину, а й передання грошової суми, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 24 лютого 2016 року №6-50цс16. Договір позики є реальним договором і вважається укладеним з моменту передання грошей. Тобто у даному випадку договір є укладеним і підлягає виконанню позичальником. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу на суму 85056,96 грн. за договором позики від 11 січня 2022 року, що відповідає узгодженим сторонами умовам договору та вимогам ЦК України. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті боргу відповідачем надано не було. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Таким чином, у зв`язку з тим, що позов задоволено, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а саме, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 грн. (а.с.1). Згідно ч.3 ст.99 ЦПК України оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , після набрання рішенням суду законної сили, повернути [PERSON] за належністю. Оригінал боргової розписки залишити в матеріалах справи. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.11,207,525,526,530, 610,612,626,638,1046,1047,1049 ЦК України.

Outcome: approved