Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

16 серпня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 14.12.2020 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9090465. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «Mercedes», д.р.н. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 16.09.2021 року о 06 год. 00 хв. в м. Хмельницькому по вул. Кам`янецька, 67, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes», д.р.н. [NUMBER] , допустив зіткнення з електроопорою № 166 та рекламним щитом. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди електроопорі та рекламному щиті, було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного майна - матеріального збитку. Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майна, звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/9090465 від 14.12.2020 року. Так, на підставі страхового акту № 045/037/015638/21/1 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 9 374 грн. 23 коп. Як вбачається з Постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року по справі № 686/22737/21, відповідач керував транспортним засобом «Mercedes», д.р.н. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння, тому у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування 9 374 грн. 23 коп. З метою досудового врегулювання спору, [PERSON] було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу. Після чого, 11.08.2022 року відповідачем було здійснено часткову оплату заборгованості у розмірі 3 125 грн. 00 коп., однак решту боргу 6 249 грн. 23 коп. ним сплачено не було. 03.03.2023 року між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (надалі ФОП [PERSON] ) укладено Договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, в тому числі за Полісом № АР/9090465 від 14.12.2020 року. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] завданні збитки в порядку регресу у розмірі 6 249 грн. 23 коп., судовий збір в розмірі 968 грн. 96 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 20 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення справи поклався на розсуд суду, просив зменшити судові витрати. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно\~встановлено,\~що 14.12.2020 року між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується відповідним Полісом № АР/9090465. У відповідності до умов вказаного Договору страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу «Mercedes», д.р.н. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 16.09.2021 року о 06 год. 00 хв. в м. Хмельницькому по вул. Кам`янецька 67, відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mercedes», д.р.н. [NUMBER] , допустив зіткнення з електроопорою № 166 та рекламним щитом. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди електроопорі та рекламному щиту було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного майна - матеріального збитку. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року по справі № 686/22737/21, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майна, звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/9090465 від 14.12.2020 року. На підставі страхового акту № 045/037/015638/21/1 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 9 374 грн. 23 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 20492 від 09.11.2021 року. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного,\~наркотичного чи\~іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року по справі № 686/22737/21 відповідач керував транспортним засобом «Mercedes», д.р.н. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння. З огляду на вищезазначене в розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АР/9090465 від 14.12.2020 року. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 09 листопада 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № 20492 від 09.11.2021 року. 11 серпня 2022 року відповідачем [PERSON] було здійснено часткову оплату заборгованості у розмірі 3 125 грн. 00 коп. Таким чином залишок заборгованості складає 6 249 грн. 23 коп. 03.03.2023 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (надалі ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АР/9090465 від 14.12.2020 року. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини. Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Отже, суд вважає, що вимоги позивача є законними і обґрунтованими, а тому слід стягнути з [PERSON] на користь позивача завданні збитки в порядку регресу у розмірі 6 249 грн. 23 коп. Згідно положень ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи, на професійну правничу допомогу. Так, позивачем зазначено вимогу про стягнення на його користь з відповідача 968 грн. 96 коп. судового збору та 4\~000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу. До позовної заяви долучено копії: договору про надання правничої допомоги № 01/11/22 від 01.11.2022 року; додаткової угоди № 638 до договору про надання правової допомоги № 01/11/22 від 01.11.2022 року; акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до договору про надання правової допомоги № 01/11/22 від 01.11.2022 року; квитанції № ОЕ24-09В8-9Т8Е-07С5 від 16.08.2024 року; платіжної інструкції P24A287194165D7740 від 17/06/2024. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, принципів розумності та співмірності, суд приходить до висновку про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу до розміру 2 000 грн. 00 коп. Окрім того, судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 968 грн. 96 коп. Оскільки позовні вимоги [PERSON] було задоволено у повному обсязі, то він має право згідно ст. 141 ЦПК України на стягнення на його користь з відповідача всієї суми сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved