Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

19 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, в якому просить стягнути з відповідачки грошові кошти у розмірі 3\~635 (три тисячі шістсот тридцять п`ять) доларів США. Обґрунтовуючи позов, позивач вказує, що [INFO] у нього народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Вказує, що відповідно до вищевказаного свідоцтва про народження матір`ю малолітнього [PERSON] вказана [PERSON] . Позивач зазначає, що він добровільно та добросовісно надавав відповідачці матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина [PERSON] і приймав участь у його вихованні. Зокрема, вказує, що [PERSON] отримала від нього 04 липня 2018 року грошові кошти в сумі 3\~635 (три тисячі шістсот тридцять п`ять) доларів США на поліпшення житлових умов спільного сина [PERSON] , що підтверджується розпискою від 04 липня 2018 року. Умовами власноручно виданої [PERSON] 04.07.2018 розписки передбачений обов`язок відповідачки використати грошові кошти в сумі 3635 доларів США, отримані від позивача, за цільовим призначенням поліпшити житлові умови спільної дитини [PERSON] .О. Проте, позивач зазначає, що у квітні 2021 року йому стало відомо про обставини щодо нецільового використання грошових коштів, які систематично надсилалися впродовж 2017-2021 років та надавалися у готівковому вигляді відповідачці на утримання та забезпечення належних умов проживання малолітнього [PERSON] . У зв`язку з чим ним на адресу [PERSON] було скеровано вимогу від 05.05.2021 року, відповідно до якої він вимагав надати підтвердження цільового використання коштів, що були отримані відповідачкою на утримання спільної дитини, в тому числі на поліпшення житлових умов. Однак, відповідачкою не було надано доказів цільового використання грошових коштів. Позивач стверджує, що 15 травня 2021 року він повторно звернувся до відповідачки з вимогою надати детальний звіт з документальним підтвердженням про цільове використання грошових коштів у сумі 3\~635 доларів США, які відповідачка отримала 04 липня 2018 року на покращення житлових умов малолітнього [PERSON] . Позивач наголошує, що в подальшому жодної відповіді на вказану вимогу надано не було, а тому відсутні підтвердження цільового використання коштів, які були отримані відповідачкою 04.07.2018 року на покращення житлових умов спільного сина. Позивач звертає увагу суду, що відповідачка жодним чином не поліпшила житлові умови спільного сина, фактично переклала обов`язок по догляду за дитиною на свого літнього батька-пенсіонера, [PERSON] , [INFO] , з котрим тривалий час проживав малолітній [PERSON] у квартирі із незадовільними умовами проживання в м. Старокостянтинів. Крім того, зазначає, що відповідачка є недобросовісною особою, оскільки 27 грудня 2016 року вона за аналогічних підстав отримала від свого колишнього чоловіка [PERSON] грошові кошти у розмірі 20\~000 доларів США, які зобов`язалась використати на придбання для доньки частини однієї з двох визначених сторонами квартир, про що склала відповідну розписку від 27 грудня 2016 року, після чого взяті на себе зобов`язання не виконала, а отримані нею кошти не були використані за цільовим призначенням та неповернуті в добровільному порядку, вказані обставини встановлені судом у справі № 127/21758/19. Позивач вказує, що умовами власноручно виданої [PERSON] 04.07.2018 розписки передбачений обов`язок відповідачки використати грошові кошти в сумі 3635 доларів США, отримані від позивача, за цільовим призначенням поліпшити житлові умови спільної дитини [PERSON] .О. Отже, хоча за своєю природою розписка від 04.07.2018 і не є договором позики, однак виконання та припинення зобов`язань, які випливають з неї, повинно здійснюватися виходячи із вищенаведених загальних положень про зобов`язання, а також справедливості та добросовісності, як загальних засад цивільного законодавства, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 13 січня 2021 року у справі №127/21758/19. Враховуючи вищевикладене, вважає, що відповідачка, діючи недобросовісно, після того, як отримала 27.12.2016 року від свого чоловіка від першого шлюбу грошові кошти у сумі 20\~000 доларів США на купівлю квартири своїй дочці, та після того як отримала 04.07.2018 року грошові кошти в сумі 3\~635 доларів США на поліпшення житлових умов спільного сина від позивача, не маючи про цьому постійного доходу та роботи, та не виконавши взятих на себе зобов`язань по відношенню до власних дітей, придбала собі квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позивач наголошує, що у власності відповідачки наразі відсутнє будь-яке нерухоме майно та рухоме майно, оскільки придбану нею квартиру вона подарувала своєму батькові. \~ \~ \~ \~Таким чином, вважає, що оскільки взяті на себе зобов`язання [PERSON] не виконала, отримані грошові кошти в сумі 3\~635 доларів США згідно з розпискою від 04 липня 2018 року за цільовим призначенням не використала, наявні підстави стягнути ці кошти з відповідачки на користь нього в судовому порядку, а тому вимушений звернутися до суду з вищевказаним позовом. 02 січня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного. Представник відповідача зазначає, що відповідач дійсно 04.07.2018 отримала від позивача грошові кошти в сумі 3\~635 доларів США для покращення житлових умов дитини [PERSON] . Представник відповідача звертає увагу суду, що зазначені кошти відповідачка отримала від батька дитини, оскільки мала намір придбати квартиру на первинному ринку нерухомості, а усі квартири на первинному ринку нерухомості передаються покупцеві у стані після завершення будівництва і для повноцінного проживання у такій квартирі в ній було необхідно зробити ремонт, придбати меблі, обладнання, тощо. Зазначає, що саме для цих потреб, тобто для покращення житлових умов, відповідачка і отримала кошти від батька дитини. Представник відповідача стверджує, що 11 жовтня 2018 року [PERSON] уклала договір № 4 купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] . Після реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно відповідач здійснювала за рахунок власних коштів, коштів, позичених у свого батька, а також коштів, що є предметом цього спору, ремонт у квартирі [ADDRESS] , купувала меблі та обладнання, необхідне для проживання. Крім того, зазначає, що ремонт їй допомагали зробити [PERSON] та [PERSON] . Представник відповідача звертає увагу суду, що факт проживання відповідачки разом із сином [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується, зокрема актом обстеження умов проживання від 11.02.2021 року, складеним Службою у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради. Враховуючи викладене, зазначає, що умови отримання коштів були виконані спільний син позивача та відповідачки покращив житлові умови за рахунок наданих позивачем коштів. 04 січня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що він надавав кошти саме на покращення житлових умов дитини, але не для того, щоб мати облаштовувала власну квартиру, в якій тривалий час проживала без малолітнього [PERSON] . Позивач наголошує, що отримавши грошові кошти, відповідачка покинула свого малолітнього сина на свого батька-пенсіонера [PERSON] , який проживав в Хмельницькій області. Також позивач неодноразово приїздив навідувати малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де його син тривалий час проживав зі своїм дідусем, який фактично займався вихованням дитини замість відповідачки. Позивач наголошує, що відповідачка придбала квартиру за дитячі кошти 11 жовтня 2018 року, а до суду подала акт обстеження житлових умов лише від 11 лютого 2021 року, тобто фактично більш ніж через два роки після купівлі даної нерухомості, тобто більше двох років не проживала з малолітнім сином [PERSON] , а за дитячі кошти ймовірно робила ремонт у власній квартирі. Позивач, посилаючись на обставини, встановлені у справі №127/21758/19 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , стверджує, що отримавши грошові кошти у розмірі 20\~000 доларів США [PERSON] фактично витратила на купівлю квартири за адресою: [ADDRESS] лише 131\~330 (сто тридцять одну тисячу триста тридцять) гривень, що еквівалентно 4\~690 доларів США за курсом НБУ станом на 11 жовтня 2018 року, яку в подальшому подарувала своєму батькові, не маючи наміру виконувати рішення суду у справі №127/21758/19. Тобто, після придбання відповідачкою квартири за адресою: [ADDRESS] , в неї залишилося 15\~310 доларів США. Позивач наголошує, що на початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, [PERSON] проживала вже у іншій квартирі - в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , вп`ятьох разом зі своїм співмешканцем, батьком, малолітнім [PERSON] та дитиною від першого шлюбу [PERSON] , що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 24.11.2021, в якому відсутні відомості щодо наявності у дитини окремого ліжка для сну та облаштованого за віком місця для розвитку дитини, оскільки у позивача є обґрунтовані сумніви щодо можливості облаштування вказаних меблів в одній кімнаті з фактично проживаючими разом в помешканні чотирма дорослими особами. Позивач звертає увагу суду на ту обставину, що оплата відповідачкою витрат на ремонтні роботи у квартирі є витратами по утриманню цієї квартири, які відповідачка понесла як її власниця, такі витрати не можуть вважатися необхідними для утримання дитини та компенсуватись за рахунок дитини. Враховуючи вищевикладене, вважає, що оскільки взяті на себе зобов`язання [PERSON] не виконала, отримані грошові кошти у сумі 3\~635 доларів США за цільовим призначенням не використала, а тому наявні підстави стягнути ці грошові кошти на його користь. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 28 вересня 2017 року було складено відповідний актовий запис № 4983, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до якого батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Як вбачається з розписки від 04 липня 2018 року, [PERSON] отримала грошові кошти від [PERSON] у розмірі 3\~635 (три тисячі шістсот тридцять п`ять) доларів США на покращення житлових умов дитини [PERSON] , 2017 року народження. 06 травня 2021 року [PERSON] направив вимогу [PERSON] , в якій просив надати детальний звіт із документальним підтвердженням про цільове використання коштів, що регулярно надсилались [PERSON] та її батьку [PERSON] , а також надавалися у готівковому вигляді впродовж 2017-2021 років на утримання його малолітнього сина, [PERSON] ; припинити чинити перешкоди у спілкуванні та побаченнях з його сином, [PERSON] , а саме: повідомити (надати розширену інформацію) щодо адреси теперішнього місця проживання сина, [PERSON] ; повідомити (надати розширену інформацію) відносно щоденного графіку його сина, [PERSON] , умов його життя та розпорядку; повідомити (надати розширену інформацію), який дошкільний навчальний заклад відвідує його син, [PERSON] , та час (розклад) його відвідувань; повідомити реквізити рахунку матері для перерахування коштів на утримання її сина, [PERSON] ; узгодити порядок участі у вихованні дитини, [PERSON] ; погодити проживання його сина, [PERSON] , в період подальших дитячих канікул за принципом рівності прав обох батьків і поділу часу порівну та просив надати письмову відповідь. 15 травня 2021 року [PERSON] направив вимогу [PERSON] , в якій просить надати детальний із документальним підтвердженням звіт про цільове використання грошових коштів у сумі 3\~635 (три тисячі шістсот тридцять п`ять) доларів США, отриманих з метою покращення житлових умов його сина, [PERSON] та надати письмову відповідь. 11 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грейсайд» та [PERSON] укладено договір №4 купівлі-продажу майнових прав на квартиру про наступне. Відповідно до п.1.1 вищевказаного договору, за цим договором та у відповідності до пункту 1 статті 6 та статті 656 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру за [ADDRESS] (далі-об`єкт будівництва) та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначеним цим Договором. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п.1.3 вищевказаного договору, предметом цього Договору є майнові права на квартиру, які після набуття покупцем їх у власність реалізується шляхом набуття права власності (володіння, користування та розпорядження) на квартиру після оформлення покупцем відповідних правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності). За умови виконання своїх обов`язків за цим договором покупець одержить від продавця документи, необхідні для оформлення правовстановлюючих документів ( державної реєстрації права власності), що підтверджують право власності покупця на квартиру. Відповідно до п. 3.1. вищевказаного договору, ціна майнових прав на квартиру за цим договором становить 131\~330 (сто тридцять одна тисяча триста тридцять) гривень 00 копійок. Відповідно до оглядового ордеру квартири від 19 вересня 2018 року, виданого будівельна група «Синергія», [PERSON] оглянула квартиру в комплексі Синергія та претензій стосовно її складу, площі, планування та якості компонентів не висловлювала. Як вбачається з акту прийому-передачі квартири від 11 жовтня 2018 року, підписаного представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейсайд» та [PERSON] , Продавець відповідно до Договору № 4 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 11 жовтня 2018 року, укладеного сторонами, передав, а покупець отримав квартиру [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 180963823 від 13 вересня 2019 року, [PERSON] станом на 13 вересня 2019 року була власником квартири, загальною площею 57.1 кв.м, житлова площа 26,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 11 жовтня 2018 року №4, дата державної реєстрації права 19.10.2018. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 11 лютого 2021 року, проведеного спеціалістами відділу служби у справах дітей Ірпінської міської ради на підставі заяви [PERSON] , встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , складається з 2 спалень, кухні, вітальні, ванної кімнати, умови проживання задовільні, в квартирі зроблено сучасний ремонт, чисто, тепло, в наявності всі необхідні меблі, побутова техніка, комунікації підключені, для дитини виділено окреме для відпочинку та сну, є окреме ліжечко, в наявності вдосталь особистих речей, іграшок, книжок, матір`ю створені всі належні умови для проживання та розвитку дітей. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання про те, що дружить з відповідачкою [PERSON] з інституту, з 2015 року, допомагав їй робити ремонт для подальшого проживання [PERSON] та дітей в двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка розташована на 5 поверсі, оскільки після придбання квартира була взагалі без будь-якого ремонту, ремонт розпочався навесні 2019 року та тривав мінімум півроку, можливо до кінця 2019 року. Свідок допомагав носити будівельні матеріали, зачищав, шпаклював, фарбував, коштів за свою роботу не брав. Крім того, ремонт допомагав робити батько відповідачки, а також інші чоловіки. Свідку відомо, що [PERSON] , під час ремонту електрику заплатила не менше 20 тисяч гривень, за меблі заплатила 70-80 тисяч гривень, загалом, ремонт у квартирі обійшовся у суму, значно більшу ніж 3000 доларів США. Також зазначив, що під час ремонту їздив з [PERSON] до магазину будівельних матеріалів, де були придбані будівельні матеріали, необхідні для ремонту, хто саме за них розраховувався, свідок не бачив. Джерело походження коштів на ремонт квартири свідку невідоме. Свідок зазначив, що був декілька раз у квартирі після ремонту та бачив, що одна з двох житлових кімнат квартири, в якій жили діти, була облаштована для дітей, в ній знаходились якісні дитячі меблі, ліжка, столики, іграшки, в квартирі була вся необхідна побутова техніка. Після ремонту в квартирі проживали [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] , також свідок бачив там [PERSON] , друга [PERSON] . У цій квартирі [PERSON] з дітьми проживали декілька років, після чого стали проживати в орендованій квартирі. Відповідно до досліджених судом копій дипломів [PERSON] та [PERSON] , останні у 2017 році закінчили Вищий навчальний заклад Інститут Реклами та здобули ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки Економіка та підприємництво, спеціалізація Маркетинг реклами. Станом на 11.05.2021 року, за пошуком інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] , відсутня інформація щодо наявності у власності останньої квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта № 285885093 від 20 листопада 2021 року, власником квартири, загальною площею 57.1 кв.м, житлова площа 26,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.08.2021 є [PERSON] . Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 24.11.2021, складеного спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради на підставі заяви [PERSON] , проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , яким встановлено, що за даною адресою проживають: [PERSON] (мати), [PERSON] (донька), [PERSON] (син), [PERSON] (дідусь), житло, загальною площею 44 кв.м., складається з однієї житлової кімнати, умови проживання задовільні, в квартирі чисто, тепло, в наявності всі необхідні меблі, побутова техніка, комунікації підключені, для дитини виділено окреме місце для відпочинку та проведення дозвілля, вдосталь особистих речей, іграшок, книжок, комісія вважає, що для дитини створені всі належні умови для проживання та виховання. Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта № 287178473 від 28 листопада 2021 року, власником квартири, площею 39,4 кв.м, житловою площею 20,3 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Відповідно до ч.1\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 2 липня 2014 року № 6-79цс14). Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та\~дво\~- чи\~багатосторонніми\~(договори). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України\~правочин\~може вчинятися усно або в письмовій\~(електронній)\~формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 207 ЦК України визначено, що\~правочин\~вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах\~(у тому числі електронних), у\~листах,\~телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до посилання позивача на ст.\~526, ст.\~530, ст.\~610, ст.\~612 ЦК України, яка визначає, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настання цієї події,\~порушенням\~зобов`язання\~є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у\~строк, встановлений\~договором\~або законом, суд зазначає наступне. Зі змісту розписки від 04.07.2018 видно, що позивачем відповідачу було надані грошові кошти на покращення житлових умов спільної дитини позивача та відповідача - [PERSON] , [INFO] . В той же час даною розпискою не визначено, що кошти отримані в якості позики, що відповідно вказує на те, що дана розписка не є борговим зобов`язанням, відповідно до ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України, як вказує на це позивач. Також в даній розписці не встановлено строк її виконання, а відтак відповідач не є таким, що у відповідності до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушила чи прострочила виконання умов, визначених у розписці, адже розпискою не визначено ні строк, протягом якого відповідач має покращити житлові умови спільного сина, ні умови повернення грошових коштів позивачу. З`ясовуючи юридичну природу вказаного документу, суд виходить з того, що дана розписка\~про отримання коштів у сумі 3 635 доларів США не містить зобов`язання про їх повернення,\~а навпаки,\~що грошові кошти [PERSON] зобов`язується використати виключно за вказаним цільовим призначенням - для покращення житлових умов їх спільного сина. Враховуючи вищевикладене, суд\~виходить з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів що відповідно до укладеної 04.07.2018 розписки між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] має повернути [PERSON] 3 635 доларів США. При цьому суд не вбачає, що надана позивачем розписка є доказом укладення між сторонами договору позики на певних умовах, оскільки не вбачається, що [PERSON] є позичальником, яка отримала кошти з умовою їх повернення у визначений строк. Натомість, на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідачка [PERSON] в жовтні 2018 року, тобто через три місяці після отримання коштів від позивача, придбала квартиру [ADDRESS] , зробила в ній ремонт, про що вказує в позовній заяві і сам позивач, таким чином, покращила житлові умови спільної дитини сторін [PERSON] , який почав проживати у вказаній квартирі. У подальшому, відповідачка [PERSON] проживала з дітьми та своїм батьком у квартирі за адресою: [ADDRESS] , де також були створені належні умови для проживання та виховання дитини. Станом на час розгляду справи, відповідачка з дитиною проживає у Французькій Республіці. Суд не приймає посилання позивача на обставини, встановлені у справі №127/21758/19, оскільки не встановлено, що відносини у тій справі є подібними до відносин у даній справі, так як зі змісту судових рішень вбачається, що розписка відповідачки у справі №127/21758/19 стосувалася її зобов`язання щодо придбання конкретного об`єкту нерухомості саме у власність доньки. У даній справі позивачем передано кошти відповідачці з умовою покращення житлових умов спільної дитини, без зазначення будь-якого часового проміжку та конкретних умов. Відповідачкою доведено, що нею було покращено умови проживання дитини після отримання коштів, а саме придбано квартиру та здійснено в ній ремонт, в тому числі облаштовано дитячу кімнату. З огляду на викладене, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах\~ст.ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України,\~позовні вимоги про\~\~стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 3\~635 доларів США.

Outcome: dismissed