Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] в особі представника адвоката Липчанської Світлани Олексіївни звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 05.10.2007 року перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2017 року (справа № 643/6200/17). Від цього шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою, і остання належно виконує свої батьківські обов`язки, забезпечуючи дитину всім необхідним для її фізичного та морального розвитку. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2017 року (справа № 643/6200/17) також з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття (справа № 643/6200/17). Оскільки відповідач не сплачує аліменти шість років, загальна заборгованість за аліментами станом на день звернення з позовом до суду складає 164\~866 грн. 61 коп. Позивачка зазначає, що відповідач з 2015 року не бере у часті у вихованні сина, здоров`ям дитини та її навчанням не цікавиться, зв`язок з сином не підтримує., тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Крім того [PERSON] за період 2014-2022 роки притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчиненні правопорушення, тобто своїми діями не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, культурних і духовних цінностей. На підставі викладеного та вимог ст. 164 СК України просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та розподілити судові витрати відповідно до чинного законодавства. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 01.04.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено провести в загальному позовному провадженні. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 24.09.2024 року закрито підготовче провадження у справі та її розгляд призначено по суті. Подалі представник позивачки [PERSON] адвокат Липчанська С.О. надала до суду заяву про розгляд справи за відсутністю сторони позивача, позовні вимоги підтримала за заявленими підставами та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, причини своєї неявки до суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав, не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву. Представник третьої особи - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та розгляд справи за відсутністю свого представника з урахуванням наданого висновку. \~ Відповідно\~до вимог\~ ст.\~223\~ЦПК України\~суд вважає\~можливим розглянути\~справу за\~відсутністю учасників\~справи на\~підставі наданих\~доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухваливши у справі заочне рішення згідно вимог ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05.10.2007 року перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2017 року (справа № 643/6200/17). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.02.2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 140. Сторони з травня 2016 року проживають окремо один від одного, що підтверджується довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 13.02.2024 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: [ADDRESS] . З цього часу син [PERSON] , [INFO] , проживає із матір`ю [PERSON] , і остання належно виконує свої батьківські обов`язки, забезпечуючи дитину всім необхідним для її фізичного та морального розвитку. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2017 року також з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуті аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття (справа № 643/6200/17, провадження № 2/643/3877/17). Відповідно до розрахунку заступника начальника Вовчанського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області СМУМЮ Вюника К.С. від 07.02.2024 року боржник за виконавчим листом №643/6200/17 [PERSON] має станом а 01.02.2024 року загальну заборгованість за аліментами у розмірі 164\~866 грн. 61 коп. Позивачка [PERSON] зазначає, що відповідач [PERSON] не бере участі у вихованні малолітнього сина, здоров`ям та життям дитини не цікавиться. На підтвердження зазначеної позиції позивачкою надано до суду: характеристика Комунального закладу «Харківський ліцей № 143 Харківської міської ради», за змістом якої учень 6-Б класу [PERSON] , [INFO] навчається у ліцеї з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний та уважний учень, до виконання громадських доручень ставиться сумлінно, користується повагою серед однолітків. Згідно цієї характеристики та інформації КЗ «Харківський ліцей № 143 Харківської міської ради» від 02.02.2024 року мати дитини , [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина. Відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником, вчителями та адміністрацією закладу в онлайн та офлайн режимах, приводила дитину до школи та забирала її після закінчення уроків. Брала участь у виховних закладах разом з дитиною тільки мати- [PERSON] . Аналогічні відомості щодо належного виховання малолітнього [PERSON] , [INFO] тільки матір`ю дитини містяться й у відповіді Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №199 Харківської міської ради» від 26.02.2024 р. № 31/01-35/24. Згідно довідки від 1.02.2024 № 01-28/24 Комунального закладу «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 Харківської міської ради» неповнолітній [PERSON] ,2012 р.н., навчався на відділенні тхеквондо ВТФ з 2018 по 2020 рік. За інформацією тренера-викладача [PERSON] [PERSON] весь час приводила на заняття та забирала тільки мати, яка приділяла увагу фізичному розвитку дитини, систематично цікавилася успіхами сина, сприяючи його спортивним досягненням. Даних про участь батька у вихованні дитини не мають, заняття він не відвідував. Крім того, з наданих копій судових процесуальних документів, а саме: постанови Котелевського районного суду Полтавської області від 21.07.2022, постанов Октябрського районного суду м. Полтави від 07.10.2022 та від 15.12.2022 [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтями 124, 130 ч.1 КУпАП, був засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 25.07.2014 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та звільнений від відбування призначеного покарання за амністією. Зазначене свідчить про те, що відповідач [PERSON] своїми діями не сприяв засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, культурних і духовних цінностей. Згідно висновку від 10.09.2024 року №343 Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі наданих документів, зроблений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Також зазначено, що [PERSON] не з`явився на засідання комісії. Хоча був повідомлений належним чином про вирішення вищевказаного питання. Суд погоджується з вищевказаним висновком Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки він є достатньо обґрунтованим, та узгоджується з наданими до суду доказами. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. У разі спору передусім повинні бути визначені інтереси дитини й тільки потім права батьків. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові від 04 квітня 2018 року у справві №756/2109/16-ц, провадження № 61-5487св18. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Так,\~згідно з\~пунктом 2\~частини першої\~статті 164\~СК України\~(у\~редакції,\~чинній на\~час виникнення\~спірних правовідносин)\~мати,\~батько можуть\~бути позбавлені\~судом батьківських\~прав,\~якщо вона,\~він ухиляються\~від виконання\~своїх обов`язків\~щодо виховання\~дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах\~\~від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження\~\~\~№ 61-1344св20), від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 (провадження № 61-19984 св 21). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Судом встановлено, що після припинення сторонами сімейних відносин з травня 2016 року, малолітній син сторін постійно проживає з матір`ю, окремо від батька, а відповідач [PERSON] самостійно та усвідомлено усунувся від виховання та спілкування із дитиною, утримання її матеріально, не піклувався про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя. Суд вважає, що відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні сина є недостатньою, що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. Встановлені обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді\~піклуються про\~них, захищаються Конвенцією. Позбавлення батьківських прав відповідача в судовому порядку скасовує лише правовий зв`язок між ним та його сином, підтверджує відсутність фактичного духовного зв`язку між батьком та дитиною . Суд вважає, що обставини, на які посилається позивачка [PERSON] як на підставу заявленого позову, а саме невиконання відповідачем батьківських обов`язків, знайшли своє підтвердження наданими нею належними і допустимими доказами умисного винного ставлення відповідача до невиконання своїх батьківських обов`язків, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню на її користь з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved