Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

У лютому 2024 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , заявник) звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним його батька [PERSON] , [INFO] (далі також - [PERSON] ) встановлення над ним опіки та призначення опікуна. На обґрунтування заяви вказав, що у 2003 р. його батько отримав тяжку черепно-мозкову травму, внаслідок чого у нього з`явились певні психічні порушення, які полягають у втраті пам`яті та загальному зниженні інтелекту, складнощах з логічним мисленням та із засвоєнням нової інформації, він не завжди реагує на звернення, мають місце прояви дезорієнтації та безпричинної агресії. Внаслідок психічного розладу батько не здатен усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними та потребує постійного нагляду. Ухвалою суду від 05.03.2024 заяву залишено без руху з підстав її подання без додержання вимог, викладених у статтях 297, 175, 177 ЦПК України. 13.03.2024 на виконання вимог вищевказаної ухвали заявник подав документ про сплату судового збору, докази на підтвердження підсудності справи Дарницькому районному суду м. Києва та копії медичних документів батька. Ухвалою суду від 14.03.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в судовому засіданні 23.04.2024, заявника зобов`язано надати медичну документацію батька та інформацію про перебування його на обліку у лікаря-психіатра та залучено до участі у справі адвоката Регіонального центру з надання безплатної вторинної правової допомоги у місті Києві для здійснення за призначенням представництва прав та інтересів [PERSON] . В судовому засіданні з`ясувалось, що заявник не виконав вимоги ухвали про надання медичної документації, необхідної для проведення судово-психіатричної експертизи, у зв`язку з чим суд повторно зобов`язав заявника надати оригінали медичних документів батька або звернутись з клопотанням про витребування доказів та відклав розгляд справи на 14.05.2024. 25.04.2024 від представника заявника надійшло клопотання про витребування доказів, за результатами розгляду якого суд постановив ухвалу від 26.04.2024 про витребування від КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» медичної документації [PERSON] . На виконання цієї ухвали було надано медичну карту амбулаторного хворого № 82/24П. Також заявник надав медичну карту [PERSON] , яка велась у Луганській 10-й міськлікарні. Ухвалою суду від 14.05.2024 у справі призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручена експертам державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», та зупинено провадження у справі. 14.08.2024 від органу опіки та піклування надійшло подання про призначення заявника опікуном. 24.09.2024 від експертної установи надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 772 від 27.06.2024, згідно з яким [PERSON] виявляє ознаки органічного ураження ураження головного мозку поєднаного (травматично-судинного) генезу з вираженим психоорганічним синдромом (F 07.9 за МКХ-10) та за своїм психічним станом не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою судді від 26.09.2024 поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні 06.11.2024. В судове засідання 06.11.2024 не з`явився адвокат Козлова С. В., у зв`язку з чим суд відклав розгляд справи на 18.11.2024. З огляду на пояснення заявника щодо психічного та фізичного стану особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та з урахуванням позиції адвоката суд визнав за можливе розглянути справу без виклику [PERSON] . Заслухавши учасників справи та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини. [PERSON] , [INFO] , є батьком заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] (актовий запис про народження № 140 від 11.02.1980, складений Ленінським відділом ЗАГС м. Ворошиловграда ). Згідно з даними медичної документації та висновку судово-психіатричного експерта № 772 від 27.06.2024, [PERSON] у 2003 р. отримав важку відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, та неодноразово лікувався від її наслідків у Луганській обласній психоневрологічній лікарні, де йому встановлювався діагноз «Органічне ураження головного мозку травматичного ґенезу, психоорганічний синдром, змішаний тип». У 2004 р. [PERSON] встановлена друга група інвалідності безстроково, що підтверджується також довідкою до акта огляду МСЕК серії 2-20 СМ № 125578 та пенсійним посвідченням № [NUMBER] , яке засвідчує факт одержання ним пенсії по інвалідності другої групи від загального захворювання. З 2015 р. психічний стан [PERSON] став поступово погіршуватись, посилились розгальмованість, метушливість, з`явилась дратівливість, значно погіршилась пам`ять, з приводу чого у 2024 р. був госпіталізований до КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги», де йому встановлювався діагноз «Органічне ураження ЦНС травматичного ґенезу наслідки ЧМТ у 2003 р.) з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням, що доходить ступеню слабоумства, та з вираженими змінами особистості за органічним типом». При клінічному психіатричному обстеженні у [PERSON] виявлені характерні для органічного ураження головного мозку психічні розлади, а саме: нерівномірний темп сенсомоторних реакцій; зниження пам`яті на поточні та минулі події; виснажувана увага звуженого обсягу з труднощами тривалої концентрації; непродуктивність мислення; спрощеність та конкретність суджень; порушення емоційно-вольової сфери: емоційна лабільність, підвищена збудливість, дратівливість, байдужість до своїх перспектив, відсутність критики до свого стану та грубе зниження прогностичних здібностей, що поєднуються з втратою соціального досвіду. Як зазначив експерт, вказана психопатологічна симптоматика, з урахуванням анамнестичних даних, відповідає діагностичним критеріям органічного ураження головного мозку поєднаного (травматично-судинного) генезу з вираженим психоорганічним синдромом (F 07.9 за МКХ-10), при цьому вищевказані порушення психічної діяльності виражені такою мірою, що позбавляють [PERSON] здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 39 цього Кодексу визначає, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу дає Закон України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За змістом статті 41 ЦК України недієздатна особа не вправі вчиняти правочини, тобто дії, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а одним із наслідків визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки. Отже з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричного експерта, суд дійшов висновку, що вимоги заяви про визнання [PERSON] недієздатним повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. За приписами статей 58, 60 ЦК України у разі визнання фізичної особи недієздатною суд встановлює над нею опіку і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Інших дітей, окрім заявника, у [PERSON] немає, з 2014 р. вони проживають разом, заявник здійснює постійний догляд за батьком і обставин, які перешкоджають заявнику виконувати обов`язки опікуна над батьком, судом не встановлено, а тому подання органу опіки та піклування суд визнає обґрунтованим. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані з проведенням експертизи. Згідно з листом Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» вартість проведеної судово-психіатричної експертизи склала 5 150,30 грн. Зважаючи на положення частини другої статті 299 ЦПК України витрати, пов`язані з проведенням експертизи, слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved