Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 20.05.2006 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що спільне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та довіри між сторонами, різними поглядами на сімейне життя та обов`язки, а також різними характерами сторін. Позивач зазначила, що у сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми та вже тривалий час кожен із сторін живе своїм життям та своїми інтересами. Подружні відносини між сторонами припинилися та вже більш ніж пів року подружжя проживає окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження сім`ї суперечить її інтересам. Проти примирення позивач заперечує. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 20.05.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що складений актовий запис № 563. 02.10.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 31.10.2024, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 31.10.2024 судове засідання відкладене на 25.11.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання 25.11.2024 позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, не з`явилася. У позовній заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання 25.11.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 20.05.2006 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України складений актовий запис № 563. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). У даному шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 7, 8). Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112\~СК України\~визначає,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу позивач послалася на те, що спільне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та довіри між сторонами, різними поглядами на сімейне життя та обов`язки, а також різними характерами сторін. Позивач зазначила, що у сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми та вже тривалий час кожен із сторін живе своїм життям та своїми інтересами. Подружні відносини між сторонами припинилися та вже більш ніж пів року подружжя проживає окремо. Проти примирення позивач заперечує. Відповідач докази на спростування указаних обставин суду не надав. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін та їхніх неповнолітніх дітей. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № 85L6-R155-BA1E від 25.09.2024 (а.с. 6). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved