Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

01.10.2024 року до суду надійшов позов від [PERSON] до Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права на спадкове майно - земельну частку (пай). В обґрунтування поданого позову позивачка вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з спадкового майна, а саме - права на земельну частку (пай), що знаходиться на території Улашанівської (колишньої Миньковецької) сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Позивачка має право на спадкування за законом, так як є донькою померлого. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Шкапій В.Я. з приводу оформлення спадщини на земельну частку (пай), але згідно з повідомленням нотаріуса, позивачці рекомендовано звернутися з позовною заявою до суду про визнання права на земельну частку (пай), так як відсутній сертифікат на земельну частку (пай). Відповідно до листа управління Держгеокадастру № 1298/291-24 від 08.05.2024 року, [PERSON] дійсно був власником сертифіката на земельну частку (пай) із земель колишнього КСГП "Миньковецьке" серії РН №925399, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) на території Улашанівської (колишньої Миньковецької) сільської ради. Просила суд визнати за [PERSON] право на спадкове майно, а саме: земельну частку (пай) розміром 3,19 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Улашанівської (колишньої Миньковецької) сільської ради Хмельницької області, яка належала спадкодавцеві [PERSON] , який помер [INFO] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 925399. 01.10.2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.11.2024. 01.11.2024 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 14.11.2024. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, якою просила розгляд справи здійснювати без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Від Улашанівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника сільської ради за наявними у справі доказами. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] - батько позивачки, помер [INFO] , про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Із відповіді Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28.05.2024 № 1298/291-24, [PERSON] дійсно був власником сертифікату на земельну частку (пай) із земель колишнього КСГП "Миньковецьке" серії РН №925399, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) на території Улашанівської (колишньої Миньковецької) сільської ради. Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Шкапій В.Я. від 11.06.2024 № 179/02-14, [PERSON] видати свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельну частку (пай) неможливо у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Окрім того, спадкоємець [PERSON] , [INFO] прийняла спадщину, оскільки на момент смерті батька була малолітньою. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як слідує з доказів, наданих суду, на даний час позивачка позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після смерті батька [PERSON] , позивачка прийняла спадщину, інших спадкоємців немає, тому суд беручи до уваги, що позивачка згідно з вимогами ЦК України прийняла спадщину, вважає, що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування права на земельну частку (пай) ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved