Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

28.06.2024 року через систему «Електронний суд» до суду звернувся представник: адвокат Васюк О.Г. в інтересах [PERSON] з позовом до Фонду гарантування вкладів з питань безпосереднього виведення АТ "Банк "Фінанси та Кредит" з ринку, Фонду гарантування вкладів з питань безпосереднього виведення АТ "Банк "Фінанси та Кредит" з ринку, ТОВ "Навчально-виховний комплекс "Мідгард" - Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садочок", треті особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про звільнення майна з-під арешту. 04.07.2024 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 09.07.2024\~рокудо суду звернувся представник позивача: адвокат Васюк О.Г. з заявою про усунення недоліків. В позові посилалися на те, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №368850985 від 07.03.2024 року щодо [PERSON] в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне зареєстроване 21.01.2010 року обтяження №9438783 у виді арешту невизначеного нерухомого майна [PERSON] , накладеного відповідно постанови старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Сівакової О.О. від 21.01.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №16397443. Відповідно інформації Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.06.2023 року у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження №16397443, яке було відкрито 14.12.2009 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-4082, виданого 10.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя до заочного рішення від 20.10.2009 року у справі №2-4082/09 про стягнення солідарно з [PERSON] та ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 763396,08 грн. 21.01.2010 року старшим державним виконавцем Дніпровського ВДВС Сіваковою О.О. у виконавчому провадженні №16397443 винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони про його відчуження, на підставі якої 21.01.2010 року Запорізькою філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження №9438783. 19.03.2010 року державним виконавцем в ході виконавчого провадження №16397443 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Встановлено, що у провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа №2-4082/09 за позовом ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON] , ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» про стягнення заборгованості за договором про відновлювальну поновлювальну кредитну лінію №451-01-08 та договору поруки №1 від 08.02.2008 року. 20.10.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення у справі № 2-4082/09, яким було розірвано кредитний договір №451-01-08, стягнуто солідарно з [PERSON] , ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» заборгованість за кредитним договором та судові витрати. У подальшому, ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.03.2010 року порушено провадження у справі №5/34б про банкрутство ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод», а ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.04.2010 року визнані вимоги ініціюючого кредитора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до боржника ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» в сумі 763666,08 грн. Підставою заяви АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» банкрутом була саме наявність заборгованості боржника у розмірі 763666,08 грн. та її несплата за договором №451-01-08. Відповідно ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.02.2015 року у справі №5/34б за результатами ліквідаційної процедури ліквідатором складено реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги конкурсних кредиторів, визнані судом, а також поточні вимоги кредиторів, серед яких АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогами в розмірі 763666,08 грн. В резолютивній частині вказаної ухвали зазначено: «Банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дунаєвецький арматурний завод» - ліквідувати. Провадження у справі припинити. Вимоги, що не задоволені за недостатністю майна, вважати погашеними». ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» (код ЄДРПОУ 32997799) припинено 20.02.2015 року з коментарем «припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом». Окрім цього, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з 12.01.2016 року перебуває у стані припинення. З наведених фактичних даних, які встановлені судовими рішеннями, слідує, що борг ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» за кредитним договором №451-01-08 перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.02.2015 року у справі №5/34б вважається погашеним. При цьому, заочним рішенням Ленінським районним судом м. Запоріжжя 20.10.2009 року у справі № 2-4082/09 ухвалено стягнути борг за договором №451-01-08 солідарно з [PERSON] на підставі того, що він є поручителем за договором №451-01-08. Тобто, обов`язок [PERSON] сплатити кошти є похідним від обов`язку, який виник у Дунаєвецького арматурного заводу перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит», який у свою чергу визнаний судом погашеним. На адвокатський запит Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 15.05.2024 року повідомив, що за даними Єдиної операційно-інформаційної системи у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» забезпечення за кредитним договором №451-01-08 від 08.02.2008 року, а саме за договором поруки, укладеним з [PERSON] , було списано з балансу банку 16.05.2019 року, що свідчить про відсутність будь-яких майнових претензій з боку АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] . Більше того, виконавче провадження №16397443, на підставі якого до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження №6006081 було завершено ще 19.03.2010 року, строк пред`явлення виконавчого листа у справі №2-4082/09 до виконання сплив і він не може бути повторно пред`явлений. Також, відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №368850985 від 07.03.2024 року щодо [PERSON] в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні: - зареєстроване 05.07.2010 року обтяження №10001051 у виді арешту невизначеного нерухомого майна [PERSON] , накладеного відповідно постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бондарь В.М. про відкриття виконавчого провадження №20063928 від 05.07.2010 року в межах суми боргу 11698761,30 грн.; - зареєстроване 05.07.2010 року обтяження №10001862 у виді арешту невизначеного нерухомого майна [PERSON] , накладеного відповідно постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бондарь В.М. про відкриття виконавчого провадження №20068081 від 05.07.2010 року в межах суми боргу 13170881,61 грн.; - зареєстроване 31.07.2015 року у Державному реєстрі речових прав (спеціальний розділ) обтяження №10632971 у виді арешту нерухомого майна [PERSON] , накладеного відповідно постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Томащук О.Д. від 29.07.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні ВП №43631543. Поряд із цим, відповідно листа Головного сервісного центру МВС від 30.05.2024 року №31/1445А3-16490-2024 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів міститься орієнтування щодо транспортного засобу марки «Suzuki», номер шасі [NUMBER] , тип орієнтування: «знаходиться під спостереженням», дата орієнтування: 18.11.2014, вихідний лист № та дата: №949/2-3 від 21.10.2014, вхідний лист № та дата: №5359 від 07.11.2014, діючий номер ТЗ: [NUMBER] , хто поставив: ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві, примітка: ВП43631448, затримати, повідомити. Відповідно інформації Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.03.2024 року на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження, за якими на майно [PERSON] накладено вищевказані обтяження: - ВП №20063928 з примусового виконання виконавчого листа №2-2552/09, виданого 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з [PERSON] , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11697031,30 грн., а також судових витрат: судового збору 1700 грн. та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» 06.05.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення; - ВП №20068081 з примусового виконання виконавчого листа №2-2487/09, виданого 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з [PERSON] , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13169151,61 грн., а також судових витрат: судового збору 1700 грн. та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» 06.05.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення; - ВП №43631543 з примусового виконання виконавчого листа №2-2487/09, виданого 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з [PERSON] , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13169151,61 грн., а також судових витрат: судового збору 1700 грн. та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» 11.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що боржник чи майно не виявлені протягом року; - ВП №43631448 з примусового виконання виконавчого листа №2-2552/09, виданого 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з [PERSON] , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11697031,30 грн., а також судових витрат: судового збору 1700 грн. та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» 11.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що боржник чи майно не виявлені протягом року. Матеріали виконавчих проваджень №20063928, №20068081, №43631543, №43631448 знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання. Отже, виконавчі провадження по яких державними виконавцями Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накладено обтяження на майно [PERSON] (№43631543, №20068081, №20063928, №43631448) були відкриті з виконання двох виконавчих листів №2-2552/09 та №2-2487/09, які були видані 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя на виконання заочних рішень у справах №2-2552/09 та №2-2487/09. У подальшому, виконавчі листи №2-2552/09 та №2-2487/09 від 14.12.2009 року повторно були пред`явлені до виконання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Надалі, заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2009 року у справі №2-2552/09, яке стало підставою для відкриття виконавчих проваджень №20063928, №43631448 скасовано ухвалою суду від 02.03.2017 року, а заочне рішення від 30.09.2009 року у справі №2-2487/09, за яким відкрито виконавчі провадження №43631543, №20068081 скасовано ухвалою суду 05.12.2017 року. З листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області від 27.06.2023 року слідує, що на виконанні в Управлінні перебували виконавчі провадження: - ВП 57400647, яке було відкрито 31.10.2018 року з примусового виконання виконавчого листа №2-2552/09, виданого 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з [PERSON] , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» в особі Запорізької філії ТОВ «Укрпромбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11698761,30 грн. 31.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя заочне рішення у справі № 2-2552/09 скасовано; - ВП №57400727, яке було відкрито 10.10.2018 року з примусового виконання виконавчого листа №2-2487/09, виданого 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з [PERSON] , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» в особі Запорізької філії ТОВ «Укрпромбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13169151,61 грн., а також судові витрати: судовий збір 1700 грн та ІТЗ розгляду справи 30 грн. 31.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2017 року заочне рішення від 30.09.2009 у справі № 2-2487/09 скасовано. Одночасно із закінченням виконавчих проваджень у постановах про закриття виконавчих проваджень №57400727 та №57400647 постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Вивченням матеріалів зазначених цивільних справ з`ясовано, що у провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебували справи №2-2552/09 та №2-2487/09 за позовом ТОВ «Український промисловий банк» до ТОВ «Постулат» та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами №47/КВ-08 та №49/КВ-08 від 12.06.2008 року та 14.09.2007 року та договорами поруки №47/2пор-08 та №49/2пор-07 від 12.06.2008 року та 14.09.2007 року. 30.09.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочні рішення у справах №2-2552/09 та №2-2487/09, які ухвалами суду 02.03.2017 року та 05.12.2017 року скасовано. В матеріалах цивільних справ наявні дані про передачу 12.03.2011 року АТ «Дельта Банк» активів ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості, в тому числі і право вимоги за кредитними договорами і договорами поруки до ТОВ «Постулат» та [PERSON] . На даний час право вимоги за кредитними договорами №47/КВ-08 від 12.06.2008 року та №49/КВ-08 від 14.09.2007 року, а також договорами поруки №47/2пор-08 від 12.06.2008 року та №49/2пор-07 від 14.09.2007 року належить ТОВ «НВК «МІДГАРД», про що останнє повідомило листом від 13.05.2024 року. Таким чином, після пред`явлення виконавчих листів №2-2552/09 та №2-2487 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та їх повернення, виконавчі листи було повторно пред`явлено на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області, яким 31.10.2018 року на підставі ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень №57400727, №57400647, припинення чинності арештів боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення. На заяву від 08.05.2024 року з проханням скасувати арешти майна та виключити записи про обтяження із Реєстрів, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом від 07.06.2024 року повідомив, що матеріали виконавчих проваджень №20063928, №20068081, №43631448, №43631543 знищено у зв`язку з закінченням строків зберігання, а питання щодо зняття арешту з майна на теперішній час може бути вирішено у судовому порядку. Прохали: 1) Скасувати арешт у виконавчому провадженні №16397443, накладений постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.01.2010 року, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження №9438783 від 21.01.2010 року, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; 2) Скасувати арешт у виконавчому провадженні №20063928, накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 05.07.2010 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження №10001051 від 05.07.2010 року, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, накласти арешт на все майно в межах суми боргу 11698761,30 грн.; 3) Скасувати арешт у виконавчому провадженні №20068081, накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 05.07.2010 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження №10001862 від 05.07.2010 року, тип обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, накласти арешт на все майно в межах суми боргу 13170881,61 грн.; 4) Скасувати арешт у виконавчому провадженні №43631543, накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2015 року та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (спеціальний розділ) запис про обтяження №10632971 від 31.07.2015 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно; 5) Скасувати арешт, зняти розшук та затримання транспортного засобу, який належить [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , та виключити орієнтування, що міститься у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів щодо транспортного засобу марки «SUZUKI», номер шасі « [NUMBER] », тип орієнтування: «знаходиться під спостереженням», дата орієнтування: 18.11.2014, вихідний лист № та дата: №949/2-3 від 21.10.2014, вхідний лист № та дата: №5359 від 07.11.2014, діючий номер ТЗ: [NUMBER] , хто поставив: ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві, примітка: ВП43631448, затримати, повідомити. 09.07.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. 22.07.2024 року до суду звернувся представник відповідача: директор ТОВ "Навчально-виховний комплекс "Мідгард" - Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садочок" Ямполець М.В. з відзивом на позов, в якому позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували. Посилалися на те, що наявність арештів та інших обтяжень, які виникли внаслідок вчинення дій з виконання заочних рішень суду (які вже скасовані) про стягнення заборгованості за договорами, держателем права вимоги за якими є ТОВ «НВК «МІДГАРД», жодним чином не можуть вплинути на задоволення вимог з виконання [PERSON] зобов`язань за кредитними договорами №47/КВ-07, 49/КВ-07 та договорами поруки 47/Zпор-08, 49/Zпор-08, кредитором за якими ТОВ НВК «Мідгард» є на теперішній час. Наявність обтяжень і заборон, які накладені з метою виконання рішень суду, що вже скасовані, можуть ускладнити у подальшому задоволення вимог діючих кредиторів [PERSON] за рахунок наявного у нього майна. 30.09.2024 року ухвалою суду замінено неналежного відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на належного - АТ "Банк "Фінанси та Кредит", залучивши Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 02.10.2024 року до суду звернувся представник третьої особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Шилець А.Р. з поясненнями щодо позову, в яких заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що арешт накладався державним виконавцем, а не АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а отже банк не є належним відповідачем, також вважають, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки йому необхідно оскаржувати дії державного виконавця. 02.10.2024 року до суду звернувся представник відповідача: АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Шилець А.Р. з відзивом на позов, в якому заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що арешт накладався державним виконавцем, а не АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а отже банк не є належним відповідачем, також вважають, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки йому необхідно оскаржувати дії державного виконавця. 23.10.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. 12.11.2024 року в судовому засіданні представник позивача: адвокат Васюк О.Г. позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити, не наполягав на стягненні судових витрат з відповідачів. 12.11.2024 року в судовому засіданні представник третьої особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сівакова О.О. заперечувала проти задоволення позову, оскільки виконавчий збір за виконавчими провадженнями боржником не сплачено. 12.11.2024 року в судовому засіданні представник третьої особи: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ткачук Т.О. заперечувала проти задоволення позову, вважала, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, тому прохала закрити провадження у справі та відмовити у задоволенні позову. 12.11.2024 року позивач [PERSON] , представник відповідача АТ "Банк "Фінанси та Кредит", представник відповідача ТОВ "Навчально-виховний комплекс "Мідгард" - Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садочок", представник третьої особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явилися. Суд, вислухавши думки учасників справи, вивчивши матеріали справи та подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився позивач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №368850985 від 07.03.2024 року щодо [PERSON] в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне зареєстроване 21.01.2010 року обтяження №9438783 у виді арешту невизначеного нерухомого майна [PERSON] , накладеного відповідно постанови старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Сівакової О.О. від 21.01.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №16397443. Відповідно інформації Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.06.2023 року у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження №16397443, яке було відкрито 14.12.2009 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-4082, виданого 10.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя до заочного рішення від 20.10.2009 року у справі №2-4082/09 про стягнення солідарно з [PERSON] та ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 763396,08 грн. 21.01.2010 року старшим державним виконавцем Дніпровського ВДВС Сіваковою О.О. у виконавчому провадженні №16397443 винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони про його відчуження, на підставі якої 21.01.2010 року Запорізькою філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження №9438783. 19.03.2010 року державним виконавцем в ході виконавчого провадження №16397443 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. У провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа №2-4082/09 за позовом ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON] , ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» про стягнення заборгованості за договором про відновлювальну поновлювальну кредитну лінію №451-01-08 та договору поруки №1 від 08.02.2008 року. 20.10.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення у справі № 2-4082/09, яким було розірвано кредитний договір №451-01-08, стягнуто солідарно з [PERSON] , ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.03.2010 року порушено провадження у справі №5/34б про банкрутство ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод», а ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.04.2010 року визнані вимоги ініціюючого кредитора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до боржника ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» в сумі 763666,08 грн. Підставою заяви АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» банкрутом була саме наявність заборгованості боржника у розмірі 763666,08 грн. та її несплата за договором №451-01-08. Відповідно ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.02.2015 року у справі №5/34б за результатами ліквідаційної процедури ліквідатором складено реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги конкурсних кредиторів, визнані судом, а також поточні вимоги кредиторів, серед яких АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогами в розмірі 763666,08 грн. В резолютивній частині вказаної ухвали зазначено: «Банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дунаєвецький арматурний завод» - ліквідувати. Провадження у справі припинити. Вимоги, що не задоволені за недостатністю майна, вважати погашеними». ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» (код ЄДРПОУ 32997799) припинено 20.02.2015 року з коментарем «припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом». ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з 12.01.2016 року перебуває у стані припинення. З наведених фактичних даних, які встановлені судовими рішеннями, слідує, що борг ТОВ «Торговий дім «Дунаєвецький арматурний завод» за кредитним договором №451-01-08 перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.02.2015 року у справі №5/34б вважається погашеним. Заочним рішенням Ленінським районним судом м. Запоріжжя 20.10.2009 року у справі № 2-4082/09 ухвалено стягнути борг за договором №451-01-08 солідарно з [PERSON] на підставі того, що він є поручителем за договором №451-01-08. Тобто, обов`язок [PERSON] сплатити кошти є похідним від обов`язку, який виник у Дунаєвецького арматурного заводу перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит», який у свою чергу визнаний судом погашеним. На адвокатський запит Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 15.05.2024 року повідомив, що за даними Єдиної операційно-інформаційної системи у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» забезпечення за кредитним договором №451-01-08 від 08.02.2008 року, а саме за договором поруки, укладеним з [PERSON] , було списано з балансу банку 16.05.2019 року, що свідчить про відсутність будь-яких майнових претензій з боку АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON] . Виконавче провадження №16397443, на підставі якого до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження №6006081 було завершено ще 19.03.2010 року, строк пред`явлення виконавчого листа у справі №2-4082/09 до виконання сплив. Відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №368850985 від 07.03.2024 року щодо [PERSON] в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявні: - зареєстроване 05.07.2010 року обтяження №10001051 у виді арешту невизначеного нерухомого майна [PERSON] , накладеного відповідно постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бондарь В.М. про відкриття виконавчого провадження №20063928 від 05.07.2010 року в межах суми боргу 11698761,30 грн.; - зареєстроване 05.07.2010 року обтяження №10001862 у виді арешту невизначеного нерухомого майна [PERSON] , накладеного відповідно постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бондарь В.М. про відкриття виконавчого провадження №20068081 від 05.07.2010 року в межах суми боргу 13170881,61 грн.; - зареєстроване 31.07.2015 року у Державному реєстрі речових прав (спеціальний розділ) обтяження №10632971 у виді арешту нерухомого майна [PERSON] , накладеного відповідно постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Томащук О.Д. від 29.07.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні ВП №43631543. Відповідно листа Головного сервісного центру МВС від 30.05.2024 року №31/1445А3-16490-2024 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів міститься орієнтування щодо транспортного засобу марки «Suzuki», номер шасі [NUMBER] , тип орієнтування: «знаходиться під спостереженням», дата орієнтування: 18.11.2014, вихідний лист № та дата: №949/2-3 від 21.10.2014, вхідний лист № та дата: №5359 від 07.11.2014, діючий номер ТЗ: [NUMBER] , хто поставив: ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві, примітка: ВП43631448, затримати, повідомити. Відповідно інформації Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.03.2024 року на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження, за якими на майно [PERSON] накладено вищевказані обтяження: - ВП №20063928 з примусового виконання виконавчого листа №2-2552/09, виданого 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з [PERSON] , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11697031,30 грн., а також судових витрат: судового збору 1700 грн. та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» 06.05.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення; - ВП №20068081 з примусового виконання виконавчого листа №2-2487/09, виданого 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з [PERSON] , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13169151,61 грн., а також судових витрат: судового збору 1700 грн. та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» 06.05.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення; - ВП №43631543 з примусового виконання виконавчого листа №2-2487/09, виданого 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з [PERSON] , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13169151,61 грн., а також судових витрат: судового збору 1700 грн. та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» 11.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що боржник чи майно не виявлені протягом року; - ВП №43631448 з примусового виконання виконавчого листа №2-2552/09, виданого 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з [PERSON] , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11697031,30 грн., а також судових витрат: судового збору 1700 грн. та ІТЗ розгляду справи 30 грн. У відповідності п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» 11.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі того, що боржник чи майно не виявлені протягом року. Матеріали виконавчих проваджень №20063928, №20068081, №43631543, №43631448 знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання. Виконавчі провадження по яких державними виконавцями Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накладено обтяження на майно [PERSON] (№43631543, №20068081, №20063928, №43631448) були відкриті з виконання двох виконавчих листів №2-2552/09 та №2-2487/09, які були видані 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя на виконання заочних рішень у справах №2-2552/09 та №2-2487/09. Виконавчі листи №2-2552/09 та №2-2487/09 від 14.12.2009 року повторно були пред`явлені до виконання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2009 року у справі №2-2552/09, яке стало підставою для відкриття виконавчих проваджень №20063928, №43631448 скасовано ухвалою суду від 02.03.2017 року, а заочне рішення від 30.09.2009 року у справі №2-2487/09, за яким відкрито виконавчі провадження №43631543, №20068081 скасовано ухвалою суду 05.12.2017 року. З листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області від 27.06.2023 року слідує, що на виконанні в Управлінні перебували виконавчі провадження: - ВП 57400647, яке було відкрито 31.10.2018 року з примусового виконання виконавчого листа №2-2552/09, виданого 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з [PERSON] , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» в особі Запорізької філії ТОВ «Укрпромбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 11698761,30 грн. 31.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя заочне рішення у справі № 2-2552/09 скасовано; - ВП №57400727, яке було відкрито 10.10.2018 року з примусового виконання виконавчого листа №2-2487/09, виданого 14.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з [PERSON] , ТОВ «Постулат» на користь ТОВ «Український промисловий банк» в особі Запорізької філії ТОВ «Укрпромбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13169151,61 грн., а також судові витрати: судовий збір 1700 грн та ІТЗ розгляду справи 30 грн. 31.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2017 року заочне рішення від 30.09.2009 у справі № 2-2487/09 скасовано. Одночасно із закінченням виконавчих проваджень у постановах про закриття виконавчих проваджень №57400727 та №57400647 постановлено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. У провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебували справи №2-2552/09 та №2-2487/09 за позовом ТОВ «Український промисловий банк» до ТОВ «Постулат» та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами №47/КВ-08 та №49/КВ-08 від 12.06.2008 року та 14.09.2007 року та договорами поруки №47/2пор-08 та №49/2пор-07 від 12.06.2008 року та 14.09.2007 року. 30.09.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочні рішення у справах №2-2552/09 та №2-2487/09, які ухвалами суду 02.03.2017 року та 05.12.2017 року скасовано. В матеріалах цивільних справ наявні дані про передачу 12.03.2011 року АТ «Дельта Банк» активів ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості, в тому числі і право вимоги за кредитними договорами і договорами поруки до ТОВ «Постулат» та [PERSON] . На даний час право вимоги за кредитними договорами №47/КВ-08 від 12.06.2008 року та №49/КВ-08 від 14.09.2007 року, а також договорами поруки №47/2пор-08 від 12.06.2008 року та №49/2пор-07 від 14.09.2007 року належить ТОВ «НВК «МІДГАРД», про що останнє повідомило листом від 13.05.2024 року. Після пред`явлення виконавчих листів №2-2552/09 та №2-2487 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та їх повернення, виконавчі листи було повторно пред`явлено на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області, яким 31.10.2018 року на підставі ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень №57400727, №57400647, припинення чинності арештів боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення. На заяву позивача від 08.05.2024 року з проханням скасувати арешти майна та виключити записи про обтяження із Реєстрів, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом від 07.06.2024 року повідомив, що матеріали виконавчих проваджень №20063928, №20068081, №43631448, №43631543 знищено у зв`язку з закінченням строків зберігання, а питання щодо зняття арешту з майна на теперішній час може бути вирішено у судовому порядку. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.15\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст.16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст.319 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.2 ст.509, п.1 ч.2 ст.11 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів та інші правочинів. Відповідно ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 4 ст.59 Закону «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Відповідно ч.5 ст.59 Закону «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа після повернення виконавчого документа стягувачу. Відповідно правового висновку, викладеного у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.10.2022 року у справі №203/3435/21 - наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні правові висновки викладені у Постановах Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 2-356/12, від 03.11.2021 року у справі № 161/14034/20, від 22.12.2021 року у справі № 645/6694/15. Також, Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованих арештів на майно позивача, за умови відсутності відкритих виконавчих проваджень,\~а також\~відсутності будь-яких\~відомостей стосовно\~виконання постанов\~державних виконавців\~про стягнення\~виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, і право позивача на володіння, користування та розпорядження нерухомим майном порушується накладеними обтяженнями, а тому підлягає судовому захисту шляхом скасування відповідних обтяжень. Викладені мотиви суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у Постановах від 13.07.2022 року у справі №2/0301/806/11, від 01.11.2021 року у справі № 21/170-08, від 03.11.2021 року у справі № 161/14034/20, від 22.12.2021 року у справі № 645/6694/15-ц. При цьому суд визнає неможливість скасування арештів, накладених на невизначене нерухоме майно позивача, в позасудовому порядку, що унеможливлює здійснення належного захисту майнових прав позивача, оскільки чинне законодавство не регулює питання зняття обтяжень з майна боржника у випадку, коли дії державного виконавця під час завершення виконавчих проваджень були законними, а на момент звернення заінтересованої особи до державного виконавця для зняття таких обтяжень матеріали виконавчих проваджень були знищені. Відповідно правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі № 916/3156/17, та від 30.01.2019 року у справі № 569/17272/15-ц - застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Тому суд не приймає заперечення АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо обрання позивачем неналежного способу захисту, оскільки суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є ефективним, оскільки виконавчі провадження завершено та знищено. Також суд не приймає посилання відповідача АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на те, що арешт накладався державним виконавцем, а отже банк не є належним відповідачем, з огляду на те, що позивачем пред`явлено вимоги про зняття арештів з належного йому нерухомого майна вже після завершення виконавчих проваджень, з підстав, які не пов`язані з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, а отже такі вимоги підлягають розгляду за правилами позовного провадження, в якому належним відповідачем є особа, в інтересах якої накладено арешт. Суд вважає, що посилання представника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на несплату [PERSON] виконавчого збору по виконавчим провадженням не підтверджене належними доказами, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що з метою стягнення виконавчого збору державний виконавець виносив постанову, відкривав виконавче провадження і для виконання цього виконавчого документа накладав арешт на майно боржника. Також суд при задоволенні позову враховує визнання позову відповідачем ТОВ "Навчально-виховний комплекс "Мідгард" - Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дитячий садочок". Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Так як представник позивача в судовому засіданні не заявляв вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд, враховуючи принцип диспозитивності, під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved