Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернулась через представника до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 14.12.2007 року між нею та ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір № 777/ФКВ-07, згідно якого вона отримала від ТОВ «Укрпромбанк» кредит у розмірі 42750 дол. США з цільовим призначенням придбання нерухомості на вторинному ринку. Крім того, на забезпечення виконання умов кредитного договору, 14.12.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4903. Предметом вказаного договору іпотеки була квартира, розташована у [ADDRESS] . 10.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. за зверненням ПАТ «Дельта Банк» було вчинено виконавчий напис № 2320, за яким приватним нотаріусом запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Згідно іпотечного договору № 777/Zфквіп-07, посвідченого 14.12.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. зареєстрованим в реєстрі № 4903, зазначене нерухоме майно передане [PERSON] в іпотеку ТОВ «Український промисловий банк» в якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, строк платежу настав 17.05.2013 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. від 16.08.2019 року відкрито виконавче провадження № 59834106 з виконання виконавчого напису № 2320, вчиненого 10.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. [PERSON] вважає, що вказаний виконавчий напис про звернення стягнення на її майно, вчинено приватним нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства. Просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 10.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., зареєстрований в реєстрі за № 2320 про звернення стягнення на нерухоме майно: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1362 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 23.07.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.07.2021 року вжиті заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 59834106 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди І.В. за № 2320 від 10.09.2013 року про звернення стягнення на нерухоме майно: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Розпорядженням Голови Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. На виконання вказаного Розпорядження Червонозаводським районним судом м. Харкова до Ленінського районного суду м. Полтави було передано для продовження розгляду цивільну справу № 646/4798/21, яка перебувала в провадженні судді Шелест І.М., яку згідно з Рішенням Вищої ради правосуддя № 123/0/15-22 від 15.02.2022 звільнено зі штату суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. В Ленінському районному суді м. Полтави вищевказана цивільна справа реєстрацію в автоматизованій системі документообігу не проходила, та була повернута Ленінським районним судом м. Полтави до Червонозаводського районного суду м. Харкова. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2023 року, цивільна справа розподілена та передана для розгляду судді Глобі М.М. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.01.2023 року цивільна справа прийнята до провадження. Розгляд справи вирішено було проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.04.2023 року закрито підготовче засідання у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 03.10.2024 року було витребувано від АТ «Дельта Банк» належним чином засвідчену копію кредитного договору № 777/ФКВ-07 від 14.12.2007 року. На виконання ухвали суду від 03.10.2024 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку було направлено повідомлення, в якому зазначено, що з 05.10.2015 року ПАТ «Дельта Банк» перебуває в процедурі ліквідації, яка здійснюється Фондом у відповідності з положеннями спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законодавчим актом у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку. 17.06.2020 року в рамках процедури реалізації майна (активів) неплатоспроможних банків, передбаченої ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та нормативно-правових актів Фонду, через електронний майданчик «Прозорро» було проведено відкриті торги (аукціон) з продажу кредитного портфелю АТ «Дельта Банк», до складу якого входили також вимоги АТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 777/ФКВ-07 від 14.12.2007 року, укладеним з [PERSON] , а також, вимоги за похідними від нього Іпотечним договором та Договором поруки. За результатами вказаних вище торгів, переможцем було визначено ТОВ «Форінт» та з 16.07.2020 року новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 777/ФКВ-07 від 14.12.2007 року а також, права вимоги за похідними від нього Іпотечним договором та Договором поруки, є ТОВ «Форінт». Позивач та її представники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний виконавець виконавчого округу в Харківській області Ярмоленко О.В. у судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено під час судового розгляду, 14.12.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 777/ФКВ-07, згідно якого вона отримала від ТОВ «Укрпромбанк» кредит у розмірі 42750 дол. США з цільовим призначенням придбання нерухомості на вторинному ринку (а.с. 9-12). На забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору, 14.12.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 777/Zфквіп, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4903 (а.с. 13). 10.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. за зверненням ПАТ «Дельта Банк» було вчинено виконавчий напис № 2320, за яким приватним нотаріусом було запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] , а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 16). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Ярмоленко О.В. від 16.08.2019 року було відкрито виконавче провадження № 59834106 з виконання виконавчого напису № 2320, вчиненого 10.09.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. (а.с. 17). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною ч. 1 ст.\~48\~ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд ухвалює рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, - позивача та відповідача. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ст. 51 ЦПК України). Після спливу строків, зазначених у ч. 1. ч. 2 ст. 51 ЦПК України, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача поставляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку. Згідно повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку від 10.10.2023 року судом було встановлено, що з 16.07.2020 року новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 777/ФКВ-07 від 14.12.2007 року а також, права вимоги за похідними від нього Іпотечним договором та Договором поруки, замість ПАТ «Дельта Банк» є ТОВ «Форінт» (а.с. 162-173). Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. Положеннями ст.175\~ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 року у справі за № 523/9076/16-ц вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Вищевикладене також узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 03.05.2022 року у справі № 736/1432/20 (провадження № 61-18506св21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). За таких обставин, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги пред`явлені [PERSON] до неналежного відповідача ПАТ «Дельта Банк», будь-яких клопотань щодо залучення до участі в справі ТОВ «Форінт», матеріали справи не містять. Зазначене є окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Інші, наведені позивачем доводи в обґрунтування своєї позицій, не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). З урахуванням вищевикладеного, суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Крім того, згідно ч. 10 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду. Таким чином, суд вважає задоцільне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.07.2021 року, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 59834106 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди І.В. за № 2320 від 10.09.2013 року про звернення стягнення на нерухоме майно: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, суд покладає судові витрати на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed