Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

19.05.2024 року через систему «Електронний суд» позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з цим позовом до відповідачів. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024 року визначено суддю Ісаєву Д.А. для розгляду даної справи. Розпорядженням керівника апарату Індустріального районного суду м. Дніпропетровська №185 від 10.09.2024 року про призначення повторного автоматизованого розподілу справи відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №202/6332/24 (провадження №2/202/3758/2024), на підставі рішення зборів суддів Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05.09.2024 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.09.2024 року прийнято позовну заяву ПрАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. В обгрунтування позову представником позивача [PERSON] зазначено, що АТ «Донецькоблгаз на підставі Ліцензії НКРЕКП серія АЕ №229064 від 26.06.2015, в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації надавало послугу розподілу та постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані, мешкають та є споживачами природного газу відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Власником житлового будинку є [PERSON] , що підверджується договором довічного утримання від 26.01.1988 року. Внаслідок систематичного нехтування відповідачами своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати за період з березня 2021 року по лютий 2024 року у споживачів утворилась заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу на суму 5\~426,84 грн. та за спожитий природний газ у розмірі 1\~543,77 грн. що підтверджується балансом особового рахунку за період з 01.03.2021 року по лютий 2024 року включно, довідкою про наявність заборгованості за спожитий природний газ та довідкою про наявність заборгованіості за розподіл природного газу за адресою [ADDRESS] . В результаті неправомірних дій відповідача підприємство несе збитки, що має негативний вплив на надходження платежів в системі газопостачання в цілому та порушує майнові права позивача. Відповідач був попереджений про необхідність погасити заборгованість добровільно, а також про відповідальність за невиконання зобов`язань, однак не реагував на попередження й вимоги позивача про погашення заборгованості й до тепер борг не погашений. З урахуванням наведеного, представник позиача просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Слов`янського УГГ заборгованість за спожитий і неоплачений природний газ у сумі 1\~543,77 грн. та заборгованість за надану послугу розподілу природного газу в сумі 5\~426,84 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився. На електронну адресу суду надіслав заяву, в котрій просив провести розгляд справи без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання двічі поспіль не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзиву на позов не надали. На адресу суду повернулися конверти із рекомендованими повідомленнями із судовими повістками із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин, враховуючи, що судом судові повістки про виклик відповідача [PERSON] в судове засідання направлялися за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання останнього, однак на адресу суду повернулися поштові конверти із відмітками «за закінченням терміну зберігання», а іншої адреси відповідач суду не повідомив, та те, що місце проживання відповідача [PERSON] суду не відоме та іншої адреси остання суду не повідомила, суд вважає відповідачів належним чином повідомленими та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач надавав відповідачам [PERSON] та [PERSON] послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить відкритий на ім`я [PERSON] , яка на підставі договору довічного утримання від 26.01.1988 року є власником домоволодіння, особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно відповіді №780089 від 11.09.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру за адресою [ADDRESS] зареєстрований і [PERSON] Відповідачі є споживачами послуг з постачання природного газу, які надаються АТ «Донецькоблгаз», оскільки факт фактичного споживання відповідачами природного газу та оплата рахунку (квитанції) постачальника АТ «Донецькоблгаз» свідчать про приєднання (акцептування) боржником умов типового договору постачання природного газу з АТ «Донецькоблгаз». Таким чином, зазначене свідчить, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати послуг та за період з березня 2021 року по лютий 2024 року, у зв`язку з чим у споживачів утворилась заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу на суму 5\~426,84 грн., за спожитий природний газ у розмірі 1\~543,77 грн., що підтверджується балансом по о/р № [NUMBER] [PERSON] та довідками про наявність заборгованості за спожитий природний газ та розподіл природного газу. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 (надалі - Правила постачання природного газу) на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу». Відповідно до п. 2 розділу III Правил постачання природного газу природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу з побутовим споживачем затверджено постановою НКРЕКП від 01.12.2015 року № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», яка набрала чинності з 01.12.2015 року (Опубліковано: Офіційний вісник України від 01.12.2015 - 2015 р., № 93, стор. 315, стаття 3187, код акта 79516/2015). Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статтей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналась, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналась. Сторона, яка приєдналась, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України Про житлово-комунальні послуги комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідачі ними користуються. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Тобто, докази, які відповідач повинна подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які вона посилається, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За весь період, який підлягає стягненню, відповідач на адресу позивача з письмовими заявами щодо укладання договору у письмовій формі або з заявами з незгодою з деякими пунктами договору, не зверталася, газ споживала та частково здійснювала оплату. Таким чином, відповідач [PERSON] приєдналася до Договору. Позивач надає відповідачам [PERSON] та [PERSON] послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , на підставі особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я відповідача [PERSON] . Діючим законодавством на споживачів природного газу покладено зобов`язання своєчасно та в повному розмірі вносити плату за надані послуги з газопостачання. Однак відповідачі неналежним чином виконували дане зобов`язання в частині здійснення плати, у зв`язку з чим за період з березня 2021 року по лютий 2024 року у споживачів утворилась заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу на суму 5\~426,84 грн. та за спожитий природний газ у розмірі 1\~543,77 грн. На АТ «Донецькоблгаз» до 01.10.2020 року були покладені спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Донецької області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ №758 від 01.10.2015р., з 01.04.2017р. - відповідно до Постанови КМУ № 187 від 22.03.2017р., з 01.11.2018р. - відповідно до Постанови КМУ № 867 від 19.10.2018). Відповідачі є споживачами послуг з постачання природного газу, які надаються АТ «Донецькоблгаз», оскільки факт фактичного споживання споживачами природного газу та оплата рахунку (квитанції) постачальника АТ «Донецькоблгаз» свідчать про приєднання (акцептування) боржником умов типового договору постачання природного газу з АТ «Донецькоблгаз». Таким чином, зазначене свідчить, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Пунктом 24 Розділу IIІ Правил постачання природного газу закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника маєбути здійсненане пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до абз. 2 п. 32 Розділу III Правил постачання природного газу побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідачі належним чином не виконали зобов`язання по сплаті послуг з розполділу природного газу та вартості спожитого природного газу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість у розмірі 6\~970,61 грн. за період з березня 2021 року по лютий 2024 року, з котрих: 5\~426,84 грн. - заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу; 1\~543,77 грн. - заборгованість за спожитий природний газ. Підстав для звільнення відповідача від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3 028,00 грн. Дана позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2\~422,40 грн. (3028 х 0,8), який сплачений позивачем, та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по 1\~211,20 грн.

Outcome: approved