Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] , 1979 року народження, є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти [PERSON] та [PERSON] з 2022 року проживають в сім`ї старшої сестри [PERSON] , 2002 року народження, яка разом із чоловіком [PERSON] , 1997 року народження, вже близько 2 років піклується про дівчат, забезпечує їх матеріально, оскільки мати дітей, [PERSON] , раніше хворіла, згодом померла [INFO] , а зв`язок з батьком дівчат був втрачений. За час проживання [PERSON] та [PERSON] в сім`ї [PERSON] батько, [PERSON] , жодного разу не цікавився їх життям, навчанням, не телефонував, не утримував матеріально. Згідно довідок з навчальних закладів, де навчалися раніше та навчаються зараз [PERSON] та [PERSON] , життям та навчанням дітей цікавилися [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Батько, [PERSON] , навчанням дітей не цікавився, не відвідував батьківські збори, не телефонував викладачам. Відповідно до довідки, наданої лікарем стоматологічної клініки "Еліт-Б" (м.Львів), лікуванням [PERSON] , яка потребує стоматологічного втручання, займається подружжя [PERSON] , вони ж і несуть витрати, пов`язані з лікуванням. Батько дитини, [PERSON] , жодного разу здоров`ям доньки не цікавився, рахунки не сплачував. Працівниками служби у справах дітей неодноразово обстежувалися умови проживання дітей [PERSON] як до смерті матері, [PERSON] , та і після її смерті. Жодного разу батько дітей не був присутній, зв`язок з дітьми не підтримував. Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кролевецькій міській раді 10.07.2024 року. Одноголосно було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, зокрема те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки стосовно своїх дітей, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та передати дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області для подальшого влаштування. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що в поле зору служби в справах дітей сім`я потрапила з 2016 року котрась із дівчат скоювала адміністративні правопорушення. Були у значній скруті, жили бідно: [PERSON] мала чотирьох дітей, певні проблеми з поведінкою. Зі слів дітей, якщо батько і надавав фінансову підтримку, то завжди зі скандалами і з`ясуванням стосунків. Мати, [PERSON] , хворіла на алкогольну залежність, не завжди належним чином виконувала батьківські обов`язки, але після відповідних спонукань робила зусилля і йшла на компроміси. Батька служба у справах дітей ніколи не бачила, тому після смерті матері зроблено висновок, що діти фактично залишилися без законних представників. Приблизно у травні-червні 2024 року старша сестра забрала дівчат до себе у [PERSON] , але виникла маса проблем із статусом дітей батько не помер, не зник безвісти, не був позбавлений батьківських прав, що утруднювало вирішення поточних питань із правовим статусом та забезпеченням дітей. Діти надати контакти батька відмовилися, посилаючись на те, що припинили спілкуватися з ним, оскільки він відмовився приїхати на похорони їхньої матері. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову і просили відмовити у ньому. Відповідач повідомив, що дуже цінує та любить дітей. Тільки завдяки його турботі та допомозі діти ще не опинилися у інтернатах. Що стосується періоду після смерті матері дівчат, пояснив, що діти, як він бачив, уже фінансово від нього не залежали, мешкали в родині старшої сестри та вона їх забезпечувала. Враховуючи, що його було різко обмежено у можливості спілкування з дітьми після смерті дружини, він не вважав доцільним нав`язуватися. Пару разів він пробував забрати дівчаток проживати до себе, але діти плакали і він відмовився від цієї думки. Чоловік старшої сестри дівчат працює програмістом, забезпечує достатній життєвий рівень. Йому відповідач пропонував забрати дітей до себе, на що [PERSON] відмовив. Підтвердив, що дійсно постійно не проживав із дітьми, оскільки із 2017 року розлучений із [PERSON] , постійно їздив на заробітки. Однак до 2023 року щомісяця приїжджав до дітей, привозив гостинці, подарунки, пересилав кошти [PERSON] добровільно, аліментів із нього не стягували. В той же час сама [PERSON] налаштовувала дівчат проти нього, намагалася створити про нього негативне уявлення. Спершу він думав, що [PERSON] , старша сестра дітей, припинить таке ставлення, домовлявся про внесення ним як батьком частини коштів за лікування дітей та послуги стоматолога, але потім спілкування із Ткачами скоротилося, виявилося, що вони теж настроюють дітей проти нього. Відповідач вважає, що оформлення опікунства, особливо з урахуванням наявності власної дитини у сім`ї [PERSON] , потрібне [PERSON] та її чоловікові, аби безперешкодно втекти з країни і уникнути мобілізації до війська. Представник третьої особи суду пояснила, що тато, на її думку, зайняв зручну позицію: бачачи, що мати дітей занепадає, самоусунувся і майже весь час перебував на заробітках, тоді як [PERSON] іноді по три дні не вставала з ліжка. Побутові умови покращилися лише у 2021 році, коли стала допомагати старша сестра [PERSON] . Судом заслухано думку неповнолітньої [PERSON] , яка суду пояснила, що, на її думку, батько недостатньо цікавиться їх життям, не в змозі надати їм базових речей: забезпечити можливості навчання, спілкування тощо. Раніше у родині завжди відбувалися сварки, батько непримиренно відстоював власні думки та погляди. Матеріально допомагав, але які саме суми пересилав мамі, доньці не відомо. Вона б радше хотіла, щоб опікунами стали сестра та її чоловік; опікун потрібен їй, щоб вступити у коледж, представляти її інтереси у медичних закладах. Батько цими питаннями не опікувався, а сестра займається постійно самій [PERSON] потрібно лікування акне і стоматологічне обслуговування. З батьком [PERSON] взагалі довгий час не спілкується: коли мама померла, він не приїхав, не підтримав, тому вона відцуралася, не спілкувалася й ігнорувала. Тато дійсно пропонував поїхати разом у Польщу, але вони відмовилися, то він завіз їх до [PERSON] до сестри, а сам повернувся до Києва. Тато мешкає в гуртожитку, умов для проживання двох доньок не створено. Крім того, сам батько постійно каже, що «не хоче нав`язуватися». Судом заслухано думку малолітньої [PERSON] , яка суду пояснила, що, на її думку, батько замало ними цікавився. Його небажання приїхати перешкоджає їй у отриманні паспортного документа, створює проблеми у будь-яких питаннях, від навчальних і до медичних. Вона б хотіла, щоб вони стали підопічними сестри. Допитана в якості свідка [PERSON] суду підтвердила обставини, викладені у позові. Ще до війни вони з чоловіком часто забирали сестер до себе на [PERSON] , іще з того часу несуть усю моральну та іншу відповідальність за них. Сестри мають багато проблем зі здоров`ям, потребують лікування та нагляду лікарів. Батько, який повинен автоматично, без прохань і нагадувань, забезпечувати значний обсяг цих базових потреб, дбати про їх навчання, про лікування, одягати, забезпечувати харчування, в реальності поводився геть невідповідно: заперечував проти необхідних за віком щеплень, відмовлявся приїхати та виконати необхідні обов`язки як батько при оформленні паспорта [PERSON] , а тепер і [PERSON] . Що стосується нібито налаштовування дітей проти батька, то особисто свідок їх проти батька не налаштовувала, спілкування ніколи не забороняла, але рішуче висловлювалася проти неадекватного спілкування, окриків, надмірної строгості, схильності до сварок, які демонструє відповідач. Останній ніколи в інтереси дітей не вникав, з будь-якого питання демонстрував максимального аб`юзивний стиль розмови. При цьому він забрав із дому все, навіть мамине золото, посилаючись на те, що [PERSON] його пропила б. Сама свідок працює з 13 чи 14 років, а з 18 років регулярно допомагала матері грошима. Відповідач допомагав, але рідко, та які суми пересилав, свідку невідомо. Аліменти з відповідача мати не стягувала тому, що він сам просив не стягувати, щоб це не перешкоджало їздити на заробітки в інші країни. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив суду, що сім`ю [PERSON] знає давно, перебував у дружніх стосунках. Обидві сім`ї багатодітні. Що стосується відповідача повідомив, що той постійно працював, їздив на заробітки, аби забезпечити родину. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, заслухавши учасників справи та допитавши свідків, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , 1979 року народження, є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцт про народження (а.с.5-6). Мати дітей, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Діти [PERSON] та [PERSON] з 2022 року проживали в сім`ї старшої сестри [PERSON] , 2002 року народження, ( [ADDRESS] ) де створено належні умови для їх проживання (а.с.34). Відповідно до довідок Бірківського ЗЗСО І-ІІІ ступенів ім.Тараса Шевченка, з 31.08.2022 року по 08.03.2024 року [PERSON] та [PERSON] навчалися у даному навчальному закладі. Навчанням дітей цікавилися [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Відповідно до довідок Середньої загальноосвітньої школи №30, м.Львів, [PERSON] та [PERSON] навчаються у даному навчальному закладі. Життям та навчанням дітей цікавилися [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Батько, [PERSON] , навчанням дітей не цікавився, не відвідував батьківські збори, не телефонував викладачам (а.с.12-15, 18-19). Відповідно до довідки, наданою лікарем стоматологічної клініки "Еліт-S" (м.Львів), лікуванням [PERSON] , яка потребує стоматологічного втручання, займається подружжя [PERSON] , вони ж і несуть витрати, пов`язані з лікуванням. Батько дитини, [PERSON] , жодного разу здоров`ям доньки не цікавився, рахунки не сплачував (а.с.9, 20-21). Відповідно до довідки, наданою лікарем стоматологічної клініки "Еліт-S" (м.Львів), лікуванням [PERSON] , яка потребує стоматологічного втручання, займається подружжя [PERSON] , вони ж і несуть витрати, пов`язані з лікуванням. Батько дитини, [PERSON] , жодного разу здоров`ям доньки не цікавився, рахунки не сплачував (а.с.10, 22-33). Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Кролевецькій міській раді 10.07.2024 року. Одноголосно було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.35-36). Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України Про охорону дитинства). Згідно з частинами 1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» Суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, § 57, § 58; постанова Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження 61-36905ск18)). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові\~Верховного Суду\~від 06\~травня 2020\~року у\~справі №\~753/2025/19\~(провадження\~№ 61-1344св20)\~зазначено,\~що «ухилення\~батьків від\~виконання своїх\~обов`язків\~має місце,\~коли вони\~не піклуються\~про фізичний\~і духовний\~розвиток дитини,\~її навчання,\~підготовку до\~самостійного життя,\~зокрема:\~не забезпечують\~необхідного харчування,\~медичного догляду,\~лікування дитини,\~що негативно\~впливає на\~її фізичний\~розвиток як\~складову виховання;\~не спілкуються\~з дитиною\~в обсязі,\~необхідному для\~її нормального\~самоусвідомлення;\~не надають\~дитині доступу\~до культурних\~та інших\~духовних цінностей;\~не сприяють\~засвоєнню нею\~загальновизнаних норм\~моралі;\~не виявляють\~інтересу до\~її внутрішнього\~світу;\~не створюють\~умов для\~отримання нею\~освіти.\~Зазначені фактори,\~як кожен\~окремо,\~так і\~в сукупності,\~можна розцінювати\~як ухилення\~від виховання\~дитини лише\~за умови\~винної поведінки\~батьків,\~свідомого нехтування\~ними своїми\~обов`язками.\~/…/ Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом». Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження 61-2175ск20), від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19). Отже, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 (провадження 61-19984ск21), від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). Під час розгляду справи судом встановлено, що у поведінці та діях відповідача [PERSON] відсутні свідоме нехтування своїми обов`язками відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Він не зловживає спиртними напоями, добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, зобов`язався у подальшому організувати своє життя так, аби приділяти достатньо часу вихованню та турботі про морально-психологічний стан доньок. Вищевикладене дає суду підстави дійти висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей [PERSON] та [PERSON] тією мірою, яка необхідна для прийняття рішення про позбавлення його батьківських прав, спростований у судовому засіданні. Після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд не погодився з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки він свої батьківські обов`язки брати участь у вихованні дітей, передбачені ст.150 та ч.2 ст.157 СК України не виконував у зв`язку з роботою та перешкодами, які створювала дружина [PERSON] , таким чином, не доведено в суді, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України було б підставою для позбавлення його батьківських прав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову та позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст.150, 155, 164 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed