Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 03.09.2024 надійшла позовна заява від ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2105243323236 у розмірі 42627,80 грн. В обґрунтування позовних вимог представник ТОВ «Коллект Центр» зазначив наступне. 21.02.2021 між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2105243323236. Відповідно до умов указаного договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит на суму 4000,00 грн. строком на 1 рік на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування кредиту у наступному розмірі: а) \~ \~ \~ \~2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) \~ \~ \~ \~починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; в) \~ \~ \~ \~починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредит;, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною п. 1.4.б; г) \~ \~ \~ \~починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначено»: п. 1.4.в. д) \~ \~ \~ \~тип процентної ставки - фіксована. Позивач стверджує, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за зазначеними Договорами та надав позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому Договором. Водночас, позичальник, в порушення умов Договору, не повернув отримані кредитні кошти у встановлений строк, не сплатив проценти та інші платежі за користування ними. 01.12.2021 між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 1-12, за умовами якого ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» за плату відступило ТОВ «Вердикт капітал» своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, у тому числі, право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2105243323236 від 21.02.2021 на суму 33117,48 грн. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу № 10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «Вердикт капітал» за плату відступило ТОВ «Коллект Центр» своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, у тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2105243323236 від 21.02.2021 на суму 58273,82 грн. Відтак, ТОВ «Коллект Центр» було наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 2105243323236 від 21.02.2021 на загальну суму 58273,82 грн, з яких 3999,80 грн заборгованість за тілом кредиту; 54274,02 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Разом з тим, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 42627,80 грн, з яких 3999,80 грн заборгованість за тілом кредиту; 38628,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримав, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких\~обставин суд\~вважає за\~можливе справу\~розглядати по\~суті за\~відсутності сторін,\~на підставі\~наявних в\~справі доказів\~з ухваленням\~заочного рішення. Згідно із положеннями ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 13.11.2024 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 21.02.2021 між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг «Стандартний» № 2105243323236. Згідно із п. 1.1. Договору, товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4000.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії договору): 1 рік. Згідно п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування кредиту у наступному розмірі: а) \~ \~ \~ \~2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) \~ \~ \~ \~починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) \~ \~ \~ \~починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредит;, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначене- п. 1.4.6); г) \~ \~ \~ \~починаючи з ЗО дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначено»: п. 1.4.в). д) \~ \~ \~ \~тип процентної ставки - фіксована. Вказаний Договір разом із Паспортом споживчого кредиту із аналогічними умовами підписано [PERSON] електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора «R9». Згідно п.п. 1.5., 1.6. Договору сторони погодили, що у разі підписання електронного договору, договір буде вважатись укладеним у письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до п. 4.3. Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно із п. 4.4. Договору, підписуючи цей договір із застосуванням процедури підпису, зазначеної у п. 4. 3. цього договору, сторони усвідомлюють та підтверджують, що відповідно до ст. 639 та ст. 1055 Цивільного Кодексу України цей договір укладений сторонами у письмовій формі з дотриманням всіх вимог діючого законодавства України щодо процедури укладення та підписання договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Відтак, відповідачка, підписавши кредитний договір, погодила всі умови кредитування у ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» без будь-яких застережень чи заперечень. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за зазначеним Договором та надав позичальниці кредитні кошти в порядку, передбаченому Договором, що підтверджується Довідкою ТОВ ФК «Вей Фор Пей» від 13.08.2024 про переказ грошових коштів. Разом з тим, позичальниця, в порушення умов Договору, не повернула отримані кредитні кошти у встановлений строк, не сплатила проценти та інші платежі за користування ними, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість за вказаним Договором, що, як вбачається із розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором, станом на 30.11.2021 становить 33117,48 грн, з яких 3999,80 грн заборгованість за тілом кредиту; 29117,68 грн заборгованість за нарахованими відсотками. 01.12.2021 між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 1-12, за умовами якого ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» за плату відступило ТОВ «Вердикт капітал» своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, у тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2105243323236 від 21.02.2021 на суму 33117,48 грн. Факт укладення вказаного Договору факторингу та перехід права вимоги за ним до ТОВ «Вердикт капітал» підтверджується платіжним дорученням № 307600018 від 03.12.2021, актом приймання-передачі реєстру боржників за вказаним договором та скріпленим печатками та підписами сторін, Реєстром боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021, з якого вбачається, що до ТОВ ТОВ «Вердикт капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2105243323236 від 21.02.2021 на суму 33117,48 грн. В подальшому, 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу № 10-03/2023/01, за умовами якого ТОВ «Вердикт капітал» за плату відступило ТОВ «Коллект Центр» своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, у тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2105243323236 від 21.02.2021 на суму 58273,82 грн. Факт укладення вказаного Договору факторингу та перехід права вимоги за ним до ТОВ «Коллект Центр» підтверджується актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023, актом приймання-передачі реєстру боржників за вказаним договором факторингу та скріпленим печатками та підписами сторін, Реєстром боржників до Договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, з якого вбачається, що до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2105243323236 від 21.02.2021 на суму 58273,82 грн. Відтак, ТОВ «Коллект Центр» було наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором № 2105243323236 від 21.02.2021, на загальну суму 58273,82 грн, з яких 3999,80 грн заборгованість за тілом кредиту; 54274,02 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Вказана сума заборгованості збігається із наданими першим фактором ТОВ «Вердикт капітал» розрахунками заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 10.03.2023. Разом з тим, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 42627,80 грн, з яких 3999,80 грн заборгованість за тілом кредиту; 38628,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Вказана сума заборгованості прослідковується у складеному позивачем ТОВ «Коллект Центр» розрахунком заборгованості станом на 10.09.2024. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Коллект Центр» та відповідачкою [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 21.02.2021 між ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг «Стандартний» № 2105243323236, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 4000,00 грн із встановленим строком кредитування 1 рік. Кредитодавець - ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування», належним чином виконав свої зобов`язання за зазначеним Договором та надав позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому Договором, що підтверджується Довідкою ТОВ ФК «Вей Фор Пей» від 13.08.2024 про переказ грошових коштів. Разом з тим, позичальниця [PERSON] , в порушення умов договору укладеного із ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування», не повернула отримані кредитні кошти у встановлений строк, не сплатила проценти за користування ними, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість за вказаним Договором, що, як вбачається із розрахунку заборгованості, станом на 10.09.2024 складає 42627,80 грн, з яких 3999,80 грн заборгованість за тілом кредиту; 38628,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками. Указані встановлені обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що відповідачкою грошові кошти за цими кредитними договорами були отримані на виконання умов кредитного договору. Однак, після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернула грошові кошти у повному обсязі згідно вимог договірних зобов`язань та не сплатила проценти за користування ними. Отже, відповідачка у визначеному договором порядку не виконала свій обов`язок згідно погодженого нею кредитного договору, а тому з останньої на користь ТОВ «Коллект Центр» у порядку переуступки права вимоги слід стягнути заборгованість за відповідним кредитним договором. Надаючи оцінку доказам у справі, що розглядається, суд звертає увагу, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Розрахунок заборгованості по Договору №2105243323236 від 21.02.2021, наданий позивачем, відповідає вимогам до первинних документів, що підтверджують наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Служба Миттєвого Кредитування». Вказаний розрахунок заборгованості є офіційним документом, що виготовляється уповноваженим працівником фінансової установи у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку Клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості. Наданий розрахунок підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових зазначеної заборгованості за кредитом. Вказана позиція прослідковується у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2020 р. по справі № 278/2177/15-ц, а саме вказується на те, що наданий банком розрахунок заборгованості с належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Отже, розрахунок заборгованості є актуальним, а також належним доказом що підтверджує наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр», право вимоги набуте яким внаслідок укладення договору факторингу. При цьому, відповідачкою суду не надано контррозрахунок заборгованості чи підтверджень сплати нею утвореної заборгованості за кредитним договором, як і не надано будь-яких доказів на спростування достовірності наданого банком розрахунку або помилковості обрахованої заборгованості за тілом кредиту та простроченими процентами, яка підтверджується первинними банківськими документами. Відтак, вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов Договору про надання фінансових послуг «Стандартний» № 2105243323236 та обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості за ним, із [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідачки, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позовних вимог. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] підлягає до задоволення та з відповідача на користь позивача в порядку переуступки права вимоги слід стягнути заборгованість в межах заявлених позовних вимог за договором кредиту № 2105243323236 від 21.02.2021 у загальному розмірі 42627,80 грн. Розподіл судових витрату справі. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У поданому позові ТОВ «Коллект Центр» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу у розмір 13000 грн. У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1,2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат позивачем надано Договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, платіжну інструкцію № 0459890000 від 12.09.2024, заявку на надання юридичної допомоги № 432 із описом наданих послуг та їх вартістю та актом № 2 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 по справі [PERSON] на загальну суму 13000 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат . До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20). Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Досліджуючи матеріали справи, що розглядається, суд вважає, що заявлений розмір судових витрат на загальну суму 13000 грн. є достатнім та співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), доведений долученими до матеріалів доказами, а також відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, враховуючи також те, що позов було задоволено у повному обсязі. Відтак, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про стягнення на його користь із відповідача понесених витрат на правову допомогу підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Коллект Центр» сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Оскільки позов ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] задоволено повністю, з останньої на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved