Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 34375,00 гривень заборгованості за договором позики № 76249218 від 21 вересня 2023 року. Вимоги обґрунтовано тим, що договір позики № 76249218 відповідач уклав із ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Право вимоги за цим договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») на підставі укладених із первісним кредитором договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21. Відповідно до реєстру боржників до цього договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34375,00 гривень, з яких: 10000,00 грн - основна сума боргу, 24375,00 грн відсотки. Всупереч умовам договору позики, відповідач свого грошового зобов`язання не виконав, після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Жодних штрафних санкцій з моменту отримання права грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 24 вересня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті спору у формі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресовані відповідачу копію ухвали та примірник матеріалів позову вручено за довіреністю 02 жовтня 2024 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 24 вересня 2024 року відповідач відзиву на позов не подав. Разом із цим, бабуся відповідача [PERSON] в канцелярію суду подала заяву, до якої приєднала квитанції про сплату останнім кредитної заборгованості на суму 27403,00 грн, та вказала, що у зв`язку з проходженням військової служби її онук [PERSON] особисто не може прибути до суду. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 21 вересня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач [PERSON] уклали договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76249218. За умовами вказаного договору відповідачу [PERSON] надається позика в розмірі 10000,00 грн строком на 30 днів з фіксованою базовою процентною ставкою 2,5% в день. Орієнтовна загальна вартість позики 11875,00 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги, строк зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), проценти за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 27 лютого 2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали додаткову угоду № 20 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, за умовами якої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги згідно Реєстру боржників № 17, 18, 19 від 27 лютого 2024 року. Цього ж дня 27 лютого 2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників № 18 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 18, до нього включений боржник [PERSON] за договором позики № 76249218 із загальною сумою заборгованості 34375,00 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 10000,00 гривень, заборгованість за відсотками 24375,00 гривень. Аналогічна сума заборгованості за кредитним договором № 76249218 відображена у зробленому позивачем розрахунку заборгованості. Згідно із ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині 1 статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України). Відповідно до позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 76249218, яка складається із основної суми боргу в розмірі 10000 грн та відсотків в розмірі 24375,00 грн. Розмір заборгованості по тілу кредиту узгоджується з умовам договору позики, відповідачем не повернута ні первісному, ні новому кредитору, тому підлягає стягненню з відповідача у відповідності до ст.1054 ЦК України в повному обсязі. Вирішуючи питання по заявленій сумі відсотків, суд враховує погоджені сторонами умови договору позики. Так, у пункті 1 договору визначено, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплати позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Основні параметри: Сума Позики 10000,00 гривень, Строк Позики (Строк Договору) 30 днів, процентна ставка (базова) день 2,5 % (фіксована), Дата надання позики 21.09.2023, дата повернення позики (останній день) 20.10.2023, знижена процентна ставка/день (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) 2,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період воєнного стану) 2,70%, орієнтовна загальна вартість позики 11875,00 грн (пункти 2.1, 2.2, 2.3 договору). Позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розмірі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості усіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною (п.3 договору). У додатку № 1 до договору визначено: дата видачі кредиту 21.09.2023, дата платежу 20.10.2023, чиста сума кредиту за розрахунковий період 30 днів 11875,00 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 10000,00 грн, проценти за користування кредитом - 1875,00 грн. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст.526, 530, 610 ЦК України та ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.10541 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Аналіз вищенаведених умов договору позики № 76249218 вказує, що у ньому чітко визначені усі істотні умови кредитування, а саме: сума позики, строк позики та процентна ставка. Зокрема, строк кредитування, який був погоджений сторонами, становить 30 днів з 21.00.2023 по 20.10.2023. Доказів того, що відповідач як позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту, матеріали справи також не містять. В той же час встановлено, що нарахування відсотків за договором позики здійснювалося поза межами строку кредитування, тобто після 20.10.2023 року, про що свідчить заявлена до стягнення сума заборгованості по відсотках. Із цього приводу слід зазначити, що проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України. Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора яку вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Враховуючи норми матеріального права та наведені правові висновки Верховного Суду, розмір відсотків відповідно до умов договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76249218 від 21 вересня 2023 року, що підлягає стягненню з відповідача, становить 7500,00 гривень (10000,00 грн х 2,5% : 100 х 30 днів), оскільки саме цей розмір охоплюється 30-денним строком кредитування. Отже, обґрунтованими і підставними є вимоги позивача на суму 17500,00 грн, яка складається із тіла кредиту 10000,00 грн та відсотків - 7500,00 грн. Разом із цим, після пред`явлення цього позову до суду та відкриття провадження в справі відповідач [PERSON] здійснив погашення кредитної заборгованості на загальну суму 27403,00 грн, що підтверджується наданими суду банківськими квитанціями, а саме: - квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3947843176.1 від 17.10.2024 на суму 5000,00 грн, отримувач - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», призначення платежу погашення боргу за договором 76249218 від 21.09.2023; - квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3964089104.1 від 23.10.2024 на суму 2403,00 грн, отримувач - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», призначення платежу погашення боргу за договором 76249218 від 21.09.2023; - квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.3950081675.1 від 18.10.2024 на суму 5000,00 грн, отримувач - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», призначення платежу погашення боргу за договором 76249218 від 21.09.2023; - квитанцією АТ «Ощадбанк» Волиське РУ ТВБВ 10002/089 від 23 жовтня 2024 року № 6 на суму 5000,00 грн, отримувач - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», призначення платежу повернення позики за договором 76249218; - квитанцією АТ «Ощадбанк» Волиське РУ ТВБВ 10002/089 від 16 жовтня 2024 року № 22 на суму 5000,00 грн, отримувач - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», призначення платежу повернення позики за договором 76249218; - квитанцією АТ «Ощадбанк» Волиське РУ ТВБВ 10002/089 від 17 жовтня 2024 року № 1 на суму 5000,00 грн, отримувач - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», призначення платежу повернення позики за договором 76249218. Таким чином, з урахуванням сплаченої відповідачем суми боргу за договором № 76249218 від 21 вересня 2023 року та суми боргу, яку суд визнав обґрунтованою та підставною, встановлено підстави для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки визнана судом сума боргу повністю покривається здійсненими відповідачем платежами. Стосовно судових витрат по справі у вигляді сплаченого позивачем за подання позову судового збору в сумі 3028,00 грн суд враховує, що погашення відповідачем боргу відбулося після пред`явлення позову, тому з урахуванням доведеної по справі суми заборгованості в розмірі 17500,00 грн сплачений позивачем судовий збір на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягав би стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 50,91 %, а в грошовому виразі судового збору 1541,55 грн. Разом з тим, ураховуючи здійснену відповідачем переплату кредитної заборгованості (підставними за цим рішенням визнано 17500,00 грн заборгованості, а відповідач сплатив 27403,00 грн), суд зараховує частину переплаченої суми в розмірі 1541,55 грн в рахунок компенсації сплаченого позивачем судового збору.

Outcome: dismissed