Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом в якому (з урахуванням змін та уточнень) просить стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 25000,00 гривень, починаючи з 27 вересня 2023 року і до досягнення ним 23 років, тобто до [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] приходиться йому батьком. Після розірвання шлюбу між батьками, позивач залишився проживати з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Наразі позивач продовжує навчання в Чорноморському морському фаховому коледжі Одеського національного морського університету та є студентом денної форми навчання. Оскільки навчання проходить на денній формі він самостійно не може заробляти кошти на своє утримання та навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька, який в добровільному порядку таку допомогу не надає, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.1-6, 55-56). Позивач надав заяву в якій підтримує в повному обсязі заявлені позовні вимоги, справу просить розглянути без його участі (а.с.54). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та заяву про визнання позову (а.с.52-53, 128). У вказаних заявах відповідач зазначає, що в провадженні суду перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. У зв`язку з тим, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі. Однак, судом розглядається справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а не про стягнення заборгованості, як вказує відповідач в своїх заявах про визнання позову та про розгляд справи без його участі. При цьому, відповідачем не надано жодних доказів та пояснень з приводу заявлених вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 25000,00 грн. Отже, не зрозуміло які позовні вимоги про стягнення заборгованості визнаються відповідачем, тому таке визнання позову не приймається судом, оскільки суперечить закону, а розгляд справи проводиться на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , згідно наданої копії свідоцтва про народження (а.с.15), приходиться батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 липня 2019 року був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-13). Згідно довідки №322, виданої 09 червня 2024 року (а.с.7) [PERSON] навчається в Чорноморському морському фаховому коледжі Одеського національного морського університету на 3 курсі з 01.09.2021 по 31.06.2024 з трьохрічним терміном навчання. Форма навчання денна, за держзамовленням. Отже, з наданої довідки встановлено, що позивач [PERSON] 31.06.2024 припинив навчання в Чорноморському морському фаховому коледжі Одеського національного морського університету. Згідно ч.ч.1,2\~ст.199\~СК України,\~якщо\~повнолітні дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року\~роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Разом з тим, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2023 року у справі №752/20152/16-ц (провадження №61-19405сво21) вказує, що правило частини другої\~статті 199\~СК України виключно передбачає припинення права повнолітньої дитини на утримання у разі припинення нею навчання, тобто закінчення або відрахування з навчання у навчальному закладі. Таким чином, основною умовою виникнення у батька (батьків) обов`язку утримувати повнолітню дочку/сина, це, перш за все, продовження нею/ним навчання, та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивач звернувся до суду з клопотанням (а.с.57-58), в якому просив долучити до матеріалів справи, в тому й числі, довідку про навчання в Німеччині, чеки на оплату проїзду, зв`язку, харчування (а.с.59-62). Однак, подані до суду документи складені іноземною мовою, без належним чином завіреного перекладу на українську мову, у зв`язку з чим суд не може прийняти їх як докази того, що позивач продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батька. Також, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження матеріального стану відповідача та його можливості сплачувати аліменти в заявленому розмірі 25000,00 грн. щомісячно. А позивач жодним чином не обґрунтовує свої позовні вимоги, зокрема, у частині розміру аліментів. Більш того, позивач в своїй позовній заяві вказує на те, що відповідач не має постійного доходу, є пенсіонером та отримує лише одну пенсію. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1, 5, 6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивачем не надано доказів, що він продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька, а батько, відповідно, може надавати допомогу в заявленому розмірі, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, тому задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed