Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог 25.07.2024 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором \~про надання\~кредиту №501191771\~від 03.10.2019\~в сумі\~81557,37\~грн,\~а також\~судовий збір\~та витрати\~на правову\~допомогу. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 03.10.2019 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту №501191771, підписаний особистим підписом відповідача, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит на споживчі потреби в розмірі 68071,36 грн строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 18,99% річних. В порушення умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 23.02.2021 становила\~81557,37 грн. 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форт» укладено Договір факторингу №1, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова\~компанія «Форт»права грошової вимоги до боржника за договором про надання кредиту №501191771 від 03.10.2019. Відповідно до Договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 ТОВ «Фінансова\~компанія «Форт»\~відступило\~право грошової\~вимоги до\~боржників ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», у тому числі, за договором \~про надання\~кредиту №501191771\~від 03.10.2019,\~боржником за\~яким є\~ [PERSON] . Обґрунтовуючи наявність права вимоги до відповідача, позивач посилається на положення ст.ст. 512, 514 ЦК України, вказує, що на підставі укладених договорів факторингів позивач набув права кредитора у зобов`язаннях, набув право вимоги до боржника на заборгованість, яка утворилась на дату відступлення права грошової вимоги в загальному розмірі 81557,37 грн,\~яку просить\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь,\~а такожпросить стягнути понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7100,00 грн. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою судді\~від 12.08.2024 дану\~позовну заяву\~було залишено\~без руху. 18.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засіданні не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 61). Відповідач в судове засідання 20.11.2024 не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та доданих до неї документів направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 43), проте поштове повідомлення повернулось на адресу суду не врученим (а.с. 63-64). Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, на підставі ст. 259 ЦПК України складення повного тексту судового рішення відкладено до 5 днів. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно з п. 1 ч. 2\~ст.\~11\~ЦК\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За правилами ст. 207 ЦК України правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-комунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України\~передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 03.10.2019 [PERSON] \~підписав оферту на укладення угоди про надання кредиту №501191771, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в АТ "Альфа-Банк",\~відповідно до умов якої [PERSON] \~запропонував банку надати йому споживчий кредит «Кредит готівкою» в сумі 68071,36 грн, процентна ставка за користування кредитними коштами\~18,99% річних, тип процентної ставки\~фіксована, строк кредиту 12 місяців, дата повернення кредиту 03.10.2020, за обслуговування кредиту встановлено комісійну винагороду 2,25 % від суми кредиту (а.с. 48). [PERSON] підписав Додаток № 1 до кредитного договору №501191771, а саме - графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (на звороті а.с. 48). Підписанням оферти\~ [PERSON] \~беззаперечно підтвердив, що він попередньо ознайомився у письмовій формі з усією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення про отримання кредиту\~та з інформацією, надання якої передбачене нормами\~Закону України «Про споживче кредитування»,\~нормативними актами НБУ. Акцепт пропозиції на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб [PERSON] підписав 03.10.2019 (а. с. 49). За умовами кредитного договору АТ «Альфа-Банк» надав відповідачу кредит у сумі 68071,36 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с.26). Таким чином, судом встановлено, що між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем в належній формі був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит та можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою відсотків за користування кредитом, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З матеріалів справи, зокрема виписки по рахунку, вбачається, що відповідач, отримавши кредитні кошти, порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, тобто допустив неналежне виконання грошового зобов`язання. Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», [PERSON] має загальну заборгованість за договором у сумі\~81557,37\~грн,\~з яких\~57597,80\~грн -\~тіло кредиту,\~7008,26\~грн \~відсотки за\~користування кредитом,\~15316,10\~грн \~комісія,\~1635,21\~грн \~штраф (а.с. 34), яка утворилась в межах строку кредитування за період з 03.10.2019 по 03.10.2020, який суд визнає правильним. 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форт» укладено Договір факторингу №1, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова\~компанія «Форт»права грошової вимоги до боржника за кредитним договором №501191771 від 03.10.2019, який був укладений між АТ «Альфа-Банк»\~ та [PERSON] (а.с. 9-13). Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу №1 від 22.02.2021 [PERSON] за кредитним договором №501191771 від 03.10.2019, має загальну суму заборгованості за кредитом\~81557,37 грн (а.с. 19-21, 50-52). 23.02.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Форт» відступило право\~грошової вимоги\~до боржників\~ ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», у тому числі за кредитним договором №501191771\~від 03.10.2019,\~боржником за\~яким є\~ [PERSON] (а.с. 14-18). Згідно Реєстру боржників до Договором факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 [PERSON] за кредитним договором №501191771\~від 03.10.2019 має загальну суму заборгованості за кредитом\~81557,37 грн (а.с. 53-55). Частиною 1 статті 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України, до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №501191771 від 03.10.2019. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач допустив неналежне виконання умов договору, а відтак наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в межах заявлених позивачем вимог в загальному розмірі 81557,37 грн. V. Розподіл судових витрат Відповідно до положень частини 1, пункту 1 частини 3\~статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з правилами пункту 1 частини 2\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат з надання правничої допомоги представником позивача надано: копію договору про надання правничої допомоги №05-10/2023 від 05.10.2023, відповідно до п. 3.1 якого передбачено, що вартість послуг встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 1000,00 грн без ПДВ. Конкретні суми до оплати наводяться у акті (актах) наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених з клієнтом; Акт № 1 приймання-передачі від 07.03.2024, зі змісту якого вбачається, що правнича допомога надана на загальну суму 7100,00 грн, з яких надання первинної консультації 1 год/1000 грн; правовий аналіз наявних документів 3год/3000 грн; підготовка та подання позовної заяви 3,1год/3100 грн; платіжну інструкцію №1119 від 07.03.2024, що підтверджує перерахування адвокату Макєєву В.М. 7100,00 грн за надання правничої допомоги згідно договору №05-10/23 від 05.10.2023 (а.с. 36-39). Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати з надання професійної правничої допомоги в сумі 7100,00 грн. Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду понесені витрати не є завищеними або такими, що явно не співмірні із наданими адвокатом послугами. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки судом позов задоволений повністю, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved