Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулось до суду з позовом в обґрунтування якого зазначило, що 18.12.2020 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (далі Банк, Кредитор) та [PERSON] укладений Кредитний договір №8/3049916. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит у сумі 53000,00 грн строком на 72 місяці з 18.12.2020 до 17.12.2026 (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Договору, визначені в правилах надання споживчого кредиту в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та на умовах страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті банку: зобов`язаний сплачувати Банку: www.creditagricole.ua. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси, а відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, унаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 82941,74 грн, з яких: строкова заборгованість 35053,16 грн, прострочена заборгованість 11389,31 грн, нараховані відсотки 541,27 грн, прострочені відсотки 11048,00 грн, комісія 1245,50 грн, прострочена комісія 23664,50 грн. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 4-2023 про відступлення прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №8/3049916 від 18.12.2020. 15.09.2023 передача права вимоги за кредитним договором №8/3049916 від 18.12.2020 відбулась до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно з Додатком №1 до договору про відступлення права вимоги. У зв`язку з викладеним позивач просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 82941,74 грн, сплачений при поданні позову судовий збір. Ухвалою суду від 15.10.2024 провадження у справі відкрито й прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відзив на позовну заяву відповідачем не поданий. Суд, дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини: відповідач з метою отримання банківських послуг 18.12.2020 уклав з АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Кредитний договір № 8/3049916. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитор надає позичальнику кредит у сумі 53000,00 грн строком на 72 місяці з 18.12.2020 до 17.12.2026 (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Договору, визначені в правилах надання споживчого кредиту в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та на умовах страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті банку: зобов`язаний сплачувати Банку: www.creditagricole.ua. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку. Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісії в день повернення кредиту. У випадку, якщо припадає на неробочий день, то сплатити у попередній робочий день. Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору підписанням Договору позичальник підтверджує, що він у письмовій формі і повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену ЗУ «Про споживче кредитування» та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору позичальник відповідає за виконання своїх зобов`язань за Договором усім своїм майном та коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України. Відповідно до п. 2.6 Кредитного договору банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Кредитного договору шляхом підписання Договору Позичальник підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору; умови договору йому зрозумілі; з Правилами і Тарифами Банку, що є чинним на дату укладення Договору і розміщені на Офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; з тарифами Банку ознайомлений і згодний.; Підписанням Договору Позичальник надає Банку, у разі відступлення останнім будь-якій третій особі своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, свою згоду на передачу Банком такій третій особі інформації щодо себе. Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань; зміни та доповнення до Договору вносяться за погодженням Сторін, мають бути вчинені в письмовій формі та підписані Сторонами, з обов`язковим посиланням на Договір; зміни та доповнення до Правил, а також зміни до Тарифів Банк вносяться Банком в односторонньому порядку; всі редакції Правил та Тарифів Банку зберігаються на Офіційному сайті Банку (а.с. 17-21, 23-32). Взяті на себе зобов`язання за договором Банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси, що підтверджується виписками з рахунку відповідача (а.с. 33-56), в порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №4-2023 про відступлення прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №8/3049916 від 18.12.2020 (а.с. 72-93). Відповідно до п. 2.1. Договору №4-2023 від 29.08.2023 первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені Договором. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення права вимоги за цим договором не є забезпечувальними відступленнями. Разом з правом вимоги до нового кредитора переходять всі інші права та обов`язки первісного кредитора за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог. Кожен наступний реєстр прав вимог доповнює, а не замінює попередній. 15.09.2023 передача права вимоги за кредитним договором №8/3049916 від 18.12.2020 відбулась до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно з Додатком №1 до договору про відступлення права вимоги. 15.09.2023 [PERSON] АТ «Креді Агріколь Банк» направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29.08.2023 до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», яке в свою чергу стало новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №8/3049916. На виконання умов Договору відступлення прав вимоги [PERSON] повідомлена про необхідність перерахувати кошти в сумі 82941,74 грн, яка відповідає розміру поточних зобов`язань за Договором. Розмір зобов`язань зі сплати пені та штрафів за Договором, якщо такі нарахування будуть, окремо повідомляє новий кредитор окремим повідомленням (а.с. 61). Згідно з розрахунком від 15.09.2023, у відповідача утворилась заборгованість за договором № 8/3049916 від 18.12.2020 у розмірі 82941,74 грн, яка складається з: строкової заборгованості 35053,16 грн, простроченої заборгованості 11389,31 грн, нарахованих відсотків 541,27 грн, прострочених відсотків 11048,00 грн, комісії: 1245,50 грн, простроченої комісії: 23664,50 грн (а.с. 22). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч.\~1\~ст.\~625\~ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Отже, судом встановлений факт укладення між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем кредитного договору, відповідно до якого остання отримала грошові кошти в сумі 53000,00 грн, факт їх неповернення згідно з умовами договору та у строки, визначені сторонами, та набуття прав вимоги позивачем за вказаним кредитним договором. Таким чином суд вважає позов обґрунтованим у частині стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитом, а саме: з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в обсязі строкової заборгованості 35053,16 грн, простроченої заборгованості 11389,31 грн, нарахованих відсотків 541,27 грн, прострочених відсотків 11048,00 грн, а всього в розмірі 58031,74 грн. Щодо позовних вимог про стягнення комісії, суд зазначає таке: згідно ст. 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства. У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ. ЦПК України закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного. Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків. Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Нікчемний правочин (ч. 2 ст. 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу /набуття/ зміни/ встановлення/ припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.02.2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21)). Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних приватно-правових нормах. Згідно з абзацом третім ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10.06.2017 набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у п. 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Також у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України). Згідно з п. 1.3.2 кредитного договору, позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі - комісія) щомісячно, у розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позивальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Отримання інформації щодо кредиту безоплатна відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», отже вказаний пункт кредитного договору є несправедливим. Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати комісії за обслуговування кредиту, яка складається з комісії у розмірі 1245,50 грн та простроченої комісії у розмірі 23664,50 грн необхідно відмовити через безпідставність. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з квитанцією позивачем при поданні позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, позов задоволений на 69,97%, отже з відповідача на користь позивача має бути стягнута сума судового збору, пропорційна до задоволених позовних вимог, яка становить 1694,95 грн.

Outcome: partial