Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

09 травня 2024 року адвокат Михайленко Н.М., яка є представником позивача [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Очаківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовувала тим, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , відповідачка у справі. З 2020 року [PERSON] залишила дитину з батьком та не виконує свої батьківські обов`язки, не цікавиться та не займається вихованням та навчанням доньки, не надає їй матеріальної допомоги, інколи телефонує позивачу, погрожуючи, що забере дитину. Навчанням та вихованням доньки займається батько. Посилаючись на те, що відповідачка не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею, не надає матеріальної допомоги, а також, що відповідачка самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, представник позивача просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, в якій крім того, зазначила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка, про причини своєї неявки не повідомила, до суду викликалася у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, а тому вважається такою, що належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Третя особа служба у справах дітей Очаківської міської ради надала до суду заяву за підписом начальника служби, в якій третя особа просила проводити судове засідання без представника служби у справах дітей, в якій також зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON] , [INFO] , є донькою позивача і відповідачки і на теперішній час входить до складу сім`ї позивача і проживає в квартирі, яка належить позивачу на праві власності, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 жовтня 2023 року (а.с. 16), копією договору купівлі продажу квартири від 07 серпня 2023 року та витягом з державного реєстру речових прав № 34799903 від 07 серпня 2023 року (а.с. 13-15), довідкою про склад сім`ї відділу забезпечення діяльності центру надання адміністративних послуг Очаківської міської ради № 6943 від 16 квітня 2024 року (а.с. 19). Так, в судовому засіданні встановлено, що у теперішній час позивач [PERSON] проживає у власній квартирі, має постійне місце роботи та стабільний дохід, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Ці обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме, медичними довідками КНП «Очаківська багатопрофільна лікарня» від 11 квітня 2024 року про стан здоров`я позивача (а.с. 10-11), довідкою про доходи військової частини [NUMBER] (умовна позначка) № 154/54/23/1/65/361 від 18 квітня 2024 року, (а.с. 18). Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Факт ухилення відповідачки від своїх батьківських обов`язків, підтверджується довідкою виданою директором ліцею Комунального закладу «Очаківський ліцей» Очаківської міської ради Миколаївської області, відповідно до якої, донька [PERSON] , [INFO] проживає з батьком, є ученицею 4-В класу. Батько дитини бере активну участь у її вихованні і навчанні. Мати дитини [PERSON] у вихованні дитини участі не бере, з класним керівником на зв`язок жодного разу не виходила (а.с. 17). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу\~України (далі СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164\~Сімейного Кодексу\~України передбачені вичерпні підстави для позбавлення батьківських прав, серед яких ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-3 від 30 березня 2007 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №-20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області № 1063/02-02/07 від 04 вересня 2024 року, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 63-64). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки матері, свідомого нехтування нею своїми обов`язками. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання доньки і єдиним способом захисту прав та інтересів дитини є позбавлення батьківських прав щодо неї. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача за клопотанням останнього. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно прийматиме рішення про стягнення аліментів на дитину. У порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., від сплати якого позивач була звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved