Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

У серпні 2024 позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Вдовиченка Андрія Віктровича, звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який 26.07.2014 року зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалось. На даний момент позивач та відповідач не підтримують шлюбних відносин, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Спільне господарство сторони разом не ведуть та проживають окремо. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю., а 08.10.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 19.11.2024. 06.11.2024 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. 19.11.2024 представник позивача - адвокат Вдовиченко А.В., через канцелярію суду подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 26.07.2014 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №937, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1444, про наявність у подружжя сина [PERSON] , [INFO] . При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у серпні 2024 року, на час вирішення справи позов підримує, а відповідач позов визнає, будь-яких інших заяв (клопотань) на адресу суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved