Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Представник ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 20.02.2024 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2024 року у цивільній справі 344/3126/24 за позовом ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2024 року заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2024 року у цивільній справі №344/3126/24, за позовом ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано. Цивільну справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.2021 між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2751485 від 29.12.2021. Згідно умов договору ТзОВ «Лінеура Україна» надало [PERSON] кредит у розмірі 5000 грн., у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, строком на 360 днів. Стандартна процента ставка становить 1.99% в день та застосовується в межах строку кредиту. 11 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладений Договір факторингу № 11082023 про відступлення прав вимоги, за яким ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2751485 від 29.12.2021 в сумі 24 755 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 755грн. - сума заборгованості за процентами. Всупереч умов кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання по поверненню коштів та сплаті процентів, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у сумі 24 755 грн. На підставі наведених обставин, представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 24 755 грн., а також судові витрати в розмірі 3028.00 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У матеріалах справи наявна заява від представника позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Подала до суду заяву, в якій просила суд позовні вимоги задовольнити частково, а саме відповідач визнала позов в частині стягнення неї боргу по тілу кредиту, щодо стягнення відсотків заперечила, просила суд розгляд справи здійснювати без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 29.12.2021 між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2751485 від 29.12.2021, за яким ТзОВ «Лінеура Україна» надає [PERSON] кредит у розмірі 5000 грн., у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, строком на 360 днів. Стандартна процента ставка становить 1.99% в день та застосовується в межах строку кредиту (а.с.5-14). 11.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладений Договір факторингу № 11082023 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" відступає шляхом продажу Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" належні кредитору, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги кредитору до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (а.с.15-19). Таким чином, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2751485 від 29.12.2021 в сумі 24 755 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 755грн. - сума заборгованості за процентами (а.с.20). Матеріали справи свідчать, що, оформлюючи відступлення права вимоги, сторони не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов`язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, а тому до позивача перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, новий кредитор, набувши відповідне право вимоги, реалізував його шляхом пред`явлення до позичальника позову про стягнення боргу за кредитним договором і визначив борг на відповідну дату. Відповідач визнала борг в частині тіла кредиту на суму 5000 грн., і, відповідно, вказана сума є доведеною та підлягає стягненню у безспірному порядку, проте заперечила щодо стягнення з неї процентів на суму 19 755 грн. В частині стягнення процентів, суд зазначає наступне. Як зазначалося, сума отриманого кредиту становила 5000 грн.,, строком на 360 днів, з процентною ставкою 1.99% в день, яка застосовується в межах строку кредитування. З урахуванням того, що відповідачка не здійснювала погашення кредиту, проценти мали б становити 35 820 грн. (5000 х 1.99% = 99,50 грн. в день. 99,50 х 360 = 35 820). Позивачем заявлено до стягнення значно меншу суму процентів - 19 755 грн.. При цьому, суд зазначає, що отриманий відповідачкою кредит за сумою відповідає критеріям\~ споживчого кредиту в значенні Закону України «Про споживче кредитування», оскільки його загальний розмір не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати (ч. 4 ст. 3 Закону). Частиною 5 статті 8 цього Закону визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. За таких умов, сума процентів могла б становити 18 000 грн. (5000 х 1% =50 грн. в день. 50 х 360 = 18 000 грн.), що не значно перевищує заявлену суму до стягнення. Проте, суд зазначає, що норма вказаного Закону, яка обмежувала процентну ставку, набрала чинності тільки 24.12.2023, тобто не може бути застосована до кредитних правовідносин в цій справі, які виникли раніше. Вищеозначене суд вказує в контексті того, що розмір процентів заявлених до стягнення не значно перевищує ті, які могли б бути стягненні з урахуванням нині діючого обмеження на рівні 1% в день. Разом з тим, суд звертає увагу відповідачки, що проценти, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами, що застосовано в цій справі, за своєю природою відрізняються від процентів в значенні ст. 625 ЦК України, які по суті є мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання, та розмір яких може бути зменшений судом до розміру тіла кредиту. Таким чином, слід констатувати, що в даному конкретному випадку не існує інших законодавчих норм, які б давали суду право зменшити суму процентів за правомірне користування кредитом. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником [PERSON] кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути із [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 2751485 від 29.12.2021 в сумі 24 755 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 755грн. - сума заборгованості за процентами. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 57000 від 06.02.2024 року позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3028 гривень (а.с.1). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3028 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268,\~ 288-289 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved