Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Чубенко С.В., звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , що присуджено рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 10.06.2010 у справі №2-346/2010, в сумі 400 грн. щомісячно, на аліменти, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 10 червня 2010 року рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області у справі № 2-346 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13.05.2010. Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 09.08.2024 [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки в розмірі 103 743, 84 грн. Представник позивача зазначає, що після винесення даного рішення пройшов значний проміжок часу, змінився рівень споживчих цін, прожитковий мінімум на дитину та матеріальне становище позивача, внаслідок чого визначений рішенням суду розмір аліментів на утримання доньки в сумі 400 грн. щомісячно є недостатнім. Донька потребує значно більших фінансових затрат, у зв`язку із збільшенням потреб у навчанні, розвитку, тощо. Окрім наведеного представник позивач, в якості підстав для задоволення позову зазначає те, що на даний час підвищились ціни на продукти харчування, одяг, навчання. Відповідач збільшення розміру аліментів не ініціює, позивач самостійно не в змозі забезпечити дитині належний рівень життя, що і стало підставою звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відзив на позов відповідач [PERSON] суду не надав. Судову кореспонденцію надіслано за зареєстрованим місцем проживання відповідача: [ADDRESS] , однак ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідач не отримав, конверт повернувся до суду з відміткою на довідці «Укрпошти» про причини повернення: «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] народження,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження серії\~ [NUMBER] \~від 17.08.2007 (а.с. 7). 10.06.2010 рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області у справі № 2-346 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13.05.2010 (а.с.19-20). Суд, ухвалюючи вказане вище рішення та визначаючи розмір аліментів в розмірі 400 грн., врахував розмір заявлених вимог, матеріальний стан платника аліментів, його стан здоров`я, вік дитини. Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 09.08.2024 [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки в розмірі 103 743, 84 грн. (а.с. 9). Позивач, звертаючись до суду з даним\~позовом,\~вказує на своє суб`єктивне право на зміну способу та розміру аліментів, а також на право дитини на гідне матеріальне забезпечення. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями СК України. Згідно диспозицій частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення\~аліментів,\~визначений рішенням\~суду,\~змінюється за\~рішенням суду\~за позовом\~одержувача аліментів.(частина третя статті 181 СК України). Відповідно до\~статті 182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Прерогатива вибору способу стягнення аліментів належить саме одержувачу аліментів. Підстави визначення розміру аліментів у відповідній частці до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим його здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України в системному взаємозв`язку зі статтею 181 СК України зміна розміру аліментів може полягати і у зміні способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Як зазначалось вище, за змістом частини 3 статті 181 СК України право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина. Звертаючись до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька, що відповідає вимогам закону. За змістом ст. 182 СК України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей незалежно від наявності можливості надавати таку допомогу. Сімейне право встановлює принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері, передбачає здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому розмір аліментів в сумі 400 гривень, які стягуються за рішенням суду з 2010 року, враховуючи економічні реалії сьогодення, явно не є достатньою сумою для задоволення потреб дитини та у вісім разів є меншим від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак встановивши характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено відповідно до статті 89 ЦПК України, суд приходить висновку про те, що необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде розмір аліментів на рівні 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що узгоджується з вимогами частини 2 статті 182 СК України. При цьому суд виходить із захисту інтересів перш за все самої дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. Відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, інших утриманців немає, протилежних доказів матеріали справи не містять, а тому відповідач має змогу і зобов`язаний згідно з положеннями Сімейного кодексу України надавати допомогу на утримання дитини для забезпечення її (дитини) життєвих потреб на належному рівні. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому роз`яснює, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають до стягнення 1\~211,20 гривень судового збору, від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved