Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] , з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що 15.09.2023 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, про що було зроблено відповідний актовий запис № 140. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Діти проживають разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не бажає у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з чим позивач просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніхдітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку і доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.07.2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнав в повному обсязі не заперечував проти ухвалення рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 15 вересня 2023 року, виданого Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, 15 вересня 2023 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , актовий запис № 140. Після укладення шлюбу прізвище подружжя - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження виданого повторно серія [NUMBER] від 01.12.2023 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження виданого повторно серія [NUMBER] від 01.12.2023 року, зареєстрованого Новобузьским районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління міністерства юстиції у Миколаївській області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , та [PERSON] . Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3002-5000811150 від 07.04.2022 року [PERSON] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3002-5000811679 від 07.04.2022 року [PERSON] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3002-5000812121 від 07.04.2022 року [PERSON] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що спільне життя сторін не склалося, вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, не живуть однією сім`єю, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому розриває їхній шлюб. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно зі ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що малолітні діти проживають разом з позивачем, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 17.06.2024 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. на користь держави за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved