Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , третя особа - Приватний нотаріус Новомосковського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Ганна Василівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він - [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58,5 кв.м, житловою площею 26,2 кв.м. Позивач постійно проживав разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] з 2008 року, одразу після смерті батька, а з 06.10.2023 року, він зареєструвався за вказаною адресою. Відповідач по справі - [PERSON] ще в 2005 році виїхала до Республіки Саха (Якутія) РФ де вийшла заміж, отримала там громадянство, і постійно з вказаного часу проживає на території РФ, тобто за межами України. У зазначений законодавством строк, позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, а потім про видачу свідоцтва про право на спадщину на все майно після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , але постановою нотаріуса йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом лише на 1/4 частку спадкового майна на підставі ст. 1241 ЦК України, в зв`язку з тим, що як пояснив нотаріус, за життя мати склала заповіт, згідно якого усе майно вона заповіла [PERSON] , яка є рідною сестрою позивача. Про сам заповіт позивачу нічого не було відомо. До смерті [PERSON] останній раз [PERSON] була в Україні приблизно в 2014-2015 році, після чого потім один раз приїздила перед самим початком війни. Після смерті матері позивач одноособово займався похованням, відповідач [PERSON] навіть не приїхала на похорон. Позивач вважає, що все спадкове майно повинно належати йому, оскільки відповідач [PERSON] з 2005 року на території України не проживає, після смерті матері до України не приїжджала, позивач впевнений що заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] не подавала, і не збирається приймати спадщину. У зв`язку з тим, що іншим чином ніж рішенням суду позивач не може захистити свої права, вимушений звернутися до суду з позовом. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 27 травня 2024 року за заявою представника позивача ухвалою суду витребувані докази у справі. 20 червня 2024 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Третя особа у судове засідання не з`явилась, подавши заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом по справі встановлено, що [INFO] померла- [PERSON] , [INFO] , про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видало свідоцтво про смерть [NUMBER] від 26 січня 2021 року. [INFO] помер [PERSON] , про що відділомреєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 01 квітня 2008 року складений актовий запис №304. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 березня 1050 року, а/з №22, виданого Василівським сільРАЦС Лебединського району Сумської області, вбачається, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Позивач з 2008 року мешкав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , про що головою квартального комітету Кузнєцовим В.Л. 02.10.2023 року видано відповідну довідку, а 06 жовтня 2023 року [PERSON] зареєструвався за вказаною адресою, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 06.10.2023 року. [PERSON] поховав [PERSON] на цвинтарі по [ADDRESS] , що стверджується копією свідоцтва про поховання № 70/21 від 24 січня 2021 року. З акту, складеного комісією квартального комітету № 11 від 11 жовтня 2015 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS] , але фактично не проживає за вказаною адресою останні двадцять років. Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14 жовтня 2024 року повідомлено, що за останні п`ять років міститься інформація про те, що [PERSON] 03 січня 2022 року в`їхала на територію України, а 06 січня 2022 року виїхала з території України в пункті пропуску - Гоптівка. З копії спадкової справи № 43 за 2021 рік, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що: - 23 березня 2021 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся позивач [PERSON] ; - 28 жовтня 1976 року за договором купівлі-продажу будинку [PERSON] придбала будинок [ADDRESS] , право власності на вказаний будинок зареєстроване у БТІ за № 8200-60; - 28 лютого 2003 року [PERSON] , [INFO] , склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко Г.В. за реєстровим № 2-738, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] ; - 09 червня 2022 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] звернувся [PERSON] . В той же день йому було видано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно - 1/4 частину вищевказаного домоволодіння; - 23 березня 2021 року за вих. № 1021 виконавчим комітетом Новомосковської міської ради, видана довідка, з якої вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою також зареєстрована [PERSON] ; - 09 червня 2022 рокуприватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Г.В на ім`я [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на 1/4 частину житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58, 5 кв.м, житловою площею 26,2 кв.м.; яке згідно витягу з ДРРП зареєстроване у встановленому законом порядку. Щодо 3/4 частин житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , що увійшли у спадкову масу, то свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на 3/4 частин житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , що увійшли у спадкову масу, та на які свідоцтво про право на спадщину не видавалося, через те, що спадкоємець за заповітом - відповідач у справі у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся, на момент смерті, або останній рік життя зі спадкодавцем не проживав.Однак через те, що відповідач незнявся з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] - нотаріус не видає свідоцтво про право на спадщину позивачеві на вказані 3/4 частин спадкового майна. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст.1261, 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Статтею 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Згідно 1, 2 абзацу ч. 5 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності заповіту на все майно правило частини другої статті 1223 ЦК застосовується у разі неприйняття спадщини або відмови від спадщини усіма спадкоємцями за заповітом. У разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] належали на праві власності [PERSON] , право власності на який у встановленому законом порядку було зареєстроване. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно. Спадкодавець на випадок своєї смерті склала заповіт, за яким усе належне їй на момент смерті майно заповіла відповідачу. Відповідач у встановлений законодавством строк з заявою про прийняття спадщини не звернувся, за зареєстрованим місцем проживання, де також мешкав спадкодавець - по[ADDRESS] , більше десяти років не мешкає. Згідно відомостей прикордонної служби за останні п`ять років - [INFO] року[PERSON] в`їхала на територію України, а 06 січня 2022 року виїхала з території України. Таким чином, в результаті неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом, право на спадкування одержують спадкоємці за законом в порядку черговості. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є позивач, який своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. А тому позовні вимоги позивача про визнання права власності на 3/4 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58, 5 кв.м, житловою площею 26,2 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] - підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved