Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. У заяві посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , є її сином, інвалідом дитинства в зв`язку з діагнозами дитячий аутизм та важка розумова відсталість, з 08.02.2024 року йому встановлено 1 групу інвалідності (безстроково) , має стан відповідно до якого до контакту важкодоступний, на звернення на ім`я реагує тільки поглядом, може повторювати лише окремі слова, потребує стороннього догляду. Заявник проживає разом із сином, має задовільні побутові умови для догляду за сином. У зв`язку з цим заявник просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.04.2024 року у справі було замінено заінтересовану особу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 р. по справі було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено. На адресу суду з Харківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судоовї психіатрії експертизи Міністерства охорони здоров`я України» надійшло клопотання про неможливість проведення експертизи у зв`язку з необхідністю надання додаткової медичної документації. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20 травня 2024 року відновлено провадження у справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24 травня 2024 року з Комунального некомерційного підприємства Харківської міської ради «Міський психоневрологічний диспансер № 3» витребувано наявну медичну документацію щодо [PERSON] ,\~ [INFO] . 10 червня 2024 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова надійшло повідомлення про направлення медичної документації до Харківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судоовї психіатрії експертизи Міністерства охорони здоров`я України» . 24.06.2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова повторно направлено на адресу Харківської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України (61068, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46) цивільну справу №642/1269/24 за заявою\~ [PERSON] ,\~заінтересовані особи\~Орган опіки\~та піклування\~виконавчого комітету\~Харківської міської\~ради,\~ [PERSON] ,\~про визнання\~фізичної особи\~недієздатною,\~встановлення опіки,\~ для продовження проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи призначеної ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.04.2024 року. Провадження у справі було зупинено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.10.2024 року, після повернення справи із висновком судово-психіатричної експертизи, поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. Суд не викликав у судове засідання особу, стосовно якої розглядається питання про визнання її недієздатною [PERSON] у зв`язку зі станом його здоров`я. У судове засідання з`явився заявник [PERSON] , заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради не з`явився, подали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, також було надано подання про доцільність призначення опікуна. Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України). Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, оскільки така повідомлена про розгляд справи належним чином, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не надходило. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві, та просила суд їх задовольнити. Заслухавши заявника, надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі. Відповідно до довідки МСЕК від 08.02.2024 серії 12 ААВ №701369 [PERSON] є інвалідом 1 групи безстроково з дитинства (а.с. 15). Відповідно до копії акту обстеження здоров`я від 28.04.2023 №30/3469, виданого Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради " Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3" [PERSON] встановлено діагноз важка розумова відсталість. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 675 від 02.10.2024 року підтверджуться, що [PERSON] , [INFO] , на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. [PERSON] на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи, суд виходить з такого. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Так, відповідно до частини першої статті 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їхнього спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Суд установив, що [PERSON] є рідним сином заявника [PERSON] та вони проживають разом. Отже, вказані особи є членами однієї сім`ї, а тому суд вважає, що [PERSON] є належним заявником у справі. Відповідно до положень статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з статтею 30ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з частиною першою статті 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Таким чином, суд з врахуванням наведеного вище, оцінюючи повно та всебічно докази у справі у їх сукупності, зважаючи на положення чинного процесуального законодавства України, дійшов висновку, що [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Нормами статті 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Заявник [PERSON] заявила про своє бажання бути опікуном свого рідного сина, вона проживає разом з ним та фактично доглядає за ним. Даних, які б перешкоджали заявнику бути опікуном над [PERSON] не встановлено та не виявлено таких даних і в ході розгляду справи судом. Відповідно до частини першої статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Опікунська рада адміністрації Холодногірського району виконавчого комітету Харківської міської ради подали подання у якому вважають за доцільне призначити заявника [PERSON] опікуном над [PERSON] . Суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до частин шостої - дев`ятої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Суд установив, що внаслідок свого психічного стану [PERSON] \~потребує постійного стороннього догляду, він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги і контролю, а тому суд вважає за можливе визнати [PERSON] недієздатною строком на два роки. Суд вважає також за необхідне призначити [PERSON] опікуна\~його мати [PERSON] . Також, суд роз`яснює заявнику, що зі спливом дворічного строку, на який [PERSON] визнано недієздатним, вона може не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною. Згідно з частиною п`ятою статті 300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Outcome: approved