Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Чернівецької міської ради, [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] . Він є спадкоємцем майна померлого батька за заповітом від 12.01.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Каленюк В.С. Відповідно до складеного заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті заповів позивачу належну йому частину квартири [ADDRESS] та грошові вклади. Протягом 2021 -2023 року він не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки йому не було відомо про існування заповіту, який він знайшов на початку липня 2024 року у речах покійного батька. Окрім того, 25.02.2022 року позивача було призвано на військову службу по мобілізації, він і по даний час проходить військову службу у Збройних силах України. Зазначені обставини підтверджує військовим квитком серії [NUMBER] від 31.03.1986р., довідкою військової частини [NUMBER] від 08.04.2016 року, довідкою [INFO] від 29.08.2022 року №169/22. Також він приймав безпосередню участь в АТО. Після перенесених у 2015 році військових травм позивач змушений періодично проходити лікування, що підтверджує копією посвідчення інваліда війни ІІ групи серії [NUMBER] від 09.08.2019 року. Після того, як він знайшов заповіт, одразу 04.07.2024 року звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового майна, проте отримав відмову, оскільки пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, оскільки йому не було відомо про існування заповіту. Просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці. Ухвалою суду від 06.08.2024 року провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідачами відзиву подано не було. У подальшому, ухвалою суду від 23.08.2024 року було витребувано від державного нотаріуса належним чином завірену копію спадкової справи. 01.10.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести в його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Чернівецької міської ради у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у відсутності представника ЧМР за наявними у справі доказами та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином за зареєстрованим місцем проживання були повідомлені судом про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, враховуючи вказане, а також наявність згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280\~ЦПК\~України розглянути вказану справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов\~\~підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.03.2021 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.12). [PERSON] народився [INFO] , його батьками згідно свідоцтва про народження від 11.05.1968 року серії [NUMBER] зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.11). 12.01.2009 року [PERSON] , [INFO] склав заповіт, яким належну йому частину квартири [ADDRESS] та грошові кошти заповів [PERSON] , 1968 року народження. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Каленюк В.С. 12.01.2009 року, зареєстровано в реєстрі за №59 (а.с.13). Як вбачається із матеріалів спадкової справи №410/2021 року, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , 25.08.2021 року до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою №1091, в якій вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] . На день його смерті залишилась спадщина, яку вона де б вона не була та з чого б вона не складалась, цією заявою приймає. У заяві вказано, що крім неї, іншими спадкоємцями, передбачені чинним законодавством України, є діти померлого чоловіка: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.57). 05.07.2022 року до Першої чернівецької державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою №586, в якій вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] . На день його смерті залишилась спадщина, до складу якої входить: 1/3 частка квартири [ADDRESS] ; грошові кошти, що зберігаються на рахунках, відкритих у відділеннях АТ КБ «ПриватБанк». Спадщину він прийняв та просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом. У заяві також вказано, що окрім нього, іншими спадкоємцями, передбачені чинним законодавством України є ще один син покійного батька [PERSON] , [INFO] та дружина [PERSON] , [INFO] (а.с.82). 04.07.2024 року до Першої чернівецької державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою №552, в якій вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , [INFO] . На день його смерті залишилась спадщина, яку він заповів йому за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Каленюк В.С. 12.01.2009 року за реєстровим №59, до складу якої входить: 1/3 частка квартири [ADDRESS] ; грошові кошти, що зберігаються на рахунках у банківських установах України (а.с.87). Як було встановлено судом, відповідно до матеріалів спадкової справи №410/2021, розпочатої 25.08.2021 року щодо майна померлого [INFO] [PERSON] державним нотаріусом Першої чернівецької нотаріальної контори у Чернівецькій області, [PERSON] та [PERSON] , які є відповідачами по справі, свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке відкрилося після смерті [PERSON] видано не було. У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1222 ч.1\~ЦК України спадкоємцями\~за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. У силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Як було встановлено судом, постановою державного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області від 04.07.2024 року №534/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії як видача йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що належало його батькові [PERSON] , померлому [INFO] у зв`язку із тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надав державній нотаріальній конторі документів, які б свідчили про те, що він постійно відповідно до Закону, проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини і таким шляхом прийняв спадщину, а тому, вчинення такої нотаріальної дії без встановлення цих фактів, суперечить чинному законодавству України (а.с.14-15). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). У той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275\~ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного, можна зробити висновок, що прийняття спадщини як за законом, так і за заповітом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за законом слід подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за законом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 Цивільного кодексу України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої\~статті 1272 Цивільного кодексу України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~Цивільного кодексу України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини суд визнав поважними. [PERSON] просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] строком на 2 місяці. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує, що йому не було відомо про існування заповіту, який він знайшов на початку липня 2024 року у речах покійного батька. Окрім того, 25.02.2022 року позивача було призвано на військову службу по мобілізації, він і по даний час проходить військову службу у Збройних силах України. Також він приймав безпосередню участь в АТО. Зазначені обставини підтверджуються належними доказами, що наявні у матеріалах справи та були досліджені судом (а.с.6-10). У\~постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, на переконання суду, наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вказані причини\~пропуску, призвели до неможливості подати нею заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений\~статтею 1270 Цивільного кодексу України. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3\~статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини обгрунтвоаний та підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial