Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

02 липня 2024 року позивач звернулась до суду з цим позовом, отриманим судом 08 липня 2024 року та переданим головуючому судді 11 липня 2024 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з [PERSON] (надалі - відповідач) [PERSON] (надалі - позивач) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2022 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Не дивлячись на те, що донька сторін досягла повноліття, вона продовжує навчання на денній формі та є студенткою І курсу факультету музичного мистецтва Київського національного університету культури і мистецтв, термін навчання 30 червня 2027 року. Через навчання повнолітня донька сторін позбавлена можливості працювати та самостійно утримувати себе, задовольняти свої потреби життєдіяльності, у зв`язку з чим перебуває на повному утриманні матері, яка її годує, одягає, купує все необхідне для навчання, організовує дозвілля, тощо. Крім того, на утриманні позивача перебуває також неповнолітній син [PERSON] [INFO] . Повнолітня донька сторін [PERSON] , [INFO] , та неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. За наданою позивачем інформацією, відповідач не приймає участі в утриманні доньки, хоча має таку змогу, оскільки офіційно працює і має постійний стабільний дохід. Позивачеві одній тяжко утримувати дочку, забезпечувати потреби її життєдіяльності в період її навчання, а відповідач не приймає участі у її матеріальному забезпеченні, хоча, зі слів позивача є працевлаштованим, а тому може надавати допомогу своїй дочці, яка такої допомоги потребує. Враховуючи розмір потреб [PERSON] у зв`язку з її навчання, а саме, забезпечення засобом для навчання, одягом, оплату проїзду до навчального закладу, харчування, тощо, беручи до уваги, що всі ці витрати несе позивач, на утриманні якої перебуває ще одна неповнолітня дитина, позивач вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на період навчання дочки в розмірі 1/4 частини його доходу, що не складатиме для нього надмірного фінансового тягаря, урівноважить обов`язки сторін, як батьків дитини, що продовжує навчання та відповідатиме потребам їх дочки. Постановленою судом ухвалою від 02 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання. 21 жовтня 2024 року представником відповідача подано заяви про вступ представника та про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, задоволену постановленою судом ухвалою від 21 жовтня 2024 року. 28 жовтня 2024 року представником відповідача подано клопотання про об`єднання справи в одне провадження зі справою № 183/7067/24, в задоволенні якого відмовлено постановленою судом ухвалою від 28 жовтня 2024 року. 28 жовтня 2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якій представник позов визнала частково, в частині стягнення аліментів у розмірі 1/12 частки від заробітку відповідача. В решті просила відмовити. Обґрунтувала причини подання відзиву 28 жовтня 2024 року використанням відповідачем права на правову допомогу. В частині заперечень проти позову вказала на наявність у сторін двох дітей. В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває справа про стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітнього сина. Послалася на те, що твердження позивача про ухилення відповідача від належного утримання доньки не відповідає дійсності. Вказала, що після припинення спільного проживання з дружиною, відповідач не припинив спілкуватись з дітьми. Окрім аліментів на утримання, він систематично приймав участь в їх матеріальному забезпеченні. Відповідач не відмовляється від матеріальної підтримки доньки поки та навчається та від аліментів на утримання сина, відповідним чином не має наміру ухилятися від виконання свого обов`язку по утриманню дітей, однак переконаний, що вимога про сплату аліментів у розмірі 1/4 на утримання доньки та 1/4 на утримання сина, що в сукупності становить 1/2 частину від усіх видів доходу не відповідає вимогам закону та стане для відповідача надмірним матеріальним тягарем. Звертає увагу, що позовна заява обґрунтована підставами того, що відповідач є платоспроможним і може сплачувати аліменти у визначеній позивачем частці від його доходу. Проте відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати доньку, яка продовжує навчання. Варто також прийняти до уваги і ту обставину, що на відповідача покладено обов`язок утримувати ще й свого неповнолітнього сина та у випадку задоволення позовних вимог, за рішенням суду з нього будуть стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від його доходу. З урахуванням наведеного, представник відповідача переконана, що стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 від доходів призведе до ситуації, коли з нього будуть сукупно стягнуті аліменти в розмірі 1/2 частки від його доходів на утримання обох дітей. Тому заявлений розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки є явно завищеним, не відповідає принципу розумності, виваженості та не є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання доньки. Саме на позивача покладено обов`язок доведення можливостей відповідача сплачувати аліменти в заявленому в позові розмірі, однак позовна заява не містить доказів витрат на утримання повнолітньої доньки та необхідності надання їй утримання в розмірі 1/4 частки від доходу та можливість відповідача сплачувати аліменти у такому розмірі. Об`єктивно можливий розмір аліментів на утримання доньки є 1/12 частини від доходів щомісячно та до досягнення нею 23 років, тоді загальний розмір стягуваних з нього аліментів на користь обох дітей становитиме 1/3 частину заробітку (доходу), що аналогічно застосуванню ст. 183 СК України. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність та про підтримання позову. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги відзиву та доводи, покладені в його обґрунтування. Вказала, що у неї немає інформації про інших дітей, окрім зазначених у відзиві, які перебувають на утриманні відповідача. З повідомлених відповідачем обставин, стан його здоров`я та здоров`я доньки задовільний. Суд, дослідивши матеріали справи, висновує таке. Судом установлено, що [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] /а.с.7/. [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] /а.с.8/. 26 жовтня 2015 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] /а.с.59/, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.59/. Ухваленим Новомосковським міськрайонним судом рішенням у справі № 183/1940/22 від 16 червня 2022 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 травня 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухваленим Новомосковським міськрайонним судом рішенням у справі № 183/1941/22 від 17 серпня 2022 року шлюб, зареєстрований 26 жовтня 2005 року Виконавчим комітетом Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області, за актовим записом № 15, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено без змін. 20 вересня 2022 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.6/. Ухваленим Новомосковським міськрайонним судом рішенням у справі № 183/6239/24 від 23 вересня 2024 року шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 20 вересня 2022 року Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1189 розірвано. Згідно з довідкою депутата Васильківської міської ради VІІІ скликання [PERSON] від 29 червня 2024 року, на утриманні у [PERSON] дійсно перебувають її діти: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та її діти дійсно проживають разом за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/. Також установлено, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває справа № 183/6879/24 де позивачем виступає [PERSON] , а відповідачем - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Постановленою судом ухвалою від 25 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд висновує таке. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом установлено, що відповідно до довідки, виданої деканом факультету та першим проректором Київського національного університету культури і мистецтв 26 червня 2024 року № 2277 та наданої суду у засвідченій копії /а.с.9/, [PERSON] є студенткою І курсу факультету музичного мистецтва, денної форми навчання Київського національного університету культури і мистецтв. Термін навчання: з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. Оскільки повнолітня донька відповідача продовжує навчання, у зв`язку з навчанням на денній формі навчання не має змоги працювати, суд приходить переконання, що вона потребує матеріальної допомоги. Обставин, які свідчать про те, що відповідач не має можливості надавати допомогу повнолітній доньці, судом не встановлено. На підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Виходячи з принципів змагальності, процесуальних особливостей розгляду справ про стягнення аліментів, розподілу обов`язку доказування у таких справах, суд висновує, що відповідач може надавати матеріальну допомогу його повнолітній доньці на час навчання. Відповідачем не надано суду доказів наявності обставин, що мають істотне значення, при визначенні розміру аліментів на утримання його повнолітньої доньки на час її навчання, неможливості надання утримання доньці допомоги, матеріального становища відповідача, яке зумовлює таку неможливість, або матеріального становища позивача. Позивачем не спростовано доводи відповідача щодо можливості надавати нею допомогу доньці. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. У зв`язку з наведеним, приймаючи до уваги матеріальне становище доньки сторін, наявність у сторін неповнолітнього сина [PERSON] , на утримання якого до досягнення ним повноліття стягуються аліменти за рішенням суду у справі № 183/1940/22, навчання повнолітньої доньки на денній формі навчання, внаслідок чого остання позбавлена можливості самостійно отримувати достатній для забезпечення життєдіяльності дохід, суд висновує, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час її навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 02 липня 2024 року і до досягнення донькою, [PERSON] , двадцяти трьох років, за умови її навчання, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що судовий збір у розмірі 1 211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial