Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до Московського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 листопада 2018 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, сімейні відносини не підтримують. Шлюбні відносини позивача та відповідача були припинені з січня 2024 року. Вважає, що подальше спільне життя зі збереженням шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Підстав для примирення позивач не вбачає, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.08.2024 справу було передано для розгляду за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.09.2024 відкрито провадження у спрощеному порядку з повідомленням(викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, де просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 листопада 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис №5552, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 21, 24\~Сімейного кодексу\~України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України). Частинами 3, 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, сторони припинили ведення спільного господарства, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 та абз. 2 ч. 3 ст. 115\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно частини 2 статті 141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією від 16.08.2024 року про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн. У зв`язку із викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved