Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Керівник Чугуївської окружної прокуратури Харківської області С. Прилуцький звернувся до суду в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Харківській області із позовом до [PERSON] , третя особа: ТОВ "Агрофірма Діброва", в якому просить суд: 1)\~припинити громадянці Російської Федерації [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6321786200:02:000:0120 площею 7,5973 га, яка знаходиться на території Зміївської територіальної громади (колишньої Тимченківської сільської ради) Чугуївського (колишнього Зміївського) району Харківської області, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.10.2021, номер запису про право власності 44604673 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 61092511 від 23.10.2021), шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. 2)\~стягнути з\~ [PERSON] на\~користь Харківської\~обласної прокуратури\~(Харківська\~обласна прокуратура,\~код 02910108,\~банк отримувач:\~Державна казначейська\~Служба України\~м.\~Київ,\~код 820172,\~рахунок UA\~178201720343160001000007171,\~код класифікації\~видатків бюджету\~-\~2800)\~судовий збір\~в сумі\~3028\~грн,\~сплаченого за\~пред`явлення позову\~до суду.\~В обґрунтування\~позову зазначив,\~що\~ [PERSON] ,\~яка є\~громадянкою РФ\~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину \~серія та\~номер [NUMBER] \~від 23.10.2021\~набула право\~власності на\~земельну ділянку\~із цільовим\~призначенням для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~ \~ кадастровий\~номер 6321786200:02:000:0120\~площею 7.5973\~га,\~яка знаходиться\~ на\~території Зміївської\~територіальної громади\~(колишньої\~Тимченківської сільської\~ради)\~Чугуївського (колишнього\~Зміївського)\~району Харківської\~області.\~23.10.2021\~ [PERSON] \~зареєструвала право\~власності на\~зазначену земельну\~ділянку в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно (реєстраційний\~номер об`єкта\~нерухомого майна\~2485527263140,\~номер відомостей\~про речове\~право 44604673,\~індексний номер\~ рішення\~61092511\~від 23.10.2021.\~Вказану земельну\~ділянку [PERSON] \~за договором\~оренди землі\~від 23.10.2021\~продовжує надавати\~у користування\~ТОВ «Агрофірма\~Діброва».\~Зазначений договір\~оренди [PERSON] \~зареєструвала в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно 23.10.2021.\~Разом із цим, окружною прокуратурою виявлено порушення вимог ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні [PERSON] зазначеної земельної ділянки.Враховуючи, що [PERSON] не дотримано передбаченої земельним законодавством процедури щодо відчуження набутої земельної ділянки сільськогосподарського призначення протягом року, така земельна ділянка з кадастровим номером 6321786200:02:000:0120 площею 7,5973 га, підлягає конфіскації за рішенням суду. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надав заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки до суду не повідомила, відзиву не надала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час дату та місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив. Ухвалою судді від 09.04.2024 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.06.2024 вказану справу призначено до судового розгляду із закриттям підготовчого провадження. Суд, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області посвідчено, що на підставі заповіту від 12 вересня 2007 року, спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] , [INFO] , громадянка російської федерації, РНОКПП [NUMBER] . Оціночна вартість земельної ділянки кадастровий номер 6321786200:02:000:0120 площею 7,5973 га становить 163342,16 грн. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки № [NUMBER] , площею 7,5973 га кадастровий номер 6321786200:02:000:0120, яка розташована на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 986361, виданого Зміївською РДА 18.08.2006. Дані факти підтверджуються Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.10.2021, зареєстрованого в реєстрі за №760. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер 6321786200:02:000:0120 площею 7.5973 га на праві власності належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , країна громадянства російська федерація. Вказану земельну\~ділянку [PERSON] \~за договором\~оренди землі\~від 23.01.2008\~продовжує надавати\~у користування\~ТОВ «Агрофірма\~Діброва».\~Зазначений договір\~оренди [PERSON] \~зареєструвала в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно 23.10.2021.\~ Листом Харківської обласної прокуратури від 24.01.2024 №63-462 вих 24 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області було проінформовано про наявність порушень вимог Земельного кодексу України щодо перебування на праві приватної власності у іноземних громадян земельних ділянок. Листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06.02.2024 №10-20-14-953/0/19-24 повідомлено Харківську обласну прокуратуру, що ГУ Держгеокадастру у Харківській області не заперечує проти ввжиття Харківською обласною прокуратурою заходів представницького характеру на захист інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно звернення до суду з позовними заявами про конфіскацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у приватній власності громадян російської федерації, в порядку передбаченому ст. 145 Земельного кодексу України. Листом Харківської обласної прокуратури від 01.03.2024 №63/2-1297 вих-24, ГУ Держгеокадастр у Харківській області повідомлено, що у зв`язку з наявністю підстав для представництва інтересів держави, прокуратура буде звертатися до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6321786200:02:000:0120 площею 7.5973 га шляхом конфіскації у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України, земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно норм ст. 19 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. У відповідності до ч. 5 ст. 22 ЗК України, визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Частиною ч. 2 ст. 81 вказаного Кодексу, передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Вимогами даної статті визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки вищевказаних категорій з наступних підстав: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т.ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4 ст. 81 ЗК України, якою передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно вимог ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6321786200:02:000:0120 площею 7.5973 га [PERSON] набула з 23 жовтня 2021 року, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.10.2021 за №760. Однак, у подальшому й по даний час земельну ділянку нею самостійно не відчужено, чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 ЗК України. Згідно пункту "е" ч. 1 ст. 140 ЗК України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п."в" ч. 1 ст. 143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України, у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Оскільки [PERSON] протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6321786200:02:000:0120 площею 7.5973 га, не відчужила, то право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити, шляхом конфіскації. Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст.1, зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до ст. 348 ЦК України, якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, що був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно, з урахуванням його характеру і призначення, за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Згідно з ч. 4 ст. 145 ЗК України, конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Статтею 153 ЗК України, передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved