Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Миколаївського обласного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 882 грн. 37 коп. В обґрунтування позову позивач вказав, що 17 серпня 2022 року відповідач звернувся до Вітовської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, цього ж дня йому було надано статус безробітного та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року №60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1 (далі Порядок №60/62) було здійснено інформаційний обмін з Державною прикордонною службою України та встановлено, що 20 січня 2023 року [PERSON] перетнув державний кордон України, про що складено відповідний акт. Інформацію про виїзд за межі України центру зайнятості [PERSON] не надав, що спричинило незаконне отримання ним допомоги по безробіттю за період з 20 січня 2023 року по 26 січня 2023 року. 21 лютого 2023 року Миколаївською філією Миколаївського обласного центру зайнятості, відповідно до вимог п.7 Порядку №60/62, було прийнято наказ №30 про повернення [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю. З метою досудового врегулювання спору 23 лютого 2023 року відповідачу було направлено фотокопію претензії на Viber про необхідність повернення незаконно отриманих коштів протягом 15 календарних днів з дня отримання інформації про необхідність повернення коштів. Ту ж саму претензію було направлено поштою 01 березня 2023 року, але кошти відповідачем повернуті не були. Крім цього, відповідачу направлялися листи нагадування. Отже, відповідач не повідомив центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та кошти в добровільному порядку не повернув, тому позивач звернувся до суду з метою стягнення з відповідача незаконно отриманої допомогу по безробіттю в сумі 882 грн. 37 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся, причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. 17 серпня 2022 року відповідач звернувся до Вітовської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, цього ж дня йому було надано статус безробітного та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Згідно п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року №60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1 (далі Порядок №60/62) було здійснено інформаційний обмін з Державною прикордонною службою України та встановлено, що 20 січня 2023 року [PERSON] перетнув державний кордон України, про що складено відповідний акт. Інформацію про виїзд за межі України відповідач не надав центру зайнятості, що спричинило незаконне отримання ним допомоги по безробіттю за період з 20 січня 2023 року по 26.01.2023 року. 21 лютого 2023 року Миколаївською філією Миколаївського обласного центру зайнятості було прийнято наказ №30 про повернення [PERSON] незаконно отриманої допомоги по безробіттю. 23 лютого 2023 року відповідачу було направлено фотокопію претензії на Viber про необхідність повернення незаконно отриманих коштів протягом 15 календарних днів з дня отримання інформації про необхідність повернення коштів. Ту ж саму претензію було направлено поштою 01 березня 2023 року, але кошти повернуті не були. Також боржнику направлялися листи нагадування. Як вбачається з листа Державної прикордонної служби України від 22 жовтня 2024 року [PERSON] дійсно перетнув державний кордон України 20 січня 2023 року. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»\~зареєстровані безробітні зобов`язані протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про виїзд за межі України. Частиною 2 та 3 ст.\~36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи, що відповідачем витрати позивачу в добровільному порядку не відшкодовані, суд вважає, що позов є обґрунтованим та з відповідача на користь Миколаївського обласного центру зайнятості необхідно стягнути незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 882 грн. 37 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 2684 грн.

Outcome: approved