Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Омега Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява\~мотивована тим,\~що 17\~січня 2020\~року [PERSON] \~звернулася до\~Акціонерного товариства\~«Юнекс Банк»\~(далі\~ АТ\~«Юнекс Банк»),\~правонаступником якого\~є ТОВ «ФК «Омега Фінанс», з анкетою-заявою на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної карти та видачу платіжної картки. Підписанням анкети-заяви відповідач акцептувала та приєдналася до публічної пропозиції АТ «Юнекс Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційному сайті банку (http://www.unexbank.com.ua) та погодилася, що ця анкета-заява разом із публічною пропозицією АТ «Юнекс Банк» та додатками до неї (правилами, умовами, тарифами) становить між клієнтом та банком договір про комплексне банківське обслуговування. Відповідач підтвердила, що ознайомилася і погодилася з публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами кредитування та тарифами. Публічна пропозиція АТ «Юнекс Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб містить в собі: терміни та поняття, предмет та основні умови договору; порядок використання ПК та обслуговування КР; порядок підключення та використання додаткових послуг; права та обов`язки сторін; відповідальність сторін та порядок врегулювання спорів; форс-мажор, строк дії, розірвання та зміна умов договору, додатки: додаток № 1 правила користування платіжною карткою. Відповідачу на підставі анкети-заяви, здійснено відкриття поточного рахунку №\~\~ [NUMBER] з використанням платіжної картки №\~ [NUMBER] у гривні та встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн (пункт 1 анкети-заяви), ціль кредиту на споживчі потреби (пункт 1 анкети-заяви), процентна ставка за користування кредитними коштами 42 % річних (пункт 1 анкети-заяви), строком до 17 січня 2021 року з можливістю продовження на новий строк (продовження строку дії на 12 місяців) до закінчення строку дії платіжної картки (пункт 1 анкети-заяви), тип картки кредитна картка Unex card debit world, серія Instant. Тип процентної ставки фіксована процентна ставка, реальна річна процентна ставка, відсотків річних 68,4707 %, загальна вартість кредиту 21\~308,61 грн. Днем (моментом) погашення кредиту, нарахованих відсотків та інших платежів за додаткові та супутні послуги вважається день надходження коштів на рахунок. У період з 17 січня 2020 року відповідач отримала грошові кошти у розмірі 15\~000\~грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 17 січня 2020\~року до 31 березня 2021 року. Після отримання у готівковій та безготівковій формі коштів та відсутності чергового платежу від відповідача, спрямованого на погашені простроченої заборгованості, відбулось нарахування процентів за користувань грошовими коштами за ставкою 42 % річних. 31 березня 2021 року АТ «Юнекс Банк» і ТОВ «ФК «Омега Фінанс» уклали договір факторингу № 31/03-2021, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у додатку № 1 (реєстр права вимоги), зокрема і до [PERSON] за договором про комплексне банківське обслуговування від 17 січня 2020 року. Відповідно до реєстру прав вимоги загальний розмір заборгованості [PERSON] за договором про комплексне банківське обслуговування від 17 січня 2020 року становить 20\~645,92 грн, з яких: 14\~566,69 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 6\~079,23 грн прострочені проценти за користування кредитними коштами, станом на кінець дня 31 березня 2021 року прострочення відповідача за тілом кредиту та нарахованим процентам складає 307 днів. 21 травня 2021 року ТОВ «ФК «Омега Фінанс» направило на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги і надало строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором, яка складає 20\~645,92 грн. Проте відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання, кредитні кошти позивачу не повернула. Позивач також подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу адвоката 6\~000 грн (вартість 1 робочої години адвоката становить 1\~200 грн, всього надано правничої допомоги 5 год). На підставі викладеного ТОВ «ФК «Омега Фінанс» просило стягнути з [PERSON] : заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування від 17 січня 2020 року №\~ [NUMBER] .UAN у розмірі 20\~645,92 грн, з яких: 14\~566,69 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 6\~079,23 грн прострочені проценти за користування кредитними коштами; судові витрати у вигляді сплаченого судового збору 2\~422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката 6\~000 грн. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 серпня 2024 року вказану справу передано судді Пилипчуку М.\~М. Суддя на виконання вимог частини восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) звернувся до з відповідним запитом до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Згідно з відповіддю на вказаний запит № 742677 у Єдиному державному демографічному реєстрі не знайдено зареєстроване місце проживання [PERSON] . У разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи (частина шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України)). Суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. У відповіді, яка надійшла до суду з Центру надання адміністративних послуг Відділу з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що зареєстроване місце проживання [PERSON] знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 вересня 2024\~\~року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на\~\~03\~\~жовтня 2024 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу\~ відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. У подальшому розгляд справи було відкладено на 24 жовтня 2024 року та\~14\~листопада 2024 року. Учасники судового процесу у судові засідання не з`явилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника позивача. Судові повістки\~були направлені\~відповідачу на\~поштову адресу за зареєстрованим місцем її проживання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Крім того, відповідача викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.\~ Відповідач у судові засідання не з`явилася, про дату, час і місце\~ слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала. Суд вважає причини неявки відповідача у судові засідання неповажними. Докази того, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження, у матеріалах справи відсутні. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з частиною першою статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)\~відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)\~відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 14 листопада 2024 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 17 січня 2020 року [PERSON] підписала анкету-заяву №\~UA713225390000026209093014001.UAN, за змістом якої відповідач акцептувала та приєдналася до публічної пропозиції АТ «Юнекс Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що оприлюднена на офіційному сайті банку (http://www.unexbank.com.ua) та погодилася, що ця анкета-заява разом із публічною пропозицією АТ «Юнекс Банк» та додатками до неї (правилами, умовами, тарифами) становить між клієнтом та банком договір про комплексне банківське обслуговування. Відповідач підтвердила, що ознайомилася і погодилася з публічною пропозицією банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з умовами кредитування та тарифами. В анкеті-заяві [PERSON] просила відкрити поточний рахунок з використанням платіжної картки на її ім`я та видати платіжну картку MasterCard debit world у валюті гривня, зазначила свій мобільний та робочий телефон, серію та номер паспорта, адресу місця проживання тощо. В анкеті-заяві також зазначено про відкриття поточного рахунку №\~\~\~ [NUMBER] з використанням платіжної картки №\~ [NUMBER] у гривні та встановлення кредитного ліміту у розмірі 15 000 грн, ціль кредиту на споживчі потреби, процентна ставка за користування кредитними коштами 42 % річних, строк до 17 січня 2021 року з можливістю продовження на новий строк до закінчення строку дії платіжної картки, тип картки кредитна картка Unex card debit world, серія Instant, тип процентної ставки фіксована процентна ставка, реальна річна процентна ставка, відсотків річних 68,4707 %, загальна вартість кредиту 21\~308,61 грн. Сторони також погодили, що днем (моментом) погашення кредиту, нарахованих відсотків та інших платежів за додаткові та супутні послуги вважається день надходження коштів на рахунок № [NUMBER] . [PERSON] 17 січня 2020 року підписала паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якому зазначено, зокрема, тип кредиту, суму/ліміт кредиту (15\~000 грн), строк кредитування (12 місяців з можливістю продовження на новий строк до закінчення строку дії платіжної картки, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту (встановлення на поточний рахунок з використанням платіжної картки кредитного ліміту строком на 12 місяців у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії), процентна ставка (42 % річних), тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, орієнтовану загальну вартість кредиту для споживачів за весь строк, реальна річна ставка. Крім того, [PERSON] підписала пам`ятку позичальника щодо погашення кредиту по кредитній картці. Відповідач отримала грошові кошти у розмірі 15 000 грн, активно користувалася ними, здійснювала зняття готівки та часткове погашення кредиту, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 17 січня 2020 року до 31 березня 2021 року. [PERSON] не виконала належним чином свої кредитні зобов`язання, тому сума заборгованості перед кредитором складає 20\~645,92 грн, з яких: 14\~566,69 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 6\~079,23 грн прострочені проценти за користування кредитними коштами. 31 березня 2021 року за результатами електронного аукціону, проведеного 28\~\~березня 2021 року, між АТ «Юнекс Банк» і ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № 31/03-2021, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором від 17 січня 2020 року №\~UA713225390000026209093014001.UAN до боржника [PERSON] . ТОВ «ФК «Омега Фінанс» 21 травня 2021 року на адресу [PERSON] направило повідомлення № 04-21/682/Ф про відступлення права вимоги та надано строк протягом семи банківських днів з дня отримання повідомлення для погашення суми заборгованості у розмірі 20\~645,92 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК\~\~України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У анкеті-заяві зазначено про відкриття поточного рахунку №\~\~\~\~ [NUMBER] з використанням платіжної картки №\~ [NUMBER] у гривні та встановлення кредитного ліміту у розмірі 15 000 грн, ціль кредиту, процентна ставка за користування кредитними коштами, строк кредитування, тип картки, тип процентної ставки, реальна річна процентна ставка, загальна вартість кредиту тощо. Зібраними у справі доказами підтверджено факт укладення договору про комплексне банківське обслуговування від 17 січня 2020 року №\~ [NUMBER] .UAN, за яким позивач заявив вимоги у цій справі. Обставини справи\~свідчать про\~дотримання письмової\~форми правочину\~та укладення договору про комплексне банківське обслуговування, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не нею, матеріали справи не містять. Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що договір про комплексне банківське обслуговування укладений з дотриманням вимог закону. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Встановлено, що сторони договору про комплексне банківське обслуговування узгодили умови договору, зокрема, щодо розміру процентів за користування кредитними коштами. Як зазначено вище, анкета-заява та паспорті споживчого кредиту, які підписані відповідачем, містить інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму (ліміт) кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки. Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення кредитного договору та розмір заборгованості за кредитом. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України). Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу на стороні кредитора у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2022 року у справі № 466/3732/20). Отже, позивач, як правонаступник первісного кредитора, має право на одержання від відповідача заборгованості за кредитним договором від 17 січня 2020 року №\~UA713225390000026209093014001.UAN у розмірі 20\~645,92 грн. Зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач уклала кредитний договір, фактично отримані та використані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь як первісного, так і нового кредитора не повернула, тому позивач обґрунтовано звернувся до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення кредитної заборгованості. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування становить 20\~645,92 грн, з яких: 14\~566,69 грн прострочена заборгованість за тілом кредиту; 6\~079,23 грн прострочені проценти за користування кредитними коштами. Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»). Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг (частина друга статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (пункт 62 розділу IV Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75). Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій (постанова Верховного Суду від 26 серпня 2024 року у справі №\~753/4606/20). Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, долучені позивачем до позовної заяви виписка по особовому рахунку та розрахунок заборгованості є належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним договором та її розмір. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості, який не спростовано належними та допустимими доказами, встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором відповідач виконала неналежним чином та має непогашену заборгованість у розмірі 20\~645,92 грн. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України). Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги АТ «А-Банк» підлягають задоволенню. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Щодо розподілу судових витрат Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд відповідно до статті\~141\~ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення\~позову судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від\~23\~жовтня 2024 року у справі №\~753/25081/21). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті\~41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи. До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 07 грудня 2023 року, ордер на надання правничої допомоги, акт наданих послуг від 09 серпня 2024\~року. В акті наданих послуг зазначено: вивчення матеріалів кредитної справи 2 год, ціна 2\~400 грн; складення позовної заяви 3 год, ціна 3\~600 грн. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved