Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди та судових витрат, в якому просили суд відшкодувати моральну та матеріальну шкоду, завдану [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної події [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 101 461 гривень 00 копійок матеріальної шкоди та 30 000,00 гривень в якості моральної шкоди; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 37 333,10 гривень 00 копійок матеріальної шкоди та 50 000,00 гривень в якості моральної шкоди; стягнути з [PERSON] судові витрати в розмірі 3961 гривень 20 копійок (судовий збір 1211,20 гривень + 2 750 гривень вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження). Позивачі в судове засідання не з`явились, надали заяви в яких просили справу розглянути без їх участі, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини не явки суду не повідомив. Отже, суд вважає можливим розгляд справи на підставі наявних матеріалів і доказів. При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов до наступного. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Судом встановлено, що 12.10.2023 ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за результатом розгляду кримінальної справи №234/989/21 постановлено звільнити [PERSON] , [INFO] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020050390002280 від 25 серпня 2020 року за обвинуваченням [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь держави процесуальні витрата на залучення експертів у сумі 1961 гривень 40 копійок. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 01 вересня 2020 року на автомобіль ВАЗ 21154 д.н.з. [NUMBER] скасовано. Речові докази: автомобіль ВАЗ 21154 д.н.з. [NUMBER] повернуто власнику за належністю. При цьому, постановляючи цю ухвалу суд залишив цивільний позов без розгляду. Згідно обвинувального акта, 25.08.2020 року, приблизно о 03 год. 00 хв., [PERSON] , [INFO] , керуючи технічно працездатним транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21154» р.н. [NUMBER] , зі швидкістю близько 140 км/год., рухався по проїзній частині вул. Бєляєва у м. Краматорськ в напрямку від «Кутової Балки» до [ADDRESS] , на заокругленні проїзної частини, [PERSON] , [INFO] , діючи в порушення вимог п.п. 12.1, 12.4, 12.9(6), Правил дорожнього руху України, де зазначено: п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п.12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»; п. 12.9(6) Водієві забороняється: «перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил», не переконавшись у безпеці свого подальшого руху, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і мав їх передбачити, не приділив належної уваги тому, що його дії не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не прийняв вчасно необхідні і достатні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху й недопущенню виникнення небезпечної ситуації і її переростання в ДТП, перевищив максимально допустиму у населеному пункті швидкість руху транспортного засобу, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням транспортним засобом, що у свою чергу, привело до виникнення аварійної ситуації та переростання її в ДТП, а саме заносу автомобілю з наступним його виїздом за межі проїзної частини ліворуч де й відбувся його наїзд на стовбур дерева. Позивач зазначає, що в результаті даної дорожньо-транспортної події пасажиру керованого [PERSON] , [INFO] , [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної тупої травми тіла, комплекс якої склали: закритий осколковий перелом середньої третини діафізу правої променевої кістки зі зміщенням відламків та наявністю підшкірної гематоми, забитої рани правої вушної раковини з ушкодженням хряща, саден в області колінних суглобів, що відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що потребують для свого загоєння тривалий строк лікування, більше 21-го дня (3-х тижнів), а власнику автомобіля «ВАЗ 21154» р.н. [NUMBER] [PERSON] завдано матеріального збитку, так як транспортний засіб не підлягає відновленню. Порушення водієм автомобіля «ВАЗ 21154» р.н. [NUMBER] [PERSON] , [INFO] п.п. 12.1, 12.4, 12.9(6) Правил дорожнього руху України знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події та спричиненими [PERSON] тілесними ушкодженнями, та [PERSON] матеріальної шкоди. Органом досудового розслідування дії [PERSON] , [INFO] кваліфіковані за ч. 1 ст.28б КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху України, що спричинило настання тілесних ушкоджень середньої тяжкості [PERSON] та майнової шкоди [PERSON] .. Цими неправомірними діями відповідача [PERSON] , заподіяно моральну шкоду, яку [PERSON] оцінює у 50 000 гривень, а [PERSON] оцінює у 30 000 гривень з огляду на наступне. Внаслідок дорожньо-транспортної події: [PERSON] завдано матеріальну шкоду, що полягає у фактичному знищенні майна, а саме автомобіля ВАЗ 21154 д.н. [NUMBER] , який належить йому на праві приватної власності; [PERSON] завдано тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла, комплекс якої склали закритий осколковий перелом середньої третини діафізу правої променевої кістки зі зміщенням відламків та наявністю підшкірної гематоми, забитої рани правої вушної раковини з ушкодженням хряща, саден в області колінних суглобів, що відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що потребують для свого загоєння тривалий строк лікування, більше 21-го дня (3-х тижнів). Розмір та наявність моральної шкоди [PERSON] та [PERSON] обґрунтовують душевними стражданнями та переживаннями пережитими у зв`язку із самим фактом порушення права власності та спричинення тілесних ушкоджень, пригнічення особистості, а також порушенням нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, внаслідок дій [PERSON] , адже для [PERSON] автомобіль ВАЗ 21154 д.н. [NUMBER] , поміж використання у повсякденній діяльності для родинних потреб, ще й був сенсом життя (великим хоббі) в який було вкладено багато творчих сил та часу для приведення його до стану відповідно за яким власник цього транспортного засобу неодноразово приймав участь у змаганнях з автозвуку «EMMA» Україна, виборював призові місця та постійно намагався поліпшити та вдосконалити автомобіль для досягнення кращих результатів для участі в наступних змаганнях. Наявність тілесних ушкоджень у [PERSON] (поєднаної тупої травми тіла, комплекс якої, склали закритий осколковий перелом середньої третини діафізу правої променевої кістки зі зміщенням відламків та наявністю підшкірної гематоми, забитої рани правої вушної раковини з ушкодженням хряща, саден в області колінних суглобів), що були заподіяні завдали останньому моральних та душевних страждань, зокрема: - порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя. Внаслідок - заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] з 25.08.2020 року до 21.09.2020 року вимушений був проходити стаціонарне лікування в травматологічному відділенні - КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради, а потім внаслідок ускладнення та погіршення стану здоров`я (повторна операція) з 26.02.2021 року по 18.03.2021 року у цьому ж відділенні зазначеної лікарні та не міг тривалий час з`являтись на людях з такою травмою руки й обличчя, а у випадку коли в цьому була необхідність, вимушений був приховувати ушкодження та ніяковіти під поглядами людей; - тривалий час після отримання тілесних ушкоджень наслідки травми голови не давали [PERSON] можливості нормально харчуватись, оскільки при прийомі їжі виникав різкий біль. Зазначена обставина вплинула на загальне самопочуття та стан здоров`я; - травма руки впродовж тривалого часу не давала [PERSON] впевненості у повсякденній діяльності та під час робочого часу так як робота пов`язана з виконанням робіт на комп`ютері. Після отримання тілесних ушкоджень за наслідками дорожньо-транспортної події до останнього часу виникають болі в пошкодженому перед пліши, що потребує прийняття знеболювальних препаратів та проходження реабілітаційних заходів ЛФК. Зазначені обставини дуже сильно впливають на моральний стан [PERSON] , що викликає, душевні страждання, оскільки спонукає замикатися в собі, а це викликає відчай, оскільки це впливає на життєвий сенс. Також, [PERSON] зазначає в своєму позову, що впродовж всього періоду лікування почувається незручно, дискомфортно та вимушений пристосовуватись до негативних умов існування (головний біль при зміні погодних умов, обмеження руху передпліччя правої руки). Дотепер продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді періодичних болів та посттравматичного синдрому. Наслідком спричинення тілесних ушкоджень, стало перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні з 25.08.2020 року по 21.09.2020 року та з 26.02.2021 року по 18.03.2021 року в травматологічному пункті КНП «Міська лікарня №3» Краматорської міської ради. Увесь цей час доводилося купувати дорогі ліки в аптеці та сплачувати необхідне обстеження та матеріали, на підтвердження чого надаються чеки на загальну суму 37 333,10 гривень. Також, під час дорожньо-транспортної події [PERSON] , відповідачем був нанесений матеріальний збиток, який полягає фактичному знищенні належного на праві приватної власності автомобіля ВАЗ 21154 д.н. [NUMBER] , тобто приведений в стан, що унеможливлює його подальше використання, що підтверджується висновком Експертного автотоварознавчого дослідження Звіт №70/23, за яким відшкодування вартості матеріального збитку у зв`язку з аварійними ушкодженнями, заподіяного власникові в результаті аварійних ушкоджені; автомобіля ВАЗ 21154 реєстраційний номер [NUMBER] складає - 101 461 гривень 00 копійок. При цьому, вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження склала 2 750 гривень. Оскільки відповідач добровільно відшкодовувати завдані збитки відмовляється, а отже, у добровільному порядку питання не вирішене, виник спір і позивачі вимушені були звертатися з позовом до суду. З урахуванням вище наведеного суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом з`ясовано, що дійсно саме порушення водієм автомобіля «ВАЗ 21154» д.н. [NUMBER] [PERSON] , [INFO] п.п. 12.1, 12.4, 12.9(6) Правил дорожнього руху України знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події та спричиненими [PERSON] тілесними ушкодженнями, а [PERSON] матеріальної шкоди. Відносно винного відповідача [PERSON] було зареєстроване кримінальне провадження, проведене досудове розслідування і справа скерована до суду. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року обвинуваченого [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звільнено на підставі ст. 49 КК України. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за Ай 12020050390002280 від 25 серпня 2020 року за обвинуваченням [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрито. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь держави процесуальні витрата на залучення експертів у сумі 1961 гривень 40 копійок. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 01 вересня 2020 року на автомобіль ВАЗ 21154 д.н.з. [NUMBER] - скасовано. Речові докази: автомобіль ВАЗ 21154 д.н.з. [NUMBER] - повернуто власнику за належністю. При цьому, постановляючи цю ухвалу суд залишив цивільний позов без розгляду. Вище вказана ухвала суду не оскаржена і набрала законної сили. Відповідно до вимог частини першої статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною п`ятою цієї статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до статті 1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 1 частини 2 статті 22\~ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За таких обставин, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 101\~461 грн [PERSON] та 37\~333,10 грн [PERSON] .. Також, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. З викладеного видно, що позивачу неправомірними діями відповідача завдано моральної шкоди за кожною з підстав встановлених законодавцем. Суд вважає можливим задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди частково, а саме: на користь [PERSON] 2000 грн, на користь [PERSON] 5000 грн, в задоволенні решти вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити. При таких обставинах суд вважає можливим позовну заяву задовольнити частково і стягнути [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 101\~461 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн, на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 37 333,10 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн, а також стягнути з [PERSON] на користь позивачів судові витрати в розмірі 3\~961,20 грн (судовий збір 1211,20 грн за вимогу не майнового характеру + вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження 2\~750 грн) та судовий збір на користь Держави в розмірі 1\~211, 20 грн. Таким чином, викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, позовна заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial