Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

03.04.2024 [PERSON] звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд встановити факт, що заповіт складений 18.02.2000року [PERSON] , яка померла [INFO] та посвідчений 18.02.2000року секретарем виконкому Сусідовицької сільської ради Старсамбірського району Львівської області дійсно стосується [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за [PERSON] , як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] :право на середню земельну частку (пай)розміром 1,93 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яке належало [PERSON] , на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії ЛB №035873 від 31.05.1995р., та право на середню земельну частку (пай)розміром 1,93 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яке належало [PERSON] , на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії ЛB №035874 від 31.05.1995р. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] помер [INFO] та до дня смерті був зареєстрований та проживав в с. Сусідовичі Самбірського (колишнього Старосамбірського) району і в склад його сім`ї входила його дружина - [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] ), яка з урахуванням приписів ст.549 ЦК УРСР, вважається такою, що вступила в управління та володіння спадковим майном - прийняла спадщину. Після його смерті відкрилася спадщина на право на середню земельну частку (пай)розміром 1,93 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с. Сусідовичі, Сусідовицької сільської ради, призначенням для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії ЛВ №035873 від 31.05.1995р. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на: прийняте нею після смерті чоловіка але за життя документально не оформлене право на вищевказану середню земельну частку (пай)розміром 1,93 га та право на середню земельну частку (пай)розміром 1,93 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с. Сусідовичі, Сусідовицької сільської ради, призначенням для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, яке належало [PERSON] , на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії JIB №035874 від 31.05.1995р.. За життя [PERSON] складено заповіт від 18.02.2000року, відповідно до якого спадкодавець все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла в рівних частках своїм синам: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Після смерті [PERSON] прийняв її син - [PERSON] (син та спадкоємець за заповітом), який з урахуванням приписів ст.524,534,549 ЦК УРСР, вважається спадкоємцем за заповітом та таким, що вступив в управління та володіння спадковим майном - прийняв спадщину. Однак, не зважаючи на прийняття спадщини, [PERSON] не оформив своїх спадкових прав документально. [PERSON] помер [INFO] . на день його смерті з ним була зареєстрована та проживала дружина - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на прийняту ним спадщину: Прийняте але за життя документально не оформлене право на середню земельну частку (пай)розміром 1,93 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с. Сусідовичі, Сусідовицької сільської ради, призначенням для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, з землі яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, яке належало [PERSON] , на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії JIB №035873 від 31.05.1995р., та прийняте але за життя документально не оформлене право на середню земельну частку (пай)розміром 1,93 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с. Сусідовичі, Сусідовицької сільської ради, призначенням для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, з землі яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, яке належало [PERSON] , на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії JIB №035874 від 31.05.1995р..Будучи дружиною, а відтак спадкоємцем за законом першої черги, позивач звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори з приводу спадкування. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що Сертифікати на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка і не містить необхідних даних. Також нотаріусом, з приводу захисту своїх спадкових прав рекомендовано звернутися до суду.Вказує, що у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , заначено що [PERSON] помер [INFO] . З заповіту [PERSON] від 18.02.2000року вбачається, що спадкоємцем всього її майна вона зазначає свого сина - [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , а в графі мати зазначено [PERSON] . У зв`язку із наведеним просить суд факт належності, що заповіт складений 18.02.2000року [PERSON] , яка померла [INFO] та посвідчений 18.02.2000року секретарем виконкому Сусідовицької сільської ради Старсамбірського району Львівської області дійсно стосується [PERSON] , який помер [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2024 року справа визначена для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 07.06.2024 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 02.09.2024 залучено у вказаній цивільній справі в якості третьої особи Бісковицьку сільську раду Самбірського району Львівської області. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Дашинич І.Б. не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, проте представник позивача - адвокат Дашинич І.Б. подав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, проте в мартеріалах справи присутні заяви останніх в яких вказують, що позовні вимоги визнають у повному обсязі та просять справу розглядати за їх відсутності. Представник третьої особи Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте в матеріалах справи присутня заява сільського голови Яремко М., в якій зазначає, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання, з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті був зареєстрований та проживав разом з дружиною [PERSON] у [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.08.1996 ( а.с.6), копією довідки виконкому Бісковицької сільсокої ради Самбірського району Львівської області №133 від 07.03.2024 ( а.с.9), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с.10) [PERSON] мав право на середню земельну частку (пай)розміром 1,93 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с. Сусідовичі, Сусідовицької сільської ради, призначенням для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, з землі яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, яке належало [PERSON] , на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії ЛВ №035873 від 31.05.1995р., який зареєстровано в книзі записів сертифікатів за №340 та який видано на підставі рішення Сусідовицької ради народних депутатів від 10.12.1993р. №2. Зазначене вбачається з Сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії ЛВ №035873 ( а.с.5) та з довідки про наявність та розмір земельної частки (паю) витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 12.03.2024р.( а.с.8) Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.06.2024 за параметрами запиту [PERSON] - у Спадковому реєстрі інформація відсутня ( а.с.44). Відповідно до інформаційної довідки із спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) від 10.06.2024, за параметрами запиту [PERSON] - у Спадковому реєстрі інформація відсутня(а.с.43). Також встановлено, що [PERSON] , яка помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.12.2003 ( а.с.11). [PERSON] мала право на середню земельну частку (пай)розміром 1,93 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території с. Сусідовичі, Сусідовицької сільської ради, призначенням для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, з землі яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, яке належало [PERSON] , на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії JIB №035874 від 31.05.1995р., який зареєстровано в книзі записів сертифікатів за №341 та який видано на підставі рішення Сусідовицької ради народних депутатів від 10.12.1993р. №2. Зазначене вбачається з Сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії JIB №035874 ( а.с.12) та з довідки про наявність та розмір земельної частки (паю) витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 12.03.2024р ( а.с.13). За життя [PERSON] складено заповіт від 18.02.2000року, відповідно до якого спадкодавець все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла в рівних частках своїм синам: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с. 15) Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.06.2024 за параметрами запиту [PERSON] - у Спадковому реєстрі інформація відсутня ( а.с.47). Відповідно до інформаційної довідки із спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) від 10.06.2024, за параметрами запиту [PERSON] - у Спадковому реєстрі міститься інформація про заповіт №39793802 від 18.02.2000 (а.с.48). Відповідано до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від29.4.1955 його батьком вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . ( а.с.17) Відповідно до довідки виконавчого комітету Бісковицької сільської ради №143 від 12.03.2024року, спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син - [PERSON] ( а.с.14) Щодо позовної вимоги про встановлення факту що заповіт складений 18.02.2000року [PERSON] , та посвідчений 18.02.2000 року секретарем виконкому Сусідовицької сільської ради Старсамбірського району Львівської області дійсно стосується [PERSON] , який помер [INFO] слід зазначити наступне. В силу п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім того, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінивши належним чином вищевказані, зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що на підставі таких встановлено що заповіт складений 18.02.2000року [PERSON] , яка померла [INFO] та посвідчений 18.02.2000 року секретарем виконкому Сусідовицької сільської ради Старсамбірського району Львівської області дійсно стосується [PERSON] , який помер [INFO] . Щодо позовної вимоги про визнання права власності на середні земельні частки (паї) слід зазначити наступне. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст.524 ЦК України в редакції 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина (чоловік) і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідано до ст..534 ЦК України 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст.548, 549 ЦК України 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, за ст.549 ЦК України спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Отже, оскільки спадкодавці [PERSON] помер [INFO] а [PERSON] померла [INFO] то відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 18.07.1963 року. До складу даної спадщини після смерті [PERSON] входила право середню земельну частку (пай) розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості яку по його смерті прийняла його дружина [PERSON] по смерті якої відкрилася спадщина на право середню земельну частку (пай) розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості яку вона успадкувала по смерті чоловіката на право середню земельну частку (пай) розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості яка перебувала у її власності, які за азповітом успадкував її син [PERSON] . [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (чоловіка позивачки), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 05.12.2012 ( а.с.16) та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24.01.1976 (а.с.19). До складу даної спадщини входило право на дві вищевказані середні земельні частки (паї) розміром по 1,93 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості (яке він успадкував після смерті мами [PERSON] ). Відповідно до довідки виконкому Бісковицької сільської ради №135 від 07.03.2024 [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав разом з дружиною [PERSON] у [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи № 31/2013, заведеної після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] , - позивач [PERSON] , як спадкоємець майна чоловіка за законом спадщину прийняла, -звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини (отже факт прийняття нею спадщини підтверджується поданою нотаріусу заявою про прийняття спадщини) та отримала Свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва [PERSON] на середні земельні частки (паї) у зв`язку з тим, що Сертифікати на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка і не містить необхідних даних. Отже, через та, що Сертифікати на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Так, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином,з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи,суд вважає,що після смерті спадкодавця [PERSON] , належні йому середні земельні частки ( паї), перейшли за загальними правилами спадкування за законом до [PERSON] (позивача у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved