Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

29.07.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Фастівська міська громада про визнання права власності в порядку спадкування посилаючись на те, що 31 травня 2018 року вона звернулася з заявою про фактичне прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину до шістнадцятої Київської нотаріальної контори щодо спадкування заповіданого їй майна померлої [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. На що отримала письмову відмову, яка мотивована тим, що у зв`язку з розглядом судової справи Шевченківським районним судом м. Києва, відкрито провадження по справі за позовом претендента за Законом 5 черги на спадщину рідного брата позивача [PERSON] . Після судових розглядів Верховним Судом було відмовлено [PERSON] у задоволені позову та в тому числі зазначено «Щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову в цій частині з огляду на таке. [PERSON] 01.11.2006 року склала заповіт, відповідно до якого призначила спадкоємицею всього належного їй майна, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі всього того, що буде їй належати на день смерті, та на що вона за законом буде мати право. Позивач важає, що після смерті [PERSON] є спадкодавицею за заповітом. Іншим чином крім звернутися до суду з даним позовом, реалізувати свої права немає. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 липня 2024 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 13.08.2024 року через канцелярію суду надійшло клопотання від [PERSON] , позивача по справі про усунення недоліків позовної заяви, які були підставою для залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 30.10.2024 року на запит суду від державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа № 878/2014 після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання через «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява де позовні вимоги позивача підтримує та просить їх задовольнити, просив справу слухати у його відсутність та відсутність позивача. Через «Електронний суд» від представника Відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони в якому просять розглянути у їх відсутність. Проти позову не заперечують. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При дослідженні письмових матеріалів справи, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області від 24.10.2014 року, актовий запис № 89. Після її смерті відкрилася спадщина на майно до складу якого в тому числі, увійшов житловий будинок [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,2327 га, кадастровий номер: 3224987204:01:001:0026, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в с. Тарасенки Фастівського району Київської області. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] складено заповіт, посвідчений Вініук Н.В. , приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 1673, яким спадкодавця призначила спадкоємцем всього належного їй майна [PERSON] , позивача по справі. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] 31.05.2018 року (вх.№ 989) звернулася з заявою до державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про прийняття спадщини однак, листом державний нотаріус Браслався О.Г. , повідомила позивача, що 17 грудня 2014 року заведено спадкову справу № 878/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Разом з тим, на спадкове майно претендує [PERSON] Шевченківським районним судом м. Києва відкрито провадження по справі за позовом останнього, а тому видати свідоцтво про право на спадщину зупиняється до вирішення справи судом. Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Воловиченко Віталій Валерійович про встановлення фактів, що мають юридичне значення; визнання довіреності недійсною; визнання договору купівлі-продажу недійсним; визнання права власності в порядку спадкування позовні вимоги задоволено частково та встановленно факт родинних відносин, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною тіткою [PERSON] . В решті позовних вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року апеляційну скаргу [PERSON] , залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва без змін. Постановою Верховного Суду від 02.08.2023 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2022 року залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 17.11.2022 року, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири укладеного 16.10.2014 року між [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченком В.В. від 14 жовтня 2014 року за реєстровим № 1571, змінено шляхом викладення їх мотивувальної частини у редакції цієї постанови. В решті рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 07.10.2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року залишено без змін. Згідно вказаних судових рішень під час розгляду справи було встановлено, що за життя [PERSON] , 01 листопада 2006 року склала заповіт, відповідно до якого призначила спадкоємицею всього належного їй майна, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі всього того, що буде їй належати на день смерті, та на що вона за законом буде мати право, в тому числі належної їй квартири [ADDRESS] . Згідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Звертаючись до Фастівського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] та приналежну до нього земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, які належали спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно Рішення Фастівського міськрайонного суду київської області від 05 грудня 2006 року визнано право власності за [PERSON] на будинок в селі Тарасенки Фастівського району Київської області та земельну ділянку площею 0,2327 га розташовану в с. Тарасенки Фастівського району Київської області, як спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 387814875 від 22.07.2024 року за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду від 05.12.2006 року. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7100587822023 від 25.10.2023 року земельна ділянка кадастровий номер: 3224987204:01:001:0026, розташована Київська область, Фастівський район, с. Тарасенки, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2327 га зареєстрована за [PERSON] на підставі Державного акта від 12.07.1996 року КВ Г 101017 виданого на підставі рішення Червономотовилівської сільської ради від 29.07.1995. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Таким чином, суд вважає доведеним, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та має право на спадкування житлового будинку [ADDRESS] , та земельну ділянку біля даного житлового будинку (присадибну ділянку), а тому у суду є всі підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при підтвердження факту прийняття спадщини не існує. Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved