Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Керівник Золотоніської окружної прокуратури Черненко Т.Ю. (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з даним позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне некомерційне підприємство «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради» (далі - третя особа), про стягнення витрат, понесених на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що \~ [PERSON] , [INFO] , близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , у будинку, в прихожій кімнаті, де в цей час також знаходилась його дружина [PERSON] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, маючи умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] , міцно схопив правою рукою за потиличну частину голови потерпілої та не відпускаючи, наніс останній один удар її головою об скло дверей, від чого потерпіла отримала тілесне ушкодження у виді: різаної рани на голові, та яка відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/161/187 від 12 червня 2023 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманих травм потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради». За час лікування лікарнею витрачено грошові кошти у розмірі 9370,00 гривень. В добровільному порядку вказані кошти відповідачем не сплачено. У зв`язку з цим позивач в порядку ст. 56 ЦПК України\~звернувся до суду та просив стягнути з відповідача завдану вчиненим ним кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду на користь держави в особі Національної служби здоров`я України у розмірі 9370,00 гривень. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 вересня 2024 року відкрито провадження у справі і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. В судовому засіданні прокурор Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури Надрага Д.О. позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що його дружина [PERSON] не перебувала на лікуванні 10 днів. Вона вдень отримувала лікування, а ввечері щодня приходила додому. Представник позивача Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився. До суду надійшло клопотання директора юридичного департаменту Карачун С.В., про розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради» в судове засідання не з`явився. Надійшла заява директора [PERSON] про розгляд спраив за її відсутності, проти позову не заперечує. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 128, ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності осіб, які не з`явились. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від \~14 липня 2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмір 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Даний вирок набрав законної сили. Згідно з формулюванням обвинувачення, яке було визнане судом доведеним, \~ [PERSON] , [INFO] , близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , у будинку, в прихожій кімнаті, де в цей час також знаходилась його дружина [PERSON] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, маючи умисел, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] , міцно схопив правою рукою за потиличну частину голови потерпілої та не відпускаючи, наніс останній один удар її головою об скло дверей, від чого потерпіла отримала тілесне ушкодження у виді: різаної рани на голові, та яка відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-8-01/161/187 від 12 червня 2023 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Зі змісту довідки КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради №850 від 06.08.2024 вбачається, що [PERSON] перебувала в даному медичному закладі на стаціонарному лікуванні з 23 травня по 02 червня 2023 року (10 ліжко-днів). Вартість лікування становила 9370,00 гривень (а.с. 15-16). В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , який повідомив, що [PERSON] та [PERSON] - його батьки. Весною-влітку 2023 року він жив з ними. 19 травня 2023 року, в час, коли між батьками відбувся конфлікт, він перебував на подвір`ї. Батько штовхнув матір об двері. Оскільки на дверях були вставки зі скла, вони розбились, мати поранилась ними. В матері була різана рана на голові. Рана на голові була неглибока, мати більше скаржилась на головні болі. Поліцію викликала мати. [PERSON] в конфлікт не втручався. [PERSON] двічі відвозив матір в лікарню, вона кілька годин лежала, прокапувалась, а потім він забирав її додому. Інколи мати їздила в лікарню велосипедом. Стаціонарне лікування відбувалось 5 днів. Після лікування мати щодня їздила до своєї лежачої матері, доглядати її. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. У п. 3 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~07\~липня 1995\~року №\~11\~«Про відшкодування\~витрат на\~стаціонарне лікування\~особи,\~яка потерпіла\~від злочину\~та судових\~витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Пунктом 6 цієї ж Постанови\~також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Відповідно до ч. 3 ст.\~1206\~ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося.\~ Згідно положень п. 1-3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. На сьогодні змінено механізм фінансування КНП "Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради" і воно здійснюється, зокрема, Національною службою здоров`я України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між лікувальним закладом та НСЗУ договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Послуги КНП пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачуються НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави органами прокуратури стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та готова до співпраці в межах повноважень. У НСЗУ відсутня інформація про відшкодування до Державного бюджету України витрат, понесених на лікування потерпілого (інформація НСЗУ від 26.08.2024 №28770/2-16-24, а.с. 34-36). За таких обставин відповідач повинен відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої [PERSON] , оскільки між його діями та перебуванням потерпілої на лікуванні існує причинний зв`язок. При цьому кошти підлягають стягненню на користь НСЗУ. Пояснення відповідача та покази свідка суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6 ч. 1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Пунктом 1 ч. 2\~ст.\~4\~цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved