Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

12.06.2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер вітчим заявниці [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. На даний момент спадок ніким не успадкований. Звернувшись до приватного нотаріуса Салтан В.В. щодо оформлення спадщини їй відмовили та пояснили що необхідно підтвердити наявність родинних відносин між нею та померлим. В судовому засіданні заявник і її представник, адвокат Мельникова А.А. заяву підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у заяві. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Салтан Валерія Валеріївна в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявника, її захисника та свідків, вивчивши матеріали справи і письмові докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер вітчим заявниці - [PERSON] . Мати заявниці - [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 23.09.1967, актовий запис № 1427 (а.с. 12). Від вказаного вище шлюбу народилась заявниця - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] , актовий запис № 799 (а.с.8). 09.08.1975 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.08.1975 року, актовий запис № 647 (а.с.13). 12.09.1975 укладено шлюб між матір`ю заявниці [PERSON] та [PERSON] , внаслідок якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 12.09.1975 серії [NUMBER] . Матеріали справи свідчать, що заявниця фактично проживала разом з матір`ю ( [PERSON] ) та вітчимом ( [PERSON] ) за адресою [ADDRESS] . Крім того, заявниця допомагала матері та вітчиму, вела з ними спільне господарство, доглядала за матір`ю та вітчимом. Даний факт підтверджується довідкою ОСББ «Комунаровець-7» та показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні підтвердили факт проживання заявниці з вітчимом [PERSON] та її матір`ю за адресою [ADDRESS] з 2007 року по [INFO] , тобто день смерті [PERSON] . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2024 у справі № 333/8552/23 [PERSON] було визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 08.03.2024 серії [NUMBER] . У квітні 2024 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Салтан В.В. для оформлення спадщини після смерті вітчима. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Частинами 3, 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати, заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно з Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Встановлення факту постійного проживання спадкодавця з заявницею на момент відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення і потрібне для належним чином оформлення спадкових прав після смерті вітчима. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved