Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

15 жовтня 2024 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя, на підставі Запорізького районного суду Запорізької області від 12.09.2024 року про направлення справі за підсудністю, надійшла вказана позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якій просить: 1) визнати виконавчий напис №34846, виданий 18.10.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути з Акціонерного товариства ««Перший Український Міжнародний Банк» на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти у сумі 15\~204,16 гривень, стягнуті з позивача у рамках виконавчого провадження №67366585. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.10.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Бригідою\~В.О.\~було вчинено\~виконавчий напис\~№34846\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~АТ «ПУМБ»\~заборгованості в\~розмірі 29\~302,92\~гривень.\~04.11.2021\~року приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Запорізької\~області Якименком\~А.О.\~на підставі\~вказаного виконавчого\~напису відкрито\~виконавче провадження\~№67366585.Вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено на договорі, який нотаріально не посвідчено, нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, просить визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 13.08.2024 року з рахунку [PERSON] було списано 15 204,16 гривень, де у призначенні вказано: «списання за ВП №67366585. Залишок до сплати: 11 007,89 гривень», що [PERSON] вважає незаконним, оскільки виконавчий напис нотаріуса вчинено незаконно, та просить вказану суму стягнути з АТ «ПУМБ». Ухвалою від 17.10.2024 року відкрито провадження у справі; розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича матеріали нотаріальної справи, а саме документи, які підтверджують безспірність вимог стягувача та на підставі яких було вчинено виконавчий напис №34846 від 18.10.2021 року, в тому числі копію Кредитного договору №2001055969901 від 13.06.2018 року. Витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрія Олександровича належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. винесено 04.11.2021 постанову ВП № 67366585 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 34846, виданого 18.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] , на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 29 552,92 гривні. 06.11.2024 року на виконання ухвали суду від 17.10.2024 року від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. через систему «Електронний суд» подано скан копії матеріалів виконавчого провадження, а саме: заяву про примусов виконання рішення, виконавчий напису нотаріуса, договір-заяву та постанову про відкриття виконавчого провадження. 22.10.2024 року представник відповідача Д. Бойченко (діє на підставі Довіреності б/н від 28.02.2024 р.) надав заяву про визнання позовних вимог, в якій просять задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з АТ «ПУМБ» 50% суми сплаченого судового збору. Позивачу [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялася поштою за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду 12.11.2024 року та згідно якого, поштове відправлення було отримано позивачем особисто наручно у поштовому відділенні [INFO] . Позивач у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від позивача до суду не надходило. Відповідачу - Акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками направлялися поштою за його місцезнаходженням та було вручено 30.10.2024 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 05.11.2024 року. Третій особі\~ приватному\~виконавцю виконавчого\~округу Запорізької\~області Якименко\~Андрію Олександровичу копія ухвали\~про відкриття\~провадження та\~копія позовної\~заяви з\~додатками направлялися\~поштою за\~адресою здійснення\~його діяльності\~та було\~вручено 01.11.2024\~року,\~про що\~свідчить повідомлення\~про вручення\~поштового відправлення,\~яке повернулося\~на адресу\~суду 04.11.2024\~року.\~Відтак третя особа вважається повідомленою належним чином про розгляд справи, проте у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подати заяви по суті справи не скористався, пояснень на позовну заяву не подавав, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було. Третій особі\~ приватному\~нотаріусу Київського\~міського нотаріального\~округу Бригіді\~В.О.\~копія ухвали\~про відкриття\~провадження та\~копія позовної\~заяви з\~додатками направлялися\~поштою за\~адресою здійснення\~його діяльності,\~проте на\~адресу суду\~04.11.2024\~року повернувся\~конверт з\~відміткою «адресат\~відсутній за\~вказаною адресою».\~Відтак третя особа вважається повідомленою належним чином про розгляд справи, проте у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подати заяви по суті справи не скористалася, пояснень на позовну заяву не подавала, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв до суду не надходило. Витребувані документи на надано. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 18\~жовтня 2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Київської\~області Бригіда\~Володимиром Олександровичем\~було вчинено\~виконавчий напис\~№ 34846\~про стягнення\~з [PERSON] ,\~яка є\~боржником за\~Кредитним договором\~№2001055969901\~від 13.06.2018\~року,\~укладеним ним\~з ПАТ\~«Перший український\~міжнародний банк»\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків якого\~є АТ\~«Перший український\~міжнародний банк»,\~заборгованості за\~кредитним договором\~№2001055969901\~від 13.06.2018\~року.\~Строк платежу\~за кредитним\~договором №2001055969901\~від 13.06.2018\~року настав.\~Боржником допущено\~прострочення платежів.\~Стягнення заборгованості\~проводиться за\~період з\~19.01.2021\~року по\~09.08.2021\~року.\~Сума заборгованості\~складає 29\~302,92\~гривень,\~в тому\~числі:\~5\~733,49\~грн.\~-\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту;\~1\~104,14\~грн.\~ прострочена\~заборгованість за\~комісією;\~4\~985,20\~грн.\~-\~прострочена заборгованість\~за процентами;\~16\~768,76\~грн.\~ строкова\~заборгованість за\~сумою кредиту;\~0,00\~грн.\~ строкова\~заборгованість за\~комісією;\~711,33\~грн.\~ строкова\~заборгованість за\~процентами.\~Загальна сума,\~що підлягає\~стягненню \~29\~552,92\~гривень. Приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Запорізької області\~Якименком Андрієм\~Олександровичем 04.11.2021\~року відкрито\~виконавче провадження\~№ 67366585\~про стягнення\~коштів з\~ [PERSON] на\~користь АТ «Перший\~український міжнародний\~банк» заборгованості в розмірі 29\~552,92 грн. на підставі виконавчого напису № 34846, виданого 18.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). За змістом оскаржуваного виконавчого напису, приватним нотаріусом констатовано про наявність заборгованості за кредитним договором №2001055969901 від 13.06.2018 року, період стягнення заборгованості з 19.01.2021 року по 09.08.2021 року. Як встановлено судом, Кредитний договір №2001055969901 від 13.06.2018 року року, на підставі якого вчинено оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса, нотаріально не посвідчений. Однак, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні подаватися саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, в оригіналі разом з документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а також постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та така, що підлягає до задоволенню. Відповідно до статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83\~ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення глави 83\~ЦК України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Тлумачення частини третьої статті 651, частини четвертої статті 653, пункту 3 частини третьої статті 1212\~ЦК України свідчить, що якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом відмовилася від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212\~ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Як вбачається з копії квитанції АТ «Ощадбанк», 13.08.2024 року з рахунку [PERSON] було списано 15 204,16 гривень, де у призначенні вказано: «стягнення за ВП №67366585. Залишок до сплати: 11 007,89 гривень». Враховуючи обставини визнання виконавчого напису нотаріуса, на виконання якого фактично стягнута з позивача на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» сума в розмірі 15\~204,16 грн., таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про безпідставне набуття вказаної суми відповідачем, а тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. У відповідності до ч.7 ст.27 «Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Отже, суд приходить до висновку, що витрати на проведення виконавчих дій, та основна винагорода приватного виконавця за своєю правовою природою не підпадають під правове регулювання ст. 1212 ЦК України, а відповідач не є їх набувачем, внаслідок чого не може відповідати і цій частині позовних вимог, тоді як дії з повернення зазначених коштів відносяться виключно до повноважень приватного чи державного виконавця, а оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця з цього питання вирішуються в порядку адміністративного судочинства України. Згідно ст. 12 та ст. 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача за позовну вимогу немайнового характеру (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню) в розмірі 1211,20 грн., за позовну вимогу майнового характеру (стягнення безпідставно набутих коштів) в розмірі 1211,20 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 605,60 грн., тобто на загальну суму 3028 грн. Відповідно до ч.1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, що становить 1\~514,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved