Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

У серпні 2023 року КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. На обґрунтування позову позивач вказував, що відповідачі зареєстровані в КП «Кременчкуводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як споживачі послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Підприємство надає відповідачам послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів, а відповідачі, в свою чергу, зобов`язані щомісячно розраховуватися з позивачем за спожиті послуги. Відповідачі всупереч п. 18 «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення», затверджених Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. за № 630, не виконують обов`язки та не оплачують своєчасно і у повному обсязі вартість наданих позивачем послуг. Просили стягнути в солідарному порядку з відповідачів борг по оплаті вартості за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення у розмірі 8609,93 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 55,27 грн., інфляційні втрати у розмірі 212,22 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 20 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, залучено учасників справи та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 24). Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року постановлено провести заочний розгляд цивільної справи (а.с. 32). Заочним рішення суду від 27 листопада 2023 року стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість по оплаті вартості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 8609,93 грн. за період з 01.10.2019 року по 30.06.2023 р. у розмірі 5930,41 грн., встановлений індекс інфляції у розмірі 212,22 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 55,27 грн. та у дольовому порядку кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн., тобто по 1342,00 грн. з кожного (а.с. 33-34). 14 лютого 2024 року до суду звернулася представник відповідача [PERSON] [PERSON] із заявою про перегляд заочного рішення суду від 27.11.2023 року (а.с. 40-42) та з клопотанням про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду (а.с. 43). Ухвалою судді від 15 лютого 2024 року прийнято заяву про перегляд заочного рішення суду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 51). Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 27.11.2023 року. Скасовано зазначене заочне рішення суду, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 66-67). 15 березня 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 79-82). Представник вказала, що [PERSON] фактично проживала за іншою адресою з 14.04.2017 року, що вбачається з акту про встановлення факту не проживання, складений головою ОСББ. Вона разом із своїм сином проживає окремо від колишнього чоловіка [PERSON] , тому в силу норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» не є споживачем житлово-комунальних послуг за спірною адресою. Власником квартири [ADDRESS] є саме [PERSON] . Просила відмовити у задоволенні позову. 09 квітня 2024 року до суду від позивача КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшли письмові пояснення (а.с. 92-94). Позивач вказав, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованою за спірною адресою, несе спільно із власником об`єкта нерухомості солідарну відповідальність щодо оплати комунальних послуг. Про факт не проживання за спірною адресою з квітня 2017 року відповідач [PERSON] позивача не повідомляла. Просили позов задовольнити у повному обсязі. У судове засіданні представник позивача КП «Кременчкуводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, керівництво якого було належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду справи, не прибув. Представник позивача [PERSON] просила здійснити розгляд справи за її відсутності, про що надала письмову заяву. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] , відповідач [PERSON] у судове засідання не прибули повторно, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просила розглянути справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] про причини чергової неявки в судове засідання не повідомив, не надав докази про наявність поважних причин неявок у судові засідання та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в період з 01.10.2019 року по 06.03.2024 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок № [NUMBER] щодо надання житлово-комунальних послуг за вказаною адресою було відкрито на ім`я відповідача [PERSON] . Із листа Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вбачається, що відповідач [PERSON] з 30.01.2024 року знята з реєстрації за вказаною адресою (а.с. 78). Із Акту про встановлення факту не проживання від 04.02.2024 року, складеного головою ОСББ [PERSON] (а.с. 49) постає, що [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] , 2012 р.н. за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживали з 14 квітня 2017 року. Відповідно до заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30.05.2018 року (а.с. 48), шлюб між [PERSON] та [PERSON] ) розірвано. Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка № 369771378 від 14.03.2024 року) [PERSON] з 07.07.2008 року на праві власності належить квартира [ADDRESS] , розмір частки 1 (100%) (а.с. 83-84). Звертаючись до\~суду із\~позовом,\~позивач просив\~стягнути з\~відповідачів у\~солідарному порядкузаборгованість по оплаті вартості за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, за період з 01.10.2019 року по 30.06.2023 року, у розмірі 8609,93 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 55,27 грн., інфляційні втрати у розмірі 212,22 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Як постає із матеріалів справи, між позивачем та відповідачем [PERSON] , як власником квартири та споживачем, виникли правовідносини по наданню з однієї сторони, та споживанню з іншої сторони, комунальних послуг по централізованому водопостачанню та по централізованому водовідведенню, які підпадають під регулювання Законів України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила). У відповідності до п. 18 цих Правил споживач, якому надаються послуги з теплопостачання у вигляді гарячого водопостачання та опалення повинен не пізніше не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач КП «Кременчкуводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області зобов`язаний надавати відповідачам, як споживачам, вчасно та відповідної якості послуги з централізованого водопостачання та водовідведення згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом, а споживачі зобов`язувалися своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо фактично користувався такими послугами. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Наведене узгоджується з правовим висновком ВП ВС у постанові від 07 липня 2020 року при розгляді справи № 712/8916/17, провадження № 14-448цс19. У відповідності до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] , як власник квартири та споживач послуг, всупереч вимогам п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не своєчасно та не в повному обсязі сплачував вартість наданих послуг. Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 5-6), станом на 25.07.2023 р., борг по оплаті вартості наданих позивачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, за період з 01.10.2019 року по 30.06.2023 року, становить 8609,93 грн., в тому числі з плати за абонентське обслуговування в розмірі 411,70 грн., 3% річних в розмірі 55,27 грн., інфляційні втрати в розмірі 212,22 грн. При цьому, суд враховує, що індекс інфляції та розмір 3% річних нараховано позивачем відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. Станом на\~день розгляду\~справи відповідач\~ [PERSON] та/або будь-які інші особи не сплатили заборгованість за надані позивачем послуги у вигляді централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у повному обсязі, а також плату за абонентське обслуговування, і зокрема не вчиняли жодні дії щодо здійснення платежів у погашення вказаного боргу за спожиті послуги у часовий проміжок боргу. Суд вважає, що відповідач [PERSON] , як власник житлового приміщення (квартири) та відповідальний споживач послуг, фактично не виконує свої зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг. Спір між сторонами щодо обчислення розмірів заборгованості по оплаті наданих позивачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - відсутній. Відповідні докази матеріали справи не містять. Суд звертає увагу, що подаючи позов до суду, позивач наполягав на стягненні із відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованості за надані послуги. Як було встановлено судом та постає з інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу [PERSON] на праві власності, з 07.07.2008 року, належить квартира [ADDRESS] , частка власності 100%. Верховний Суд у своїй постанові від 01.09.2020 року у справі № 352/2163/13-ц зробив висновок про те, що в разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Оскільки відповідач [PERSON] є єдиним власником квартири, а звідси і споживачем послуг, тому має в повному обсязі сплачувати вартість наданих та спожитих послуг, та борг у разі прострочення сплати вартості послуг. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Суд вважає, що відповідач [PERSON] , як власник та відповідальний споживач, фактично порушив свої зобов`язання щодо своєчасної оплати одержаних комунальних послуг. Відповідач [PERSON] не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та позову у повному обсязі, а також не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позов. Також суд звертає увагу на те, що позивач не надав належні і допустимі докази на підтвердження та обґрунтованості позову в частині вимог щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] та [PERSON] . На підставі встановлених та наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Необхідно стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивача заборгованість\~по оплаті\~вартості за\~надані послуги\~з централізованого\~водопостачання та\~централізованого водовідведення,\~станом на\~25.07.2023\~р.,\~що виникла\~за період\~з 01.10.2019\~року по\~30.06.2023\~року,\~у розмірі\~8609,93\~грн.\~(в\~тому числі\~з плати\~за абонентське\~обслуговування у\~розмірі 411,70\~грн.),3% річних від простроченої суми у розмірі 55,27 грн., інфляційні втрати у розмірі 212,22 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. У задоволенні позову в частині вимог до відповідача [PERSON] слід відмовити за безпідставністю. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами у справі доказів. Сторони у справі не заявляли інші вимоги щодо відшкодування коштів у повернення сплачених ними будь-яких інших судових витрат.

Outcome: partial