Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Рух справи. У січні 2024 року [PERSON] (далі «Позивач») через свого представника звернулася до суду з позовом до ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» (далі «Відповідач») про захист прав споживача та стягнення грошових коштів. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилалася на наступні обставини. 22.06.2021 року між ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» та [PERSON] було укладено Договір про спільну діяльність № 220621/1. Згідно з умовами укладеного договору Відповідач взяв на себе зобов`язання на власний ризик, за кошти Позивача, виконати увесь комплекс робіт по будівництву об`єкта нерухомості: багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером 3220489500:02:021:0589, за адресою: [ADDRESS] , 8-й поверх, запланований термін введення в експлуатацію об`єкту нерухомості з усіма видами робіт 01.04.2023 року, оформити за Позивачем право власності на Об`єкт нерухомості (квартиру) на восьмому поверсі, загальною площею 38,1 кв.м., з попередньою оплатою Позивачем за вказані кв. м. в розмірі 571 500,00 грн. Відповідно до пунктів 3.2 п.4.1 Договору - запланований термін введення об`єкту нерухомості (квартири) разом з усіма видами робіт та оформлення права власності позивача на об`єкт будівництва здійснюється в строк до 01.04.2021 року. Відповідно до Додатку №2 до Договору «Графік фінансування», сторонами визначено, ціну договору в розмірі 571 500 грн та порядок її сплати. Так Позивач мав сплатити 90% від визначеної суми до 25.06.2021 року, а саме грошові коти в розмірі 514350 грн. Позивач здійснив оплату визначеної суми в розмірі 514350 грн 23.06.2021 року, що визнається Відповідачем у п. 1 Додаткової угоди від 31.07.2022 року. Згідно з п. 1.3. Договору об`єкт нерухомості згідно з цим договором крім самого об`єкту нерухомості входять також системи електропостачання, централізованого теплопостачання, водопостачання та водовідведення, будь-які інженерні та інші комунікації, якими обладнаний об`єкт, що забезпечує можливість використання Об`єкту нерухомості за призначенням, Вимоги інвестора щодо об`єкта нерухомості, строки, кошториси будівництва та інші умови визначаються в Додатку №1 до даного Договору. 31.07.2022 року між ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до договору про спільну діяльність № 220621/1 від 22.06.2021 року. Відповідно до п. 2 вищевказаної Додаткової угоди Компанія ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» зобов`язується повернути Інвестору [PERSON] суму у розмірі 763620 грн. 56 коп. Сума, що змінена у відповідності до відношення до курсу української гривні до долару США станом на дату укладання угоди. Сума підлягає поверненню у відповідності до Графіку: серпень 2022 року - 254540,19 грн. до 31.08.2022 року; вересень 2022 року - 254540,19 грн. 30.09.2022 року; жовтень 2022 року - 254540,19 грн. 31.10.2022 року. Станом на січень 2024 року жодної оплати від ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» на рахунок одержувача [PERSON] , вказаний у п. 3 Додаткової угоди від 31.07.2022 року до договору про спільну діяльність № 220621/1 від 22.06.2021 р., не надходило. У зв`язку з цим у ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» виникло грошове зобов`язання перед [PERSON] щодо сплати грошових коштів у розмірі 763620 грн. 56 коп. Окрім цього, відповідно до п. 5 Додаткової угоди від 31.07.2022 року до договору про спільну діяльність № 220621/1 від 22.06.2021 року, у разі прострочення Компанією оплати будь-якого платежу передбаченого п. 2 даної додаткової угоди, Компанія зобов`язана сплатити штраф у розмірі 10% від суми неоплаченого платежу протягом 15 календарних днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги від Інвестора. 07.11.2022 року Позивач звернулась до ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» з вимогою про сплату коштів відповідно до п. 2 Додаткової угоди до Договору про спільну діяльність № 220621/1. Вимога була направлена рекомендованим листом з описом вкладення як на юридичну, так і на фактичну адресу ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД», однак 29.11.2022 року поштові відправлення повернулися [PERSON] у зв`язку з неврученням. Відтак з 30.11.2022 року починається обчислення 15 календарних днів, після яких у ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» виникає обов`язок сплатити штраф у розмірі 10% від суми неоплаченого платежу. 04.10.2023 року Позивач повторно звернулась до ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» з вимогою про сплату коштів відповідно до п. 2 Додаткової угоди до Договору про спільну діяльність №220621/1. Представником [PERSON] було отримано відповідь на вимогу вих. №1-24-10-23 від 24.10.2023 року, з якої вбачається, що ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД», визнає порушення договору про спільну діяльність № 220621/1 від 22.06.2021 року, зобов`язується повернути кошти в загальному розмірі 834702,06 грн. протягом 2 календарних місяців, тобто до 24.12.2023 року та\~ перерахувати кошти на розрахунковий рахунок [PERSON] . 02.11.2023 року [PERSON] було направлено лист учаснику ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» [PERSON] \~ та ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» з пропозицією врегулювання спору в позасудовому порядку та для уникнення додаткових витрат, як учаснику ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД», особисто гарантувати виконання зобов`язань ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» перед інвестором [PERSON] в розмірі, що визнана ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД», а саме 834 702,06 грн. Однак, листи були не отримані та повернуті відправнику. Оскільки жоден з платежів, визначених п. 2 Додаткової угоди до Договору про спільну діяльність № 220621/1, сплачено не було, ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» прострочило оплату, і станом на січень 2024 року у нього виникло зобов`язання перед Позивачем щодо сплати штрафу у розмірі 10% від суми неоплаченого платежу, а саме у розмірі 76362,06 грн. із розрахунку: серпень 2022 року - 254 540,19 грн. Х 10% = 25454,02 грн.; вересень 2022 року - 254 540,19 грн. Х 10% = 25454,02 грн.; жовтень 2022 року - 254 540,19 грн. Х 10% = 25454,02 грн., усього: 76 362,06 грн. Зважаючи на зазначене, ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» користувалося чужими грошовими коштами у період: - з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року у розмірі 254540,19 грн.; - з 01.10.2022 року по 31.10.2022 року у розмірі 509080,38 грн.; - з 01.11.2022 року по 14.12.2022 року у розмірі 763620,57 грн.; - з 15.12.2022 року по 15.01.2024 року у розмірі 839 982,63 грн. За указаний період загальний розмір 3% річних становить 31966,90 грн, та інфляційних втрат - 71790,77 грн. Крім того, умовами договору про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2021 року, а саме п. 5.6. встановлено відповідальність Компанії на рівні 1,5% від суми фактично сплачених коштів (у випадку не виконання зобов`язань компанією за кожен календарний місяць. Згідно з п.1 Додаткової угоди від 31.07.2022 року ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» підтвердила сплату [PERSON] платежу у розмірі 514350 грн, що був визначений умовами договору про спільну діяльність № 220621/1. У відповідності до пунктів 3.2, 4.1. Договору №220621/1 від 22.06.2021 року та абз. 3 Додатку №2 до договору №220621/1 від 22.06.2021 року, сторони погодили, що ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» має передати право власності на збудований об`єкт інвестору до 01.04.2023 року. Таким чином, оскільки ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» не виконані зобов`язання, до підприємства застосовується відповідальність за п.5.6. Договору №220621/1 від 22.06.2021 року. Таким чином, загальна сума зобов`язань ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» станом на січень 2024 року становить 1016910, 72 грн. і складається з: - 763 620 грн. 56 коп. повернення грошових коштів відповідно до Договору про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2021 року; - 76 362 грн. 06 коп. сплата штрафу у розмірі 10% від суми неоплаченого платежу відповідно до п. 5 Додаткової угоди від 31.07.2022 року до договору про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2022 року; - 31 966, грн.\~ 90 коп. сплата 3% річних від простроченої суми зобов`язань; - 71 790 грн. 77 коп. інфляційні втрати; - 73 170 грн. 43 коп. - відповідальність Компанії у відповідності до п. 5.6. Договору. Посилаючись на приписи матеріального і процесуального права, Позивач просила суд стягнути з Відповідача на її користь грошові кошти за Договором про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2021 року та додаткових угод до нього в розмірі 1016910,72 грн. та судові витрати по справі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 22.01.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 45-46). 29.05.2024 року до канцелярії суду представником Позивача було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 69-72), у якій останній просив суд стягнути з Відповідача на користь Позивача грошові кошти за Договором про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2021 року та додаткових угод до нього в розмірі 1070308 грн. 45 коп., що складається з: 763 620 грн. 56 коп. грошових коштів відповідно до Договору про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2021 року; - 76 362 грн. 06 коп. штрафу у розмірі 10% від суми неоплаченого платежу відповідно до п. 5 Додаткової угоди від 31.07.2022 року до договору про спільну діяльність № 220621/1 від 22.06.2022 року; - 41 148 грн. 90 коп. 3% річних від простроченої суми; - 81 910 грн. 08 коп. інфляційні втрати; - 107 266 грн. 85 коп. відповідальність Компанії у відповідності до п. 5.6. Договору. 06.08.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження по даній справі, призначено її до розгляду по суті (а.с. 111). 06.02.2024 року ухвалою суду визнано явку позивача [PERSON] у судові засідання у даній справі обов`язковою (а.с. 46-47). 20.11.2024 року у судове засідання Позивач/її представник не з`явилися, до канцелярії суду представником Позивача було подано заяву про розгляд даної справи без участі сторони Позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. У всі призначені по даній справі судові засідання представник Відповідача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 59, 60, 63, 84, 107, 115, 121). Додатково про факт обізнаності представника Відповідача про судові засідання у даній справі свідчить те, що неодноразово судові засідання у ній було відкладено саме за його клопотаннями (а.с. 50, 78). Відзиву, будь-яких заяв чи пояснень від представника Відповідача на адресу суду не надходило. Згідно з ст. ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Зміст спірних правовідносин. 22.06.2021 року між ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» та [PERSON] було укладено Договір про спільну діяльність № 220621/1 (а.с. 11-14). Згідно з умовами укладеного договору Відповідач взяв на себе зобов`язання на власний ризик, за кошти Позивача, виконати увесь комплекс робіт по будівництву об`єкта нерухомості: багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером 3220489500:02:021:0589, за адресою: [ADDRESS] , 8-й поверх, запланований термін введення в експлуатацію об`єкту нерухомості з усіма видами робіт 01.04.2023 року, оформити за Позивачем право власності на Об`єкт нерухомості (квартиру) на восьмому поверсі, загальною площею 38,1 кв.м., з попередньою оплатою Позивачем за вказані кв. м. в розмірі 571 500,00 грн. Відповідно до пунктів 3.2 та 4.1 Договору - запланований термін введення об`єкту нерухомості (квартири) разом з усіма видами робіт та оформлення права власності позивача на об`єкт будівництва здійснюється в строк до 01.04.2021 року. Відповідно до Додатку №2 до Договору «Графік фінансування», сторонами визначено, ціну договору в розмірі 571 500 грн та порядок її сплати. Так Позивач мав сплатити 90% від визначеної суми до 25.06.2021 року, а саме грошові коти в розмірі 514350 грн. (а.с. 16). Позивач здійснив оплату визначеної суми в розмірі 514350 грн. 23.06.2021 року (а.с. 18-19). Згідно з п. 1.3. Договору об`єкт нерухомості згідно з цим договором крім самого об`єкту нерухомості входять також системи електропостачання, централізованого теплопостачання, водопостачання та водовідведення, будь-які інженерні та інші комунікації, якими обладнаний об`єкт, що забезпечує можливість використання Об`єкту нерухомості за призначенням, Вимоги інвестора щодо об`єкта нерухомості, строки, кошториси будівництва та інші умови визначаються в Додатку №1 до даного Договору. 31.07.2022 року між ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до договору про спільну діяльність № 220621/1 від 22.06.2021 року (а.с. 18-19). Відповідно до п. 2 вищевказаної Додаткової угоди Компанія ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» зобов`язується повернути Інвестору [PERSON] суму у розмірі 763620 грн. 56 коп. Сума, що змінена у відповідності до відношення до курсу української гривні до долару США станом на дату укладання угоди. Сума підлягає поверненню у відповідності до Графіку: серпень 2022 року - 254540,19 грн. до 31.08.2022 року; вересень 2022 року - 254540,19 грн. 30.09.2022 року; жовтень 2022 року - 254540,19 грн. 31.10.2022 року. 07.11.2022 року Позивач звернулася до Відповідача з вимогою про сплату коштів відповідно до п. 2 Додаткової угоди до Договору про спільну діяльність № 220621/1 (а.с. 20-21, 22, 23, 25). Вимога була направлена рекомендованим листом з описом вкладення як на юридичну, так і на фактичну адресу ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» і 29.11.2022 року поштові відправлення повернулися [PERSON] у зв`язку з неврученням. Відтак з 30.11.2022 року починається обчислення 15 календарних днів, після яких у ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» виникає обов`язок сплатити штраф у розмірі 10% від суми неоплаченого платежу. 04.10.2023 року Позивач повторно звернулася до ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» з вимогою про сплату коштів відповідно до п. 2 Додаткової угоди до Договору про спільну діяльність №220621/1 (а.с. 26-30). Відповідно до листа Відповідача №1-24-10-23 від 24.10.2023 року, ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД», визнає порушення договору про спільну діяльність № 220621/1 від 22.06.2021 року, зобов`язується повернути кошти в загальному розмірі 834702,06 грн. протягом 2 календарних місяців, тобто до 24.12.2023 року та\~ перерахувати кошти на розрахунковий рахунок [PERSON] (а.с. 31). 02.11.2023 року представником [PERSON] було направлено лист учаснику ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» [PERSON] та ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» з пропозицією врегулювання спору в позасудовому порядку та для уникнення додаткових витрат, як учаснику ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД», особисто гарантувати виконання зобов`язань ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД» перед інвестором [PERSON] в розмірі, що визнана ТОВ «БІЛА ВЕЖА БУД», а саме 834 702,06 грн. (а.с. 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38). Доказів на підтвердження виконання Відповідачем умов Договору про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2021 року або повернення Позивачу Відповідачем 763620 грн. 56 коп., сплаченим нею на підставі указаного договору матеріали справи не містять. Відповідно до п. 5 Додаткової угоди від 31.07.2022 року до договору про спільну діяльність № 220621/1 від 22.06.2021 року, у разі прострочення Компанією оплати будь-якого платежу передбаченого п. 2 даної додаткової угоди, Компанія зобов`язана сплатити штраф у розмірі 10% від суми неоплаченого платежу протягом 15 календарних днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги від Інвестора. Крім того, умовами договору про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2021 року, а саме п. 5.6. встановлено відповідальність Компанії на рівні 1,5% від суми фактично сплачених коштів (у випадку не виконання зобов`язань компанією за кожен календарний місяць. До указаної суми заборгованості Позивачем нараховано штраф у розмірі 10% від суми неоплаченого платежу відповідно до п. 5 Додаткової угоди від 31.07.2022 року до договору про спільну діяльність № 220621/1 від 22.06.2022 року у розмірі 76362,06 гривень, відповідальність Компанії у відповідності до п. 5.6. Договору у розмірі 107266,85 гривень, інфляційні втрати у розмірі 81910,08 гривень та 3% річних у розмірі 41148,90 гривень, які остання просить суд стягнути з Відповідача на її користь (а.с. 4-6, 70-71). Вирішуючи дану справу суд керується наступними нормами матеріального та процесуального права України. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17). Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 Кодексу. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. За правилами частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За правилами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Статтею 883 ЦК України передбачено відповідальність підрядника. Так, підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. Суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором граничного терміну. Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно з п.7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» - договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ); робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб п.21 ч.1 ст. 1Закону України «Про захист прав споживачів». споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника п.22 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Згідно з ч.1 та 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Висновки суду. Ураховуючи згадані норми чинного законодавства України, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та підлягають задоволенню. Із Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути грошові кошти за Договором про спільну діяльність № 220621/1 від 22.06.2021 року та додаткових угод до нього в розмірі 1070308,45 гривень, що складається із: 763620,56 гривень грошових коштів відповідно до Договору про спільну діяльність №220621/1 від 22.06.2021 року; 76362,06 гривень штрафу у розмірі 10% від суми неоплаченого платежу відповідно до п. 5 Додаткової угоди від 31.07.2022 року до договору про спільну діяльність № 220621/1 від 22.06.2022 року; 41148,90 гривень 3% річних від простроченої суми; 81910,08 гривень інфляційні втрати; 107266,85 гривень - відповідальність Компанії у відповідності до п. 5.6. Договору. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки Позивач є звільненим від сплати судових витрат на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а його вимоги задоволено повністю, із Відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 10703,08 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved