Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

У вересні 2024 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника за довіреністю Кудіна А.В., звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості:\~ за\~ договором позики № 76225487 в розмірі 18 000,00 грн.; кредитним договором № 9283787 в розмірі 3 430,00 грн.;\~ кредитним договором № 38308-09/2023 в розмірі 50 800,00 грн. Всього, заборгованість за цими договорами складає 72230,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 вересня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] \~ було укладено договір позики № 76225487, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає позивачу за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №17 від 27.02.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 18000,00 грн. 07.09.2023\~ року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір № 9283787, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника. 28.11.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28112023, у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а тому позивач, відповідно до реєстру боржників № 1 від 28.11.2023 до Договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023 р. набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 3 430,00 грн.;\~ 29.09.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір\~ № 38308-09/2023, який був підписаний електронним цифровим підписом позичальника. 29.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 29042024, у відповідності до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024,\~ ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 50 800,00 грн.,\~ з яких: 8000,00\~ грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 42800,00\~ грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2024 вказану справу передано на розгляд судді Ярмолі О.Я. 20.09.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив суд здійснювати розгляд справи за відсутністю представника позивача та у випадку неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів ( а. с.3). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України,\~ жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не направив. Відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). 1. Встановлено, що 22 вересня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] \~ було укладено договір позики № 76225487,\~ який підписаний електронним підписом позичальника. Додатком №1до даного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки,\~ за умовами якого відповідач отримав\~ кредит у розмірі 5000,00 грн., строком кредитування 14\~ днів до 05.10.2023 року, процентна ставка 2,5%\~ (а.с.8,9).\~\~ Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п.5.1 п.5 Договору позики). Відповідно до п.20 Договору позики, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Встановлено, що 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає позивачу за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (а.с.11,12). До матеріалів справи додані копії додаткових угод №2,№20 до вказаного Договру факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р. (а.с.13,14). Відповідно до реєстру боржників №17 від 27.02.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 18000,00 грн., з яких : 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 13000,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 сума заборгованості за пенею (а.с.16). 2. 07 вересня 2023\~ року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] \~ було укладено кредитний договір № 9283787,\~ який підписаний електронним цифровим підписом позичальника, відповідно до умов якого товариство надає позичальнику у власність грошові кошти 1000,00 грн., шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, строком на 100 днів, тобто до 16.12.2023, зі сплатою відсотків із визначенням процентної ставки за пільговий період та за весь строк кредитування (а.с.23-28). Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредитні кошти натаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Також, підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект кредитного договору разом з додатками в електронному вигляді в особистому кабінеті, ознайомився з усіма його умовами. Невід`ємною частиною даного договору є графік платежів. Також, до матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту № 9283787 (а.с.29). 28.11.2023року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28112023,\~ у відповідності до умов якого, ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги (а.с.31-33), а тому позивач, відповідно до реєстру боржників № 1 від 28.11.2023 до Договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023р.\~ набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 3 430,00 грн., з яких : 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу: 2330,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за комісією, пенею (а.с.35). 3. 29 вересня\~ 2023\~ року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір\~ № 38308-09/2023, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності за користування кредитом. Відповідно до п. 1.4 договору процентна ставка становить\~ 2,50 % в день.\~ Відповідно до п. 1.2 кредит надається строком на 360 днів, тобто до 29.09.2024 (а.с.43-46). 29.04.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 29042023,\~ відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 49-51). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024,\~ ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 50 800,00 грн.,\~ з яких: 8000,00\~ грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 42800,00\~ грн. - сума заборгованості за відсотками. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок Позичальника повернути позику частнами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має проаво вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому віповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З наведених обставин справи вбачається, що кредитні договори на підставі яких позивачем заявлено про стягнення заборгованості були укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача. Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, суд приймає до уваги те, що вказані договори підписані позичальником електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалось перерахування позичених грошових коштів, номер телефону, адреса електронної пошти), були використані неправомірно іншою особою для укладення кредитного договору від імені відповідача, суду не надано. Враховуючи умови надання кредитних коштів, суд зазначає, що саме боржник має доступ до своїх рахунків, і він мав можливість представити суду виписку з своїх рахунків на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак доказів на спростування заявлених позовних вимог в частині укладення договору та отримання кредитних коштів, суду не надав. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не подав відзив з відповідними доказами чи запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними кредитними зобов`язаннями не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості по кредитному договору № 9283787 від\~ 07.09.2023 року, в розмірі 3 430,00 грн., з яких : 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2330,00 грн. сума заборгованості за відсотками; по кредитному договору\~ № 38308-09/2023 від 29.09.2023 року -\~ заборгованості\~ в розмірі 50 800,00 грн.,\~ з яких: 8000,00\~ грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 42800,00\~ грн. - сума заборгованості за відсотками;\~ за договором позики № 76225487 від\~ 22.09.2023, 5 000 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу та 13 000 грн. сума заборгованості за відсотками. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Згідно з платіжної інструкції № 78400\~ від 16.08.2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень, що і підлягає стягненню. На підставі викладеного і

Outcome: approved