Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] , Департаменту надання адміністратвиних послуг Чернівецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Службу у справах дітей Чернівецької міської ради про надання дозволу на зняття з реєстрації та дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 08 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським Андрієм Васильовичем, що підтверджує інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна від 08.04.2016. Прізвище [PERSON] , на прізвище [PERSON] змінено на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13.06.2017 у справі N? 727/1440/17 про розірвання шлюбу. 29 вересня 2007 року у відділі РАЦС по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції за актовим записом N? 560 було укладено шлюб із [PERSON] . Даний шлюб було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівців від 14.03.2014, залишено дошлюбне прізвище [PERSON] . Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджує свідоцтво про народження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції від 16.09.2008, актовий запис 1910. Дитина після розлучення лишилась проживати із матір?ю та прописаний за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади від 22.07.2024. Однак, 03 вересня 2018 року, між батьками [PERSON] та [PERSON] , було досягнуто домовленості та оформлено нотаріально заяву про згоду на тимчасову поїздку сина [PERSON] за межі України до Португалії, Італії, Польщі, Чехії, Угорщини, Литви, Латвії, Естонії, Румунії, Греції та інших країн Шенгенської угоди, Туреччини, Єгипту, Болгарії в період з 03 вересня 2018 року по 03 вересня 2023 року, будь-якими видами транспорту і маршрутами. [PERSON] вже майже 6 років проживає за кордоном і коли почалося повномасштабне вторгнення після 23 лютого 2022 року було прийнято рішення та враховано бажання дитини про подальше проживання за межами України для збереження життя та здоров?я неповнолітньої особи в Португалії. [PERSON] має посвідчення особи, оформлене 01.08.2024 року, позивач звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) відносно свого сина [PERSON] . Однак, було отримано відмову згідно п.3 ст. 7 та пл.9 п.1 ст.2 закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», відсутній заявник з паспортним документом особи та не має згоди батька. За цією заявою передбачалося зняти [PERSON] із місяця реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та здійснити реєстрацію його місця проживання в Україні за адресою: [ADDRESS] , власник [PERSON] згоду, рідна мати [PERSON] та бабуся [PERSON] , згоду на це надала. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, в порядку статей 128, 130 ЦПК України. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду останній не подавав. Третя особа, Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Чернівецької міської ради будь-яких клопотань або заяв до суду не подавала. Судом не здійснювалось фіксування судового засідання технічним записом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 08 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Войціховським Андрієм Васильовичем, що підтверджує інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна від 08.04.2016. Прізвище [PERSON] , на прізвище [PERSON] змінено на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 13.06.2017 у справі N? 727/1440/17 про розірвання шлюбу. 29 вересня 2007 року у відділі РАЦС по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції за актовим записом N? 560 було укладено шлюб із [PERSON] . Даний шлюб було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівців від 14.03.2014, залишено дошлюбне прізвище [PERSON] . Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджує свідоцтво про народження, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції від 16.09.2008, актовий запис 1910. Дитина після розлучення лишилась проживати із матір?ю та прописаний за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить витяг з реєстру територіальної громади від 22.07.2024. Однак, 03 вересня 2018 року, між батьками [PERSON] та [PERSON] , було досягнуто домовленості та оформлено нотаріально заяву про згоду на тимчасову поїздку сина [PERSON] за межі України до Португалії, Італії, Польщі, Чехії, Угорщини, Литви, Латвії, Естонії, Румунії, Греції та інших країн Шенгенської угоди, Туреччини, Єгипту, Болгарії в період з 03 вересня 2018 року по 03 вересня 2023 року, будь-якими видами транспорту і маршрутами. [PERSON] вже майже 6 років проживає за кордоном і коли почалося повномасштабне вторгнення після 23 лютого 2022 року було прийнято рішення та враховано бажання дитини про подальше проживання за межами України для збереження життя та здоров?я неповнолітньої особи в Португалії. [PERSON] має посвідчення особи, оформлене 01.08.2024 року, позивач звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) відносно свого сина [PERSON] , однак, було отримано відмову згідно п.3 ст. 7 та пл.9 п.1 ст.2 закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», відсутній заявник з паспортним документом особи та не має згоди батька. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частин 1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 (далі Правил) передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з п. 26 Правил, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено судом, за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію, позивач позбавлена можливості зареєструвати малолітню дитину. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої дитини, за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. З врахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення враховуючи обставини справи, визначений нормативно-правовим актом порядок реєстрації місця проживання дітей віком до 14 років, тому приходить до висновку, що рішення про надання згоди на зміну місця реєстрації дитини без згоди батька за місцем проживання матері буде ефективним способом захисту прав дитини. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved