Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

В серпні 2024 року Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради\~ звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради кошти, надміру виплачені за призначеною компенсацією фізичній особі, яка надає соціальні послуги на непрофесійній основі у сумі 7676,00 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 03 квітня 2023 року громадянка [PERSON] звернулась з заявою до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської рад (далі - управління) щодо Порядку подання та оформлення документів для призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859. Законом України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII визначено основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах . Постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 р. № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Згідно з висновком від 03 квітня 2024 року №18 Білоцерківської міської лікарні №4 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, встановлено, що [PERSON] потребує отримання послуги з догляду на непрофесійній основі. 06 квітня 2023 року управлінням здійснено комплексне визначення індивідуальних потреб [PERSON] , за результатами якого складено висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи та встановлено, що [PERSON] потребує надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі. Особистим підписом в заяві про згоду надавати соціальні послуги від 03 квітня 2023 року [PERSON] підтвердила те, що ознайомлена з порядком призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та зобов`язалася повідомляти про зміни обставин, які можуть вплинути на призначення і виплату компенсації за надання соціальних послуг на непрофесійній основі. Також у заяві [PERSON] зазначено про усвідомленість, що наведені її відомості, які вплинули або могли вплинути на прийняття рішення про надання компенсації соціальних послуг на непрофесійній основі будуть перевірені згідно чинного законодавства України. Рішенням управління від 07 квітня 2023 року [PERSON] було призначено компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно Порядку №859 з 01 квітня 2023 року по 31 березня 2024 р. В подальшому, за результатами проведеної управлінням перевірки даних з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, які померлі за період з 01 травня 2023 року по 31 травня 2023 року для зняття з обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, управлінням встановлено, що [PERSON] не повідомлено своєчасно інформацію про смерть [PERSON] 18 травня 2023 року згідно з номером актового запису про смерть №1065, що вплинуло на виплату компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги на непрофесійній основі з 01 червня 2023 року. Пунктом 11 Порядку №859 передбачено, що виплата компенсації припиняється у разі смерті особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. У разі виникнення обставин, визначених у підпунктах 1, 4 - 6 цього пункту, внаслідок яких припиняється надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, фізична особа, яка надає соціальні послуги, особа/законний представник особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, зобов`язані в десятиденний строк письмово повідомити про припинення надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі уповноваженому органу, що здійснює виплату компенсації. Її виплата припиняється з місяця, наступного за місяцем, у якому сталися зміни. Таким чином, у зв`язку з виявленим фактом неповідомлення фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] про смерть [PERSON] 18 травня 2023 року виникла переплата бюджетних коштів у вигляді компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги на непрофесійній основі за період з 01 червня 2023 року по 30 вересня 2023 року в сумі 7 676,00 грн. З метою досудового врегулювання спору відповідачу скеровувались повідомлення з доказом про вручення поштових відправлень: від 24 жовтня 2023 року №7597; від 08 грудня 2023 року №9102; від 18 січня 2024 року №566; від 12 лютого 2024 року №1257 щодо повернення надміру виплачених коштів за призначеною компенсацією, однак повідомлення залишились без реагування. 10 квітня 2024 року №2988 управлінням направлена претензія [PERSON] про повернення бюджетних коштів, у вигляді компенсації фізичній особі, яка надавала соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] , яка також залишилась без реагування. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2024 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 07 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Судом 14.11.2024 року за вх..№60186 отримано заяву, в якій представник позивача [PERSON] просила розгляд справи проводитиу її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач, яка належним чином повідомлена про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористалася, в судове засідання повторно не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з висновком від 03 квітня 2023 року №18 Білоцерківської міської лікарні №4 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, встановлено, що [PERSON] потребує отримання послуги з догляду на непрофесійній основі. 03 квітня 2023 року відповідач [PERSON] звернулась до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської рад\~ з заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] . Відповідно до умов вказаної заяви, [PERSON] підтвердила те, що ознайомлена з порядком призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та зобов`язалася повідомляти про зміни обставин, які можуть вплинути на призначення і виплату компенсації за надання соціальних послуг на непрофесійній основі. Також, 03 квітня 2023 року [PERSON] надала письмову згоду на отримання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі від [PERSON] . Відповідно до висновку про результати\~ комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг від 06 квітня 2023 року управлінням здійснено комплексне визначення індивідуальних потреб [PERSON] , та встановлено, що [PERSON] потребує надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі. 07 квітня 2023 року Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради було винесено рішення про призначення компенсації, яким [PERSON] було призначено компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно Порядку №859 з 01 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року. Згідно з повідомлення про громадян, які померли за період з 01.05.2023 по 31.05.2023, для зняття з обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, отриманого Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради 02.06.2023 за №30.1-70/131 з Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Управлінню стало відомо про те, що\~ [PERSON] , [INFO] , якій надавала соціальні послуги з догляду [PERSON] , померла [INFO] . У зв`язку з виявленим фактом неповідомлення фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] про смерть 18 травня 2023 року [PERSON] виникла переплата бюджетних коштів у вигляді компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги на непрофесійній основі за період з 01 червня 2023 року по 30 вересня 2023 року в сумі 7676,00 грн. Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради направляло відповідачу повідомлення з доказом про вручення поштових відправлень: від 24 жовтня 2023 року за №7597; від 08 грудня 2023 року за №9102; від 18 січня 2024 року за №566; від 12 лютого 2024 року за №1257 щодо повернення надміру виплачених коштів за призначеною компенсацією. Також, 10 квітня 2024 року за №2988 управлінням направлена претензія [PERSON] про повернення бюджетних коштів, у вигляді компенсації фізичній особі, яка надавала соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] . Позивач вказує, що направленні повідомлення та претензія залишились без реагування відповідача. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу стягнення надміру виплачених коштів компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Законом України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII визначено основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах. Соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України. (п. 17 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про соціальні послуги») Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про соціальні послуги» надавачі соціальних послуг провадять свою діяльність відповідно до законодавства про соціальні послуги, на підставі установчих та інших документів, якими визначено перелік соціальних послуг та категорії осіб, яким надаються такі послуги, за умови забезпечення їх відповідності критеріям діяльності надавачів соціальних послуг, встановленим Кабінетом Міністрів України. Надавачі соціальних послуг можуть належати до державного, комунального або недержавного секторів. Згідно з ч. 7 ст. 13 ЗУ «Про соціальні послуги» фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 р. № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 9, ст. 306). Якщо у зв`язку з введенням в Україні або окремих її місцевостях надзвичайного або воєнного стану фізична особа, яка надає соціальні послуги, та особа, якій вона надає соціальні послуги з догляду, стали внутрішньо переміщеними особами, компенсація призначається і виплачується за новим місцем їх проживання/перебування.Сума переплати компенсаційних виплат є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України. (п. 1 Порядку №859) Відповідно до п. 3 Порядку №859 компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання / перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Розмір компенсації відповідно до статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» обчислюється як різниця між прожитковим мінімумом на одну особу в розрахунку на місяць, установленим законом на 1 січня календарного року, в якому надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та середньомісячним сукупним доходом фізичної особи, яка надає соціальні послуги, за один квартал, який передує місяцю, що є попереднім до місяця звернення із заявою про згоду надавати надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Відповідно до п. 7 Порядку №859\~ призначення і виплата компенсації здійснюються уповноваженим органом з місяця подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, таких документів: 1) у паперовій формі: заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; заяви про згоду отримувати соціальні послуги; копії свідоцтва про народження дитини (у разі надання дитині соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі); декларації про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за формою, затвердженою Мінсоцполітики. У декларації також зазначається інформація про склад сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги; копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю); висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді громадян похилого віку внаслідок когнітивних порушень за формою, затвердженою МОЗ; висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді невиліковно хворих осіб, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, за формою, затвердженою МОЗ; копії медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років за формою, затвердженою МОЗ; довідки про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що видана лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу в порядку та за формою, встановленими МОЗ; копії рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена); копії рішення суду або органу опіки та піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для опікунів або піклувальників). Копії поданих документів засвідчуються посадовими особами уповноваженого органу або центру надання адміністративних послуг, який прийняв заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги. Як встановлено судом,\~ [PERSON] подані відповідні документи з заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі у паперовій формі, що відповідає пункту 7 Порядку №859. Пунктом 11 Порядку №859\~ зокрема визначено, що виплата компенсації припиняється в разі смерті особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. У разі виникнення обставин, визначених у підпунктах 1, 4-6 цього пункту, внаслідок яких припиняється надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, фізична особа, яка надає соціальні послуги, особа/законний представник особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, зобов`язані в десятиденний строк письмово повідомити про припинення надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі уповноваженому органу, що здійснює виплату компенсації. Її виплата припиняється з місяця, наступного за місяцем, у якому сталися зміни. Відповідно до п.19 Порядку №859 суми компенсації, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку фізичної особи, яка надає соціальні послуги, через подання документів із завідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату компенсації тощо, стягуються відповідно до законодавства. Відрахування надміру виплаченої суми компенсації на підставі рішень відповідних уповноважених органів проводиться у щомісячному розмірі не більш як 20 відсотків суми виплачуваної компенсації. Якщо фізична особа, яка надає соціальні послуги, не повернула добровільно надміру виплачені їй суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви уповноваженого органу, що призначив компенсацію. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки з цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , якій надавала соціальні послуги з догляду [PERSON] , померла [INFO] , у зв`язку з чим позивачем припинено виплату компенсації відповідачу та здійснено розрахунок надміру виплачених коштів за період з 01.06.2023 по 30.09.2023, яка становить 7676,00 грн. Таким чином, оскільки відповідачка [PERSON] не повідомила Управління про зміни обставин, які можуть вплинути на призначення та виплату компенсації за надання соціальних послуг на непрофесійній основі, що безпосередньо вплинуло на умови призначення та виплати вищевказаної компенсації, суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача 7676,00 грн., які були виплачені [PERSON] у вигляді компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Оскільки дотепер відповідачка надміру виплачену компенсацію не повернула, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, суд приходить до висновку, що за наведених умов, обставин і підстав такий позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом (ст. 1 Закону України «Про судовий збір»). Згідно із п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем були понесені судові витрати у сумі 3028,00 грн, які документально підтверджені. Тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved