Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

25.07.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до Садівничого товариства «Будівельник» (далі відповідачі), якою позивач просить суд: - зобов`язати Садівниче товариство «Будівельник» усунути перешкоди у здійсненні позивачкою права власності на належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 0,0777 га, розташованої на території [ADDRESS] , кадастровий код 1223781400:03:321:0088, шляхом демонтажу лінії електропередачі, прокладеної під поверхнею земельної ділянки. У позовній заяві позивач посилається на те, що вона є власником земельної ділянки розташованої на території садівничого товариства «Будівельник». В 2023 році за участю голови СТ «Будівельник» проводились роботи, щодо прокладення лінії електропередачі в землі по вулиці [ADDRESS] , в тому числі через належну позивачці земельну ділянку №2. Знаходження на її земельній ділянці лінії електропередачі чинить перешкоди у користування її власністю, оскільки вона позбавлена можливості здійснювати забудову своєї земельної ділянки на свій розсуд, а також, вільно вчиняти інші ділянці, зокрема проводити сільськогосподарські роботи, саджати дерева, розташовувати польові стани (табори) утримувати худобу тощо, через що змушена звертатись до суду. 29.07.2024 ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 29.08.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі спираючись на те, що під час прокладення кабелю лінії електропередачі через земельну ділянку [ADDRESS] в садівничому товаристві «Будівельник» було запрошено довірену особу позивача, а саме сина [PERSON] . За його участі було узгоджено і розміщено місце прокладання кабелю від кінця вже прокладеного до опори лінії електропередачі. [PERSON] безпосередньо приймав участь в очищенні траншеї для прокладання кабелю. В цю траншею [PERSON] поклав також свій кабель для підключення до електроенергії будівлі садовода [PERSON] на ділянці [ADDRESS] до опори лінії електропередачі. Також Шаповаловим Ю були визначені два місця виїзду на дорогу з ділянки [ADDRESS] (садовод [PERSON] ) і в цих місцях кабель було покладено в трубу розміром 100Х100 довжиною по 4 метра кожна. Всі роботи були виконанні в 2021 році, а в 2022 році [PERSON] звернувся до правління Садівничого товариства «Будівельник» по питанню підключення будівлі на ділянці [ADDRESS] , яка належить садоводу [PERSON] . Хоча [PERSON] обіцяв прийняти фінансову участь в прокладенні кабелю, але до цього часу грошові кошти не вніс, пояснюючи тим, що кабель прокладений по території ділянки, яка належить позивачу. Також за участі керівника садівничого товариства «Будівельник» [PERSON] в присутності [PERSON] було здійснено заміри ширини земельної ділянки позивача. В результаті обміру було встановлено, що межі зазначеної земельної ділянки на 80 см. висунуті на дорогу загального користування садівничого товариства «Будівельник». Представнику позивача за довіреністю було запропоновано за допомогою геодезистів відкоригувати межі земельної ділянки, так як такі межі на території садівничого товариства фактично не визначені. Окрім цього, на виконання ухвали від 29.07.2024 про витребуванні інформації. Відповідачем повідомлено, що в 2021 році в результаті проведених робіт садоводами було прокладено лінію електропередачі по [ADDRESS] , між дорогою загального користування та земельною ділянкою № [NUMBER] , під землею на глибині 70 см. Прокладений кабель лінії електропередачі належить садівничому товариству. 10.10.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвоката Богемська Сніжана Олександрівна (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП №1765 від 04.07.2024), яка діє на підставі договору про надання правової допомоги по цивільному провадженню від 22.10.2024 та ордеру на надання правової допомоги серія АЕ №1327483 від 28.10.2024, позов підтримала просила його задовольнити. Представник відповідача, керівник садівничого товариства, [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову через його необґрунтованість. Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групидоказів). Відповідно до статті 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов). Згідно із частиною третьою статті 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Нормами цієї статті закріплено, що громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення і захисту прав і свобод та задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів. Згідно з чинним законодавством України садове товариство може створюватися у двох організаційно-правових формах: як кооператив і як громадська організація. Від обраної організаційно-правової форми для садового товариства залежать порядок його державної реєстрації, а також порядок здійснення ним діяльності». Згідно ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану (статті 6 Закону України «Про кооперацію»). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про кооперацію» вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. Таким чином садові товариства є специфічними самоврядними об`єднаннями громадян для спільного здійснення своїх потреб, пов`язаних з сільськогосподарським виробництвом на своїх садових ділянках. Вони мають повну господарську самостійність у провадженні своєї діяльності і покривають свої витрати за рахунок внесків членів товариства. Відповідно до Закону України «Про об`єднання громадян» від 16.06.92 N 2460-XII об`єднання громадян діє на основі статуту. Втручання державних органів та службових осіб у діяльність об`єднань громадян не допускається, крім випадків, передбачених Законом. Статтею 23 зазначеного Закону встановлено, що право власності об`єднань громадян реалізують їх вищі статутні органи управління (загальні збори, конференції, з`їзди тощо) в порядку, передбаченому законодавством України та статутними документами. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про власність» суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства. господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Відповідно до ст. 28 цього Закону об`єктами права власності громадських об`єднань, у тому числі професійних спілок, благодійних та інших громадських фондів, є майно культурно-освітнього та оздоровчого призначення, грошові кошти, акції, інші цінні папери, жилі будинки, споруди виробничого і невиробничого призначення, обладнання, устаткування, транспортні засоби та інше майно, необхідне для забезпечення діяльності, передбаченої їх статутами (положеннями). Отже, майно садових товариств, у тому числі електрогосподарство (понижуючі трансформатори, повітряні та підземні лінії електропередачі напругою 0.4 кВ, вуличне освітлення, інші електроустановки загального користування (контора, насоси тощо), та струмоприймачі, розташовані безпосередньо на садових ділянках та/або в садових будинках), є колективною власністю садових товариств. Під час судового розгляду, встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 14.03.2024, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2896987212237, позивач на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯИ № 045060, виданий 01.02.2010 Відділом Держкомземі у Петриківському районі має у приватній власності земельну ділянку кадастровий номер 1223781400:03:321:0088 загальною площею 0,0777 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради садівниче товариство «Будівельник». Згідно додатку до рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області № 105 від 08.10.2008 про присвоєння адрес членам колективного садового товариства «Будівельник» по вулиці [ADDRESS] та довідки № 51 про рекомендовану адресу об`єкта, присвоєно адресу, зокрема, садовому будинку позивача №2. Позивач є членом садівничого товариства «Будівельник». В 2021 році в результаті проведених робіт садоводами на території садівничого товариства було прокладено лінію електропередачі по [ADDRESS] . Прокладений кабель лінії електропередачі належить садівничому товариству. Вказані обставини сторонами не заперечується. Як зазначає позивач лінія електропередачі, яка прокладена у 2021 році проходить під поверхнею її земельної ділянки. Будь-яких звернень щодо прокладення цієї лінії від імені відповідача до неї не надходило, відповідно дозволів на таке прокладення вона не надавала. Дійсно є довіреність на сина [PERSON] , однак ця довіреність видана 10.05.2023. Відповідач заперечуючи проти позову вказав, що в результаті проведених робіт садоводами було прокладено лінію електропередачі по [ADDRESS] , між дорогою загального користування та земельною ділянкою № [NUMBER] , яка належить позивачу, під землею на глибині 70 см, тобто не на земельній ділянці позивачки. В судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є членами садівничого товариства, вказали, що дійсно ними проводилися роботи в садівничому товаристві по укладенню кабелю електропередачі по [ADDRESS] . Роботи проводилися за участі сина позивачки [PERSON] , який заперечень з приводу укладення кабелю не виказував, а навпаки просив підключити будинок позивачки. Свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що кабель прокладали по дорозі, а не по земельній ділянці позивачки. Свідок [PERSON] вказав, що лінія електропередачі є внутрішньою лінією товариства, а тому ніяких дозволів не потрібно, відповідно документів (проектної документації) не складалося. В обґрунтування своїх доводів позивач, зокрема, надала фототаблицю огляду її земельної ділянки, план виносу меж земельної ділянки в натурі (на місцевість) та квитанцію від 15.10.2024 щодо виконання робіт виносу меж земельної ділянки, який датований пізніше ніж складений план. Однак, вказані докази не доводять поза розумним сумнівом, що лінія електропередачі проходить безпосередньо під поверхнею земельної ділянки позивачки. Так, на фотографії є відповідне зображення углиблення у землі навколо якої знаходяться певні предмети; так само на плані виносу меж земельної ділянки в натурі (на місцевість) зображені певні графічні елементи; квитанція містить дані про оплату послуг; але даних, які б чітко вказували, що вони стосуються (пов`язуються; накладаються) земельної ділянки позивачки, під поверхнею якої, як стверджує остання, прокладений кабель електропередачі садівничого товариства, вони не містять. Таким чином, надані докази позивачем не надають суду можливості зробити однозначного висновку, що спірний кабель знаходиться на земельній ділянці (під поверхнею), яка перебуває у власності позивача, а саме: ділянці [ADDRESS] садівничого товариства «Будівельник», тому не доводять порушення права позивача, отже в задоволені позовних вимог слід відмовити повністю. Інші доводи сторони позивача висновків суду не спростовують. Щодо розподілу судових витрат. Позивачем сплачено судовий збір. За змістом ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для їх стягнення з відповідача. Інших витрат сторонами не заявлялися, так само не подавалися заяви в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed