Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

21 червня 2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення умов укладеного між позивачем та відповідачкою кредитного договору № 409706-КС-001 від 05.10.2021 року. У пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 409706-КС-001 від 05.10.2021 року в загальному розмірі 50 704,30 гривень та судовий збір в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 05.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 409706-КС-001 про надання кредиту. Позивач вказує, що 05.10.2021 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 409706-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-8345, на номер телефону [NUMBER] , який відповідачем було введено/відправлено. Договір про надання кредиту №409706-КС-001 від 05.10.2021 року було укладено шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач також зазначає, що відповідно до п.1 Договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 22000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0.86454777 процентів за кожен день користування Кредитом. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 22 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника [PERSON] за № [NUMBER] , згідно довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Позивач вказує, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 409706-КС-001 належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у наданому розрахунку заборгованості за Договором №409706-КС-001, таким чином позичальник [PERSON] порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 409706-КС-001 від 05.10.2021 року позичальник [PERSON] , на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором №409706-КС-001 на загальну суму 5 000,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату, з метою виконання умов договору. Відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо виконання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за договором про надання кредиту, позивач ТОВ «Бізнес позика» змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 409706-КС-001 від 05.10.2021 року в загальному розмірі 50 704,30 гривень та понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.78-79). 28.06.2024 року на адресу відповідача [PERSON] судом надіслано копію ухвали суду від 26.06.2024 про прийняття до розгляду позовної заяви ТОВ «Бізнес позика» та відкриття провадження у даній справі. 22.07.2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області повернулося поштове повідомлення разом з судовими документами, які були адресовані відповідачу [PERSON] з відміткою «Укрпошти» та зазначенням причини невручення поштової кореспонденції "адресат за вказаною адресою відсутній", а саме: [ADDRESS] (а.с.84-85). Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.07.2024 року подальший розгляд справи № 302/856/24 за позовом ТОВ «Бізнес позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.86-87). В судове засідання представник позивача ТОВ «Бізнес позика» не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, проте представником позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» подано до суду 08.08.2024 року заяву, в якої висловлено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити у повному обсязі за наведеними у позові підставами. Проти ухвалення у справі заочного рішення, на підставі наявних у ній доказів, не заперечують (а.с.92-93). В судове засідання відповідачка [PERSON] повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, відповідно приписів ч.10 ст.187 ЦПК України (а.с.88-89, 103,107), також відповідачем отримано особисто 08.07.2024 ухвалу суду від 29.07.2024 про перехід розгляду справи з викликом сторін, що підтверджується трекінгом «Укрпошта» № 0503887869768 (а.с.89), однак про причини неявки відповідачкою [PERSON] суду не повідомлено, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, відзив на позов відповідачем на адресу суду нею не подано. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, за згодою позивача, на підставі наявних у справі доказів. Повно та всебічно розглянувши надані позивачем документи та матеріали на обґрунтування заявлених ним вимог, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Судом встановлено, що 05.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 409706-КС-001 про надання кредиту, з використанням телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст.12 Законом України «Про електронну комерцію». Термін дії договору до 22.03.2022 року (п.1 Договору). Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 22000,00 (двадцять дві тисяч) гривень, для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю. Цей кредит є споживчим кредитом. Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору про надання кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та процентна ставка становить 0,86454777 процентів за кожен день користування Кредитом. Строк кредиту 24 тижні. Термін дії кредиту до 22.03.2022 року (п.1 Договору). Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Комісія за надання кредиту становить 3300,00 грн. (п.1 Договору). Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник [PERSON] для належного виконання умов кредитного договору № 409706-КС-001. Вказаний договір укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта, щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 409706-КС-001 від 05.10.2021 (а.с.57, 48-59). Як вбачається з позову та доданих до нього документів, кредитний договір між кредитором та позичальником [PERSON] був підписаний електронним підписом останньої, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора G-8345, отриманого на номер телефону [NUMBER] , зазначеного позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті (а.с.59), тобто був укладений в електронній формі, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243ск20), від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20. Таким чином, суд вважає встановленим факт укладення між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] договору № 409706-КС-001 про надання кредиту від 05.10.2021 року із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію. Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується, зокрема, Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Сторонами в п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с.48). ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику [PERSON] грошові кошти в розмірі 22 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника [PERSON] за № [NUMBER] (а.с.59) та вказані обставини відповідачем не спростовані. Проте, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором № 409706-КС-001 про надання кредиту від 05.10.2021 року належним чином не виконала, а лише здійснила часткову оплату за Договором кредиту в сумі у 5000,00 грн., що вбачається з розрахунку заборгованості, який є в матеріалах справи (а.с.29-36). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір № 409706-КС-001 від 05.10.2021 року про надання кредиту укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». На виконання умов договору № 409706-КС-001 від 05.10.2021 року відповідачу [PERSON] було надано кредитні кошти в розмірі 22000,00 гривень шляхом перерахунку на її банківський рахунок за допомогою одноразового ідентифікатора. Усі зазначені документи підписані відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов"язання, які випливають з договору №409706-КС-001 про надання кредиту від 05.10.2021 року, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 09.06.2024 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 409706-КС-001 від 05.10.2021 року в загальній сумі становить - 50704 (п`ятдесят тисяч сімсот чотири) гривні 30 копійок, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 19947,34 грн., сума прострочених платежів по процентах - 27 456,96 грн.; сума прострочених платежів за комісією - 3 300,00 грн. (а.с.29-36). Вказаний розрахунок заборгованості проведений позивачем із дотриманням узгоджених сторонами вищевказаних істотних умов договору, а відповідачем [PERSON] не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин, а також контррозрахунку заборгованості, складеного позивачем. За відсутності доказів, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором № 409706-КС-001 від 05.10.2021 року, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем [PERSON] , відповідно до ст.81 ЦПК України, будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору № 409706-КС-001. Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини за укладеним кредитним договором № 409706-КС-001 від 05.10.2021 року, відповідачем [PERSON] грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору у повному обсязі не повернуто, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача понесені позивачем ТОВ «Бізнес позика» та документально ним підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн., оплата якого підтверджена платіжною інструкцією №4070 від 17.06.2024, яка є в матеріалах справи (а.с.1).

Outcome: approved