Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Представник заявника - адвокат Шевченко Марія Олександрівна звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просила винести рішення встановивши факт перебування заявниці [PERSON] на утриманні свого онука - [PERSON] . Мотивуючи заявлені вимоги зазначає, що заявниця являлась бабусею [PERSON] , над яким, згідно з розпорядженням Турійської районної державної адміністрації Волинської області № 176 від 03 червня 2013 року, встановлено опіку, як над дитиною, позбавленою батьківського піклування. Опікуном призначено [PERSON] Батьків неповнолітнього [PERSON] позбавлено батьківських прав відповідно до рішень Турійського районного суду Волинської області. З 01 квітня 2002 року [PERSON] був зареєстрований за адресою місця реєстрації бабусі [PERSON] по [ADDRESS] . 28 січня 2019 року [PERSON] було взято на військовий облік [INFO]. 16 грудня 2020 року останній був прийнятий на військову службу за контрактом до військової частини [NUMBER] [ADDRESS] . В зв`язку з введенням в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану та військової агресії російської федерації проти України, [PERSON] приймав участь у заходах щодо захисту територіальної цілісності та незалежності держави, перебуваючи в різних регіонах України: Київській, Миколаївській, Запорізькій, Донецькій та Харківській областях. 10 вересня 2022 року, виконуючи бойове завдання в районі населеного пункту Перемога Харківської області, [PERSON] зник безвісти. Сповіщенням № 495 від 19 вересня 2022 року та № 20 від 20 вересня 2022 року [PERSON] повідомлено про факт зникнення безвісти онука. 24 січня 2023 року [INFO] сповіщенням № 31 заявницю повідомлено про смерть [PERSON] . Після цього, 03 лютого 2023 року Турійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть [PERSON] 27 березня 2023 року командиром військової частини [NUMBER] видано донесення про смерть (загибель) солдата [PERSON] , згідно якого [PERSON] вказано як особу, яка перебуває у родинних зв`язках із загиблим та знаходилась на його утриманні. Згідно наказу командира [INFO] від 28 березня 2023 року солдата [PERSON] з 11 вересня 2022 року виключено зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку із загибеллю. 31 липня 2023 року [PERSON] звернулась до [INFO] із заявою про скерування пакету документів щодо загибелі онука на розгляд до військово-лікарської комісії для встановлення причинного зв`язку смерті. Витягом з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 1716 від 04 серпня 2023 року, смерть [PERSON] настала під час участі в бойових діях та пов`язана із захистом Батьківщини. 22 червня 2023 року [PERSON] надала пакет документів та звернулась із заявою до [INFO] про призначення їй виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю онука - [PERSON] . [INFO] вищезазначені документи опрацьовано, складено висновок та 28 липня 2023 року їх надіслано до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України. Проте, у встановлені законодавством строки, Міністерством оборони України заяву [PERSON] щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю онука - [PERSON] не розглянуто. Витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 23/д від 08 грудня 2023 року [PERSON] повернуто документи на доопрацювання через відсутність доказів перебування на утриманні загиблого - [PERSON] , що унеможливило встановити її право на отримання одноразової грошової допомоги. В зв`язку з наведеним заявниця змушена звернутись до суду з метою встановлення факту перебування її на утриманні онука - [PERSON] , який загинув внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Ухвалою судді від 05 квітня 2024 року у відкритті провадження у справі було відмовлено. 18 квітня 2024 року представником заявника [PERSON] - адвокатом Шевченко М. О. подано апеляційну скаргу на ухвалу судді від 05 квітня 2024 року. Ухвалою Волинського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 18 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження. Постановою Волинського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 28 травня 2024 року ухвалено ухвалу Турійського районного суду Волинської області від 05 квітня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Турійського районного суду Волинської області від 25 червня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження. Ухвалою судді від 24 липня 2024 року постановлено проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою судді від 24 липня 2024 року постановлено залучити до участі у справі заінтересованих осіб: [INFO] та Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області. 14 серпня 2024 року представником заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області Степановим І. В. подано відзив на заяву. Ухвалами судді від 09 та 14 жовтня 2024 року постановлено проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Будь-яких інших процесуальних дій у справі не вчинялося. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити їх. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України -Матяшук В. К. в судовому засіданні просив в задоволенні заяви [PERSON] відмовити, оскільки вважає її необґрунтованою через недоведеність факту перебування на утриманні загиблого онука. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно, причину своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на заяву не подав. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області - Степанов І. В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно, причину своєї неявки суду не повідомив, у відзиві на заяву просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на об`єктивність та неупередженість суду. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною п`ятою статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 2 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Турійським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 24 листопада 2016 року, актовий запис № 2 (а. с. 27). Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 03 лютого 2005 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина - [PERSON] (а. с. 29-30). Відповідно до рішення Турійського районного суду Волинської області від 19 березня 2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина - [PERSON] (а. с. 31-32). Розпорядженням Турійської районної державної адміністрації № 176 від 03 червня 2013 року [PERSON] призначено опікуном над [PERSON] . (а. с. 33-34). Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місяця проживання № 0726-975011-2017 від 28 жовтня 2017 року місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 35). 28 січня 2019 року [PERSON] був взятий на облік [INFO] , що підтверджується відповідним посвідченням про приписку до призовної дільниці № 100/2019 (а. с. 36-37). Довідкою Військової частини [NUMBER] № 199 від 21 квітня 2021 року підтверджується факт перебування солдата [PERSON] на військовій службі у військовій частині за контрактом з 16 грудня 2020 року (а. с. 38). Відповідно до довідки Військової частини [NUMBER] № 2692 від 18 травня 2023 року, в період з 25 лютого до 10 вересня 2022 року, [PERSON] брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районах населених пунктів Київської, Миколаївської, Запорізької, Донецької та Харківської областей (а. с. 39). Сповіщенням № 495 від 19 вересня 2022 року Військової частини [NUMBER] [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , повідомлено, що її онук - заступник командира бойової машини - навідник оператор механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону солдат [PERSON] , 2002 року народження, призваний [INFO] , 10 вересня 2022 року зник безвісти під час наступу в районі населеного пункту Перемога Харківської області, виконуючи бойове завдання щодо захисту незалежності України (а. с. 40). Відповідно до сповіщення № 20 [INFO] 20 вересня 2022 року сповістив [PERSON] , що 10 вересня 2022 року під час наступу в районі населеного пункту Перемога Харківської області, виконуючи бойове завдання щодо захисту незалежності України її онук - [PERSON] зник безвісти (а. с. 41). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 лютого 2023 року Турійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] помер [INFO] (а. с. 42). Згідно сповіщення сім`ї № 31 від 24 січня 2024 року, яке адресовано [PERSON] , солдат [PERSON] , вірний військовій присязі, внаслідок неуточнеої причини смерті, невідома причина смерті: ушкодження внаслідок воєнних дій, спричинена іншими видами вибухів та уламків загинув в районі Харківської області (а. с. 43). Лікарським свідоцтвом про смерть № 10-12/2297-с/22 від 12 вересня 2022 року засвідчено факт смерті [PERSON] 10 вересня 2022 року внаслідок ушкоджень, спричинених воєнними діями, іншими видами вибухів та уламків (а. с. 44). Згідно довідки про причину смерті № 10-12/2297-с/22, виданої судово-медичним експертом 12 вересня 2022 року, причину смерті [PERSON] не встановлено, смерть настала внаслідок воєнних дій, спричинених іншими видами вибухів та уламків (а. с. 46, 47). Відповідно до витягу із наказу № 90 командира військової частини [NUMBER] від 28 березня 2023 року солдата за контрактом [PERSON] , який загинув [INFO] , з 11 вересня 2022 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку зі смертю, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби. Крім того, особою, яка перебувала у родинних зв`язках із загиблим зазначено - бабусю [PERSON] (а. с. 47). Наказом командира [INFO] (по особовому складу) від 28 березня 2023 року № 133-РС солдата [PERSON] з 11 вересня 2022 року виключено зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку із загибеллю. Наказ виданий на підставі донесення про смерть (загибель) солдата [PERSON] № 1040А від 27 березня 2023 року, згідно якого зазначено дату і причину смерті, місце поховання загиблого та склад сім`ї, який має право на одержання пенсії за померлого (загиблого), зокрема такою особою, яка перебувала на утриманні загиблого, вказано бабусю - [PERSON] , 1964 року народження (а. с. 48, 49). 22 червня 2023 року [PERSON] звернулась із заявою до начальника [INFO] про призначення їй виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю онука - [PERSON] та надала відповідний пакет документів (а. с. 50-51). Після цього, 31 липня 2023 року, начальником [INFO] [PERSON] на адресу 16 Регіональної військово-лікарської комісії надіслано повторний запит про розгляд документів для встановлення причинного зв`язку смерті загиблого солдата [PERSON] (а. с. 52). Згідно витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 1716 від 04 серпня 2023 року встановлено, що смерть солдата [PERSON] , 2002 року народження, пов`язана із захистом Батьківщини (а. с. 53). 28 липня 2023 року [INFO] підготовлено висновок, згідно якого бабуся загиблого військовослужбовця [PERSON] - [PERSON] немає права на одержання одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам та утриманцям військовослужбовця відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із неналежністю останньої до кола осіб, які мають право на таку виплату та відсутність документів, які підтверджують факт її перебування на утриманні загиблого онука (а. с. 54-55). Листами [INFO] від 28 липня та 19 вересня 2024 року [PERSON] та її представника - адвоката Шевченко М. О. повідомлено, що документи, подані [PERSON] щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, опрацьовано, складено висновок та надіслано до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для опрацювання (а. с. 56, 57). Представником заявниці - адвокатом Шевченко М. О. неодноразово надсилалися адвокатські запити до [INFO] , Міністра оборони України щодо розгляду поданої заяви про виплату [PERSON] одноразової грошової допомоги (а. с. 58-85). Листами від 20 листопада 2023 року № 7331 та 7336 повідомлено, що документи щодо призначення [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю [PERSON] підготовлені до розгляду на найближчому засіданні Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (а. с. 86, 87-88). Згідно доданих до матеріалів справи витягів з особового рахунку в Акціонерному товаристві комерційного банку «ПриватБанк» [PERSON] встановлено неодноразове перерахування коштів останній від [PERSON] , в період з 22 лютого 2022 року по день загибелі (а. с. 90-109). Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Чинне законодавство не передбачає іншого порядку підтвердження факту перебування особи на утриманні, його встановлення не пов`язується з вирішенням спору, а є необхідним для отримання виплати їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця - онука. Таким чином, [PERSON] не має іншої можливості документально підтвердити факт перебування її на утриманні загиблого військовослужбовця, як подання заяви до суду про встановлення такого факту, що позбавляє її можливості реалізувати, встановлені законом права. Відповідно до частини шостої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. А тому, саме Міністерство оборони України є спеціально уповноваженим суб`єктом на призначення грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, яку може отримати заявниця у разі встановлення факту перебування на утриманні в особи, яка була військовослужбовцем. Відповідно до частини 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами статті 62 Цивільного процесуального кодексу України (оцінка доказів). При вирішенні питання про перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію у разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім"ї годувальника, які були на його утриманні. Суб`єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право, чи їх представники. Доказами, які свідчать про факт перебування на утриманні можуть бути: 1) докази, що підтверджують факт перебування заявника на утриманні особи, яка померла (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); докази, які встановлюють, що надані заявнику матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанції та інші документи, що свідчать про одержання заявником грошей або іншої допомоги від годувальника); довідка із ЖЕКу або сільської ради про те, що заявник звертався до них за одержанням документа про перебування на утриманні померлого, однак йому в цьому було відмовлено через відсутність відомостей про утримання або на тій підставі, що заявник не був на утриманні; документи, які свідчать про те, що заявник є членом сім`ї померлого (крім спадкування за частиною другою статті 1265 Цивільного кодексу України утриманцю не потрібно доводити, що він є членом сім`ї померлого) - копія свідоцтва про шлюб, народження, усиновлення тощо; документи, які встановлюють, що заявник був неповнолітньою або непрацездатною особою, не був членом сім`ї спадкодавця, але перебував на утриманні останнього не менше п`яти років та одержував від нього матеріальну допомогу, що була єдиним джерелом засобів до існування (копія свідоцтва про народження, довідка про інвалідність, інші письмові докази); копія свідоцтва про смерть годувальника. Згідно з роз`ясненнями, наданими у листі Верховного Суду України від 01січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII), який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни. Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» сім`ям загиблих осіб, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Відповідно до статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» членами сім`ї померлого вважаються такі, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28 лютого 2022 року, статтею 16-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», встановлено порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, інших соціальних підтримок, однак, для призначення одноразової допомоги необхідно надати докази про перебування на утриманні у загиблого військовослужбовця. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на утриманні загиблого онука - військовослужбовця [PERSON] , з яким вели спільне господарство та який був під опікою бабусі до повноліття, що підтверджується довідкою Турійської селищної ради Волинської області № 65 від 06 лютого 2024 року (а. с. 110). Даний факт підтверджується також нотаріально засвідченими заявами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 116-120). Разом з тим, [PERSON] є пенсіонеркою, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 12 лютого 2024 року (а. с. 111-115). Враховуючи, що [PERSON] , відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, статтей 10, 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відносилась до членів сім`ї військовослужбовців, тому має право на отримання відповідних виплат, передбачених Постановою № 884 від 30 листопада 2016 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» та Постановою № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» та виплат, які передбачені для сімей загиблих військовослужбовців та користуватися відповідними пільгами. З метою отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців за загиблого військовослужбовця [PERSON] , [PERSON] необхідно встановити юридичний факт перебування на утриманні загиблого онука. Заявниця зібрала пакет документів та подала відповідному органу для призначення такої допомоги, однак згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08 грудня 2023 року № 23/д [PERSON] документи повернено на доопрацювання у зв`язку з неможливістю встановлення їй права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови № 168 від 28 лютого 2022 року (а. с.65-66, том 2). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначено, що за відсутності спору з приводу законності відмови у призначенні та виплаті заявнику одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця суд повинен розглянути заяву про встановлення юридичного факту - віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця - за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством непередбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною першою, другою статті 315 цього Кодексу встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, згідно з частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Разом з тим, стосовно позиції заінтересованої особи Міністерства оборони України, відповідно до якої представник заінтересованої особи посилається на те, що виник спір між заявницею та Міністерством оборони України про призначення та виплату матеріальної допомоги, то суд не вбачає жодного кофлікту, оскільки заявниця - [PERSON] не оскаржує дії вказаного органу. Оскільки в судовому засіданні [PERSON] підтверджено заявлені нею вимоги, то заява останньої про встановлення факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця підлягає до задоволення Крім того, права інших які б мали можливість отримати одноразову грошову допомогу, в зв`язку із загибеллю військовослужбовця не порушуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved