Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 11.01.2023 частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом вселення та зобов`язання вчинити певні дії, а саме вирішено: усунути перешкоди [PERSON] в користуванні житловим будинком за адресою [ADDRESS] шляхом його вселення; зобов`язати [PERSON] передати дублікати ключів [PERSON] від житлового будинку за адресою [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.; стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір сумі 1984, 80 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Постановою Черкаського апеляційного суду від 25.04.2023 рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 11.01.2023 залишено без змін. У подальшому, 13.11.2024 представником позивача адвокатом Руденко Ю.В. до суду подано заяву, у якій вказує, що у даному рішенні суду вирішено «Усунути перешкоди [PERSON] в користуванні житловим будинком за адресою [ADDRESS] шляхом його вселення», проте судом не зазначено хто є боржником у даній справі. Вказаний недолік в резолютивній частині рішення перешкоджає позивачу отримати виконавчий лист на вселення. Тож просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 711/2049/22, яким у резолютивній частині рішення вказати боржника: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] та стягувача: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] . Сторони в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленні про дату, час та місце його проведення. При цьому, представником заявника (позивача) адвокатом Руденко Ю.В. до суду подано заяву від 19.11.2024, у якій просила розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення суду без участі заявника та його представника. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача [PERSON] адвокат Руденко Ю.В. у прохальній частині позову з поміж іншого просила зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні будинком за адресою: [ADDRESS] , шляхом вселення [PERSON] до будинку за адресою: [ADDRESS] . Рішенням суду від 11.01.2023 ухваленого у даній справі № 711/2049/22, указану позовну вимогу задоволено у повному обсязі. На момент розгляду даної заяви про ухвалення додаткового рішення суду, рішення суду від 11.01.2023 залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 25.04.2023 та набрало законної сили. Згідно зі статтею 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Так, виконання рішення суду здійснюється на підставі виданого судом виконавчого документа (виконавчого листа). Тобто, виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання. Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту - фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення. Приписами ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені вимоги до виконавчого документа. Так, відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Отже, з огляду на вказане, враховуючи, що рішення суду набрало законної сили та підлягає виконанню, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення суду у справі № 711/2049/22 підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved