Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

Позивач 30.09.2024 звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ТОВ «Армійське Агро» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 72 519,81 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 23.12.2020 він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді головного агронома. 18.01.2024 був звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП. За час виконання трудових обов`язків виникла заборгованість по заробітній платі у сумі 72\~519,81 грн., а саме: за вересень 2023 року 18\~063,71 грн., за листопад 2023 року 18063,71 грн., за грудень 2023 року 18063,71 грн., за січень 2024 року 13039,79 грн., за лютий 2024 року 5288,95 грн. Ухвалою судді 03.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 22.11.2024. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно, що підтверджується повідомленням про доставку ухвали про відкриття провадження у справі до електронного кабінету. Враховуючи, що відповідач згідно із ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 23.12.2020 по 18.01.2024 позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Армійське АГРО», що підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с. 6). Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частинами першою та другою статті 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Крім того, Конституційний Суд України у Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 (у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці») зазначив, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Тобто, у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення зарплати, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування такої виплати. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ч.2 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. З довідки ТОВ «Армійське Агро» від 10.09.2024 за № 17 вбачається, що заборгованість товариства перед [PERSON] по заробітній платі склала 72519,81 грн (а.с.7). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача ТОВ «Армійське Агро» заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Оскільки згідно ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути 1 211 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: approved