Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу сторін, обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї, неможливістю подальшого збереження шлюбу, відсутністю взаєморозуміння, поваги один до одного. Можливості зберегти сім`ю немає. Шлюбні відносини припинені з грудня 2023 року. Також вказав на покладення порівну на сторін судових витрат та просила надати дозвіл після розірвання шлюбу зробити подвійне прізвище " [PERSON] ". Судом ухвалено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, запропоновано відповідачеві повідомити суд свою позицію щодо можливості розірвання шлюбу та протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі скласти відзив на позов тощо. Відповідач про судовий розгляд справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, повідомлення суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви і доданих до неї документів у справі ним отримано особисто 31.10.2024 (а. с. 17). Відзиву на позов не складав. Суд встановив, що 09.04.2016 між сторонами зареєстровано шлюб. Позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 5). Сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою (а.с. 4, 13). Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство з грудня 2023, мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження їх шлюбу неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст.\~56 Сімейного кодексу України далі СК). Згідно до ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дитини, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню. Відповідно до\~ ст.\~35\~СК право\~на вибір\~прізвища при\~реєстрації шлюбу: наречені мають право обрати прізвище одного з них як спільне прізвище подружжя або надалі іменуватися дошлюбними прізвищами. Наречена, наречений мають право приєднати до свого прізвища прізвище нареченого, нареченої. Якщо вони обоє бажають мати подвійне прізвище, за їхньою згодою визначається з якого прізвища воно буде починатися. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Позивачка не вказувала на необхідність відновлення дошлюбного прізвища чи залишення набутого у шлюбі прізвища. Тому суд відмовляє у задоволення клопотання позивачки [PERSON] про надання дозволу після розірвання шлюбу зроби подвійне прізвище " [PERSON] -Кузнецова". Таке питання не може бути вирішено судом під час розірвання шлюбу. Суд не отримував від відповідача заяву про визнання позовних вимог. Тому за загальним правилом ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки 1211,20 грн судового збору, що сплачений позивачкою із позовної заяви. Питання примусового виконання цієї вимоги перебуває у сфері волі і розсуду позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved