Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~посилається на\~те,\~що 22 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики № 3007215, який був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Позика надана в розмірі 10000,00 грн. строком до 21 вересня 2021 року. Відповідно до п. 2.4.2 договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований 0,89550% від суми позики за кожен день користування позики в межах повного строку позики. Відповідно до п. 2.4.3 договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований 1,99000% від суми позики за кожен день користування позики в межах повного строку позики. Відповідно до п. 2.4.4 договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована 1,99000% від суми позики за кожен день користування позики в межах повного строку позики. Відповідно до п. 2.5 договору позики розмір процентів за прострочену позику, фіксований 1,01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. 09 лютого 2022 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №09/02-2022, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 3007215 від 22 серпня 2021 року. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 3007215 від 22 серпня 2021 року. Умови кредитного договору [PERSON] належним чином не виконувались внаслідок чого станом на 16 січня 2024 року утворилась заборгованість на суму 30070,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000,00 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення прав вимоги у розмірі 27070,00 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №3007215 від 22 серпня 2021 у розмірі 30070,00 грн., судові витрати у розмірі 3028,00 грн.; понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. Представник відповідача\~адвокат Майоров\~В.О.\~в інтересах [PERSON] в заяві про перегляд заочного рішення зазначив, що при розгляді справи судом не враховано строк виконання зобов`язання за договору позики та порядок нарахування відсотків за користування позиченими коштами, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Також не враховано те, що розмір процентів є непропорційно великою сумою компенсації. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належними чином. Представник відповідача у тому числі повідомлений за допомогою електронного суду, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за їх відсутності на підставі наданих суду доказів у справі. Судом враховується, що представник позивача та представник відповідача подали клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, однак в призначений час не з`єдналися з судом в режимі відеоконференції, отже суд у відповідності до ст. 212 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу за їх відсутності на підставі наданих суду доказів у справі. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 22 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики № 3007215, який був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Позика надана в розмірі 10000,00 грн. строком до 21 вересня 2021 року (30 днів). Відповідно до п. 2.4.2 договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований 0,89550% від суми позики за кожен день користування позики в межах повного строку позики. Відповідно до п. 2.4.3 договору позики середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований 1,99000% від суми позики за кожен день користування позики в межах повного строку позики. Відповідно до п. 2.4.4 договору позики базова процентна ставка за позикою, фіксована 1,99000% від суми позики за кожен день користування позики в межах повного строку позики. Відповідно до п. 2.5 договору позики розмір процентів за прострочену позику, фіксований 1,01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Відповідно до п.1 договір позики № 3007215, строк позики період, протягом якого позика передається у власність позичальнику, визначений договором. Початковий строк визначається п.2.3.4 Договору. Разом з тим, строк позики може бути продовжено шляхом укладання сторонами відповідної додаткової угоди. Згідно графіку обов`язкових платежів до договору позики № 3007215\~від 22\~серпня 2021\~року,\~укладеного між\~ТОВ «Маніфою»\~та [PERSON] ,\~розмір процентів\~за користування\~позикою складає\~2686,50\~грн. Відповідно до Додаткової угоди №1 до договору позики № 3007215 від 22 серпня 2021 року, укладеного між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] , строк позики продовжено на 30 днів, до 20 жовтня 2021 року, середній розмір процентів за користування позикою базовий 1,99000%. Згідно графіку обов`язкових платежів до Додаткової угоди №1 до договору позики № 3007215 від 22 серпня 2021 року, укладеного між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] , строк позики продовжено на 30 днів, до 20 жовтня 2021 року, розмір процентів за користування позикою складає 5970 грн. Відповідно до квитанції за сплату № 104289756 від 22 серпня 2021 року на рахунок [NUMBER] ТОВ «Маніфою» 22 серпня 2021 року перерахувало 10000,00 грн. Згідно інформації ТОВ «Маніфою» від 18 жовтня 2023 року, [PERSON] за договором позики № 3007215 була видана банківська картка за № транзакції 104289756. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики № 3007215\~від 22\~серпня 2021\~року станом на 16 січня 2024 року заборгованість складає 54070,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000,00 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення прав вимоги у розмірі 51070,00 грн. Також, з розрахунку заборгованості за договором позики № 3007215 від 22 серпня 2021 року вбачається, що відповідачем в останнє було сплачено грошові кошти 20 вересня 2021 року у загальному розмірі 9678,10 грн., з яких 7000,00 грн. на погашення тіла кредиту, 2678,10 грн. на погашення відсотків. 09 лютого 2022 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №09/02-2022, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 3007215 від 22 серпня 2021 року. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, у тому числі за договором позики № 3007215 від 22 серпня 2021 року. 02 січня 2023 року між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги. 02 січня 2024 року між Адвокатським об`єднанням\~«Лігал Ассістанс»\~та ТОВ\~«Коллект Центр» підписано заявку про надання юридичної допомоги про примусовому стягненню заборгованості з [PERSON] , розмір гонорару за надання клієнту адвокатом правової допомоги складає 13000,00 грн. Відповідно до Витягу з акту про надання юридичної допомоги від 08 січня 2024 року вартість робіт з надання правової допомоги становить 13000,00 грн. Сторонами не оспорюється факт, що ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитодавцем у справі. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1ст.512ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом\~статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію»,\~ якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 тощо. У договорі\~позики зазначено,\~що підписанням цього\~договору позичальник підтверджує\~що,\~ознайомився на\~сайті з\~повною інформацією\~щодо позикодавця\~та його\~послуги,\~вивчив договір\~та правила\~надання грошей\~у позику.\~Договір укладено\~дистанційно в\~електронній формі\~з використанням\~інформаційно-телекомунікаційних\~систем,\~шляхом надсилання\~електронного повідомлення\~про прийняття\~пропозиції,\~а також\~підписано накладенням\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Після підписання зазначеного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. \~Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків від суми позики за кожен день користування позики в межах повного строку позики, яка надана до 20 жовтня 2021 року включно (а.с.13). Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Судом враховується, що додаткової угоди у відповідності до п.1 договору позики № 3007215 про продовження строку позики після 20 жовтня 2021 року сторонами не укладалось. Отже, останній день строку позики у відповідності до п.1 договору позики № 3007215 є 20 жовтня 2021 року. Таким чином, зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за договором позики. Отже, після 20 жовтня 2021 року позивач не міг такі проценти нараховувати. В постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. На підставі викладеного, враховуючи те, що позика у розмірі 10000,00 грн. надана строком до 20 жовтня 2021 року, відповідачем в останнє було сплачено грошові кошти 20 вересня 2021 року у загальному розмірі 9678,10 грн., з яких 7000,00 грн. на погашення тіла кредиту, 2678,10 грн. на погашення відсотків, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 3007215 від 22 серпня 2021 року станом на 16 січня 2024 року у розмірі 8978,40 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3000,00 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення прав вимоги у розмірі 5978,40 грн. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої\~статті 137 ЦПК України\~зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою ВС від 13.01.2021 року по справі № 596/2305/18. В заявці про надання юридичної допомоги Адвокатським об`єднанням\~«Лігал Ассістанс»\~ТОВ «Коллект\~Центр» по примусовому стягненню заборгованості з [PERSON] розмір гонорару за надання правової допомоги погоджений в сумі 13000,00 грн., та у Витягу з акту про надання юридичної допомоги від 08 січня 2024 року вартість робіт з надання правової допомоги становить 13000,00 грн. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підставі вищезазначеного, враховуючи критерії реальності та розумності адвокатських витрат та фінансового стану обох сторін, дослідивши всі надані докази у їх сукупності на підтвердження здійснення таких послуг, а також те, що позов підлягає частковому задоволенню, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3881,58 грн. Отже відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 904,11 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial