Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся адвокат Янчук М.О., який діє в інтересах [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] \~до [PERSON] ,\~ТДВ «СК\~«Гардіан» про\~стягнення матеріальної\~та моральної\~шкоди заподіяної\~внаслідок ДТП про стягнення з ТДВ «СК\~«Гардіан» судових\~витрат а\~саме 20\~000,00\~грн.\~витрат на\~правничу допомогу. В обгрунтування заяви представник подав необхідні документи а саме Договір № 27/1/24 від 26.06.2024 р. без Акту виконаних робіт. (а. с. 94-96). Суд, дослідивши надані адвокатом Янчуком М.О. документи в обгрунтування понесених витрат на правову допомогу, матеріали цивільної справив встановив. Рішенням Богунського районного суду від 07.11.2024 р. позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення матеріальної та моральної шкоди зподіяної внаслідок ДТП, задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 97 169,61 грн. та витрати на проведення експертних досліджень в розмірі 13 000 грн. В решті позовних вимог відмовлено. 12.11.2024 р. до суду надійшла заява адвоката Янчука М.О. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Товариства з\~додатковою відповідальністю\~«Страхова компанія\~«Гардіан»на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 (двадцять тисяч грн. 00 коп.) Стаття 270 ЦПК України передбачає, що\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Однією із основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1, 3 ст. 131 ЦПК України \~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Як передбачено частинами 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). . У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У заяві адвоката Янчука М.О. про винесення додаткового рішення міститься сама заява та копії квитанцій про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету. До матеріалів справи додано сам Договір на надання правової допомоги. (а. с. 94-96). Дослідженням матеріалів цивільної справи встановлено, що фактично справу було заслухано фактично протягом двох засідань. 25.07.2024 р. засідання фактично не відбулося так як 24.07.2024 р. від відповідача [PERSON] надійшла заява про перенесення судового засідання. (а. с. 137-139) 26.09.2024 р. засідання тривало 21 хвн. (16.39.16-17.00.52). (а. с. 158-161). 07.11.2024 р. засідання тривало 46 хвн. (11.22-12.08). (а. с. 169-171). 31 січня 2022 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи\~№ 185/5421/21, провадження № 61-20615св21 (ЄДРСРУ № 102892312) визначення форми гонорару адвоката у твердій (фіксованій) сумі та розподіл витрат у випадку не оплати послуг на момент закінчення справи. Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 р. гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Законодавець звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 р. у справі\~№ 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 р. у справі\~№ 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 р. (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 р. у справі\~№ 596/2305/18-ц\~(провадження № 61-13608св20). Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін суд вважає за необхідне та можливе ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] частину витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`яти тисяч грн.) Крім того, в рішенні суду від 07.11.2024 р. не вирішено питання щодо компенсації сплаченого судового збору. Згідно заявлених вимог та наданих суду доказів про сплату судового збору судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір у сумі 1 301,70 грн. (а. с. 99) Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги було задовлено частково, суд вважає за необхідне та можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] частину витрат на сплачений судовий збір у сумі 1 101, 76 грн.

Outcome: partial