Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] уклав з Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк») договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/12933714-СК_SB від 06.12.2021 року (далі кредитний договір №002/12933714-СК_SB), підписанням якого акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку www.taskombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов договору. 28.02.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/16-Ф, у відповідності до умов якого АТ «Таскомбанк» відступило права вимоги за вказаним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ». Позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 15412 грн. 49 коп., з яких: 10000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 5412 грн. 49 коп. заборгованість за відсотками. Крім цього, 01.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм») та [PERSON] укладено кредитний договір №00720-02/2022. 08.12.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило права вимоги за вказаним договором ТОВ «ФК «ЄАПБ». Позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 5120 грн. 00 коп., з яких: 2000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 3120 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками. Посилаючись на те, що відповідач не виконав свого обов`язку за договорами, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договорами у загальному розмірі 20532 грн. 49 коп., а також понесені судові витрати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.49-50). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. В прохальній частині вимог позовної заяви просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.5). Відповідач в судові засідання призначені на 23.10.2024 року, 25.11.2024 року повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими конвертами з відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.68, 77-78). Заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, не подав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже з огляду на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, за письмової згоди представника позивача суд вважає можливим вирішити справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №00720-02/2022, за умовами пунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.5, 1.7, 1.8 якого товариство надає\~клієнту фінансовий\~кредит в\~розмірі 2000\~грн.\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а клієнт\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом в\~порядку та\~на умовах,\~визначених цим\~Договором.\~Кредит надається\~строком на\~30\~днів,\~тобто до\~02.03.2022\~року.\~Строк дії\~договору починається\~з моменту\~його укладення\~відповідно до\~вимог Закону\~України «Про\~електронну комерцію»\~та діє\~до повного\~виконання сторонами\~своїх зобов`язань.\~За користування\~кредитом клієнт\~сплачує товариству\~182,5%\~(процентів)\~річних від\~суми кредиту\~в розрахунку\~0,50%\~(процентів)\~на добу.\~Для клієнта,\~якому товариство\~вперше надає\~кредит,\~діє акційний\~період і\~нарахування процентів\~в цей\~час здійснюється\~за ставкою\~0,5%\~на добу\~за умови\~повного повернення\~кредиту протягом\~30\~днів з\~моменту надання\~кредиту.\~Кредит надається\~клієнту в\~безготівковій формі\~у національній\~валюті на\~реквізити платіжної\~банківської картки,\~вказаної клієнтом.\~Невід`ємною частиною\~цього договору\~є Правила\~надання коштів\~у позику,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту,\~які розміщені\~на сайтах\~товариства, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.19). Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №00720-02/2022 визначено графік платежів (а.с.20). Також до договору про надання фінансового кредиту №00720-02/2022 додано Паспорт споживчого кредиту (а.с.21). 19.04.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено додатковому угоду №3 до договору про надання фінансового кредиту №00720-02/2022 від 01.02.2022 року, згідно якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 60 днів, тобто до 17.06.2022 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 2368 грн. 00 коп., що підтверджується копією вказаної додаткової угоди (а.с.22). 21.04.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено додатковому угоду №3 до договору про надання фінансового кредиту №00720-02/2022 від 01.02.2022 року, згідно якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 60 днів, тобто до 19.06.2022 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 2496 грн. 00 коп., що підтверджується копією вказаної додаткової угоди (а.с.23). 08.12.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за договором №00720-02/2022 від 01.02.2022 року в сумі 5120 грн. 00 коп., яка складається з наступного: 2000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 3120 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, що підтверджується копіями договору факторингу, акту прийому-передачі реєстру боржників та витягу з реєстру боржників (а.с.24-28). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №00720-02/2022 від 01.02.2022 року за період з 08.12.2022 року по 31.07.2024 року загальна сума заборгованості становить 5120 грн. 00 коп., з яких: 2000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу; 3120 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками (а.с.29). Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами ч.1 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Частиною 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Положеннями частин 1 та 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 року у справі № 234/7159/20. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За нормою ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Договір про надання фінансового кредиту №00720-02/2022 від 01.02.2022 року укладений в електронній формі. Таким чином, судом встановлено укладення між первісними кредитодавцем ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем кредитного договору №00720-02/2022 від 01.02.2022 року у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Як встановлено судом, первісний кредитодавець ТОВ «ФК «Інвеструм» умови договору виконав, надав відповідачу кредитні кошти на умовах договору. Відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконав, має заборгованість за кредитним договором №00720-02/2022 від 01.02.2022 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, до якого перейшло право вимоги за договором №00720-02/2022 від 01.02.2022 року, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №00720-02/2022 від 01.02.2022 року в загальній сумі 5120 грн. 00 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №002/12933714-СК_SB від 06.12.2021 року суд зазначає наступне. На підтвердження укладення означеного договору та переходу за ним права вимоги позивачем надано: заяву-договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування без номеру між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] , датовану 05.12.2021 року (а.с.7-9); розрахунок заборгованості за кредитним договором №002/12933714-СК_SB від 06.12.2021 року станом на 31.07.2024 року в загальній сумі 15412 грн. 49 коп. (а.с.10); договір факторингу №НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 року, укладений між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.11-12); акт прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу №НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 року (а.с.13); витяг з реєстру прав вимоги до договору факторингу №НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 року, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №002/12933714-СК_SB від 06.12.2021 року в загальній сумі 15412 грн. 49 коп. (а.с.14). Як встановлено судом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №002/12933714-СК_SB від 06.12.2021 року, право вимоги за яким передано від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем не надано доказів укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору №002/12933714-СК_SB від 06.12.2021 року, право вимоги за яким передано від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», так як копія вказаного договору в матеріалах справи відсутня. Наявна в матеріалах справи копія заяви-договору на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] від 05.12.2021 року не збігається за реквізитами з кредитним договором\~№002/12933714-СК_SB\~від 06.12.2021\~року за назвою, номером та датою, а тому не є належним доказом по справі. Таким чином, оскільки позивачем не доведено укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору №002/12933714-СК_SB від 06.12.2021 року та передання за ним права вимоги, тому в задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №002/12933714-СК_SB від 06.12.2021 року в сумі загальній сумі 15412 грн. 49 коп. необхідно відмовити. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За результатом розгляду справи позовні вимоги задоволено частково, тому з урахуванням принципу пропорційності розміру задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» витрати зі сплати судового збору в сумі 757 грн. 00 коп.

Outcome: partial