Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала вказана цивільна справа, розгляд якої був завершений ухваленням рішення суду 10 жовтня 2024 року. 24 жовтня 2024 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення з метою вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 20\~000 грн. під час розгляду позову з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, наполягаючи на її задоволенні. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення такої заяви заперечувала з тих підстав, що жодного спору з відповідачем щодо спадкового майна після смерті батька не має, натомість правовстановлюючі документи на спірне спадкове майно відповідач передавала сторонній особі, яка проживала за межами України, за для їх збереження через збройну агресію на території України з боку рф. Наразі оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача. В позасудовому порядку відповідач домовлялася з відповідачем оформити спадщину після закінчення війни, проте позивач, не дивлячись на домовленості з відповідачем, пред`явив до суду позов з вимогами визнати за ним право власності на певне спадкове майно. Крім того, витрати на правову допомогу у заявленій сумі явно завищені і не відповідають фактичній складності справи, тому відповідач просила відмовити в задоволенні заяви або зменшити розмір заявленої суми не менш як на 80%. Вислухавши усні пояснення сторін, дослідивши заяву позивача, матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розділити між сторонами судові витрати. Судом встановлено, що 10 жовтня 2024 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалене заочне рішення у цивільній справі № 203/1799/24 (провадження № 2/0203/1010/2024), яким задоволено позов [PERSON] ; визнано за [PERSON] право власності на в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на наступне нерухоме майно: 1/3 частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,1 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м.; 1/2 частку садового будинку № 5 (літ. А) з господарськими будівлями та спорудами: літ. Б лазня, літ. В сарай, літ. Г. вбиральня, літ. Д сарай, літ. Ж сарай, літ. З навіс, № 1, 2 огорожа, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Слобожанська селищна територіальна громада (попередня назва Ювілейна селищна рада), садівниче товариство «Гідротехнік», загальною площею 30,4 кв.м.; 1/2 частку земельної ділянки площею 0,048 га, що розташована на території садівничого товариства «Гідротехнік», Слобожанська селищна територіальна громада (попередня назва Ювілейна селищна рада) Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1221455800:01:106:0096 (а.с. 225-229). Однак під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання щодо витрат на правову допомогу у розмірі, заявленому до ухвалення рішення. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial