Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Суть справи. Заявник в інтересах [PERSON] звернулась до суду з заявою, про встановлення обмежувального припису стосовно колишнього співмешканця останньої [PERSON] , який є батьком їх спільної дитини, виходячи з наступного. Під час спільного проживання [PERSON] постійно застосовував до [PERSON] , фізичне та психологічне насильство, а саме висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Постійні побиття з боку [PERSON] стали підставою розриву їх відносин. Разом з тим, після припинення спільного проживання [PERSON] постійно переслідує [PERSON] , ходить за нею на роботу, влаштовує скандали, бійки, постійно чекає біля дому з аналогічною метою, тощо. [PERSON] постійно пише [PERSON] смс-повідомлення, в яких містяться погрози. [PERSON] також переслідує батьків [PERSON] , погрожує їм, наносить побої, тощо. Рух справи. 21.11.2024 визначено головуючого суддю. 21.11.2024 розгляд справи призначено на 25.11.2024. 25.11.2024 ухвалено рішення. Доводи учасників справи. Заявник надала заяву про розгляд справи у відсутність останньої, просила вимоги задовольнити з підстав зазначених в останній. Заінтересована особа, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у її відсутність. Обставини встановлені судом. [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , [INFO] . Після припинення спільного проживання з батьком дитини, так як останній почав вчиняти фізичне та психологічне насильство відносно [PERSON] в присутності дитини, спільне проживання стало не можливим. Згідно постанов Дарницького районного суду м. Києва у справах № 753/20537/23, провадження № 3/753/7934/23, № 753/18725/23, провадження № 3/753/7250/23, № 753/18725/23, провадження № 3/753/7259/23 про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, [PERSON] визнано винним у вчинені домашнього насильства (фізичного та психологічного) по відношенню до [PERSON] 12.10.2023, 04.11.2023, 07.08.2024 [PERSON] винесено термінові заборонні приписи у зв`язку по відношенню до [PERSON] . Згідно витягу з ЄРДР Відповідно від 08.08.2024 [PERSON] є потерпілою у кримінальному провадженні № 12024105020001178 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ступень яких встановлена висновком експерта, за обставин її побиття [PERSON] . 08.10.2024 [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Відповідно до роздруківок в месенджерах Viber, Telegram, вбачається, що [PERSON] чинить психологічний тиск на [PERSON] , зокрема висловлюється на її адресу нецензурною лайкою. 03.10.2024 [PERSON] була вимушена звернутись на телефон мобільної бригади соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі КМЦГР з приводу вчинення стосовно неї домашнього насильства з боку колишнього співмешканця: [PERSON] та з проханням про забезпечення їй з малолітнім сином безпечного місця тимчасового перебування. 03.10.2024 мобільною бригадою КМЦГР [PERSON] з дитиною було доставлено до кімнати кризового реагування для осіб, що постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі, де вони можуть перебувати протягом 10 діб з моменту зарахування (до 12.10.24). Мотиви з яких суд виходив при ухваленні рішення та положення застосовуваного закону. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому поширюється особи на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Згідно п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом може бути визначено заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування) постраждалої особи; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Зміст конкретних фраз, лексики та характеру використання мовних засобів, які [PERSON] застосовуваної у переписці з [PERSON] , дає підстави для висновку, що його дії слід кваліфікувати як домашнє насильство у формі психологічного насильства, що небезпідставно викликає у заявника побоювання за свою безпеку та безпеку своїх рідних і завдає шкоди психічному здоров`ю. Аналогічний правовий висновок вкладений у постанові ВС від 13.07.2020 по справі № 753/10840/19. Крім того, наявність адміністративних стягнень призначених [PERSON] за вчинення в тому числі фізичного насильства, а також кримінального провадження, в якому [PERSON] нещодавно оголошено про підозруза спричинення [PERSON] легких тілесних ушкоджень, дає підстави вірогідно припускати, щоу зв`язку з вкрай негативним відношенням і навіть ненавистю [PERSON] до [PERSON] , його агресивну поведінку, можуть настати тяжких наслідків, зокрема протиправні дії щодо [PERSON] можуть бути вчинені з метою помсти у зв`язку з порушенням питання про притягнення до кримінальної відповідальності, а також щодо не вирішення питання щодо участі у вихованні дитини, що вбачається з листування. Аналогічний правовий висновок вкладений у постанові ВС від 12.03.2020 по справі № 159/4550/19. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що є достатні підстави вважати, що [PERSON] є особою, яка зазнала домашнього насильства і вірогідність продовження протиправної поведінки з боку [PERSON] є вкрай високою. Зважаючи на тривалість та форму неправомірної поведінки [PERSON] , про що зазначено вище, а також підтверджено відеозаписом, суд вважає, що для забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від подальшого вчинення домашнього насильства щодо [PERSON] необхідно до [PERSON] встановити обмежувальний припис у вигляді заборони вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити наближатися на відстань 500 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Outcome: approved