Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь 56\~114,20 грн. моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину. В обґрунтування позову позивач зазначила, що внаслідок протиправних дій відповідача вона є потерпілої у кримінальному провадженні №12024046720000297 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 211/5260/24 від 19.08.2024 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. І ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 510 гривень. Деякий час вона перебувала на лікуванні, у зв`язку із отриманими травмами, та нею було витрачено 6\~114,20 грн. на ліки. Крім того, діями відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, яку остання оцінює у 50\~000,00 грн. Ухвалою суду від 01.10.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 25.10.2024 до суду представником відповідача адвокатом Савченко В.В. подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги частково, лише в частині стягнення моральної шкоди в сумі 8\~000,00 грн. У частині стягнення матеріальної шкоди просить відмовити, оскільки позивачем додано до позову нечитабельні докази (квитанції). У судове засідання сторони не з`явились. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позові, та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, про причин неявки суду не повідомив. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.08.2024 у справі №211/5260/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 510 гривень (а.с. 3-5). Вирок не оскаржений, набрав законної сили 24.09.2024. Як вбачається з мотивувальної частини вироку підозрюваний вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України беззаперечно визнав. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. При розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] цивільний позов не пред`являвся. Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У силу положень ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно закону. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілій, визначається, виходячи з оригіналів чеків, долучених позивачем, які свідчать про понесення останньою матеріальної шкоди. Відповідно до наданих чеків матеріальна шкода дорівнює 6\~114,20 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає, зокрема, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням (пошкодженням) її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Судом встановлено, що позивачу винними діями відповідача було завдано моральної шкоди, за таких обставин, відповідальність за завдану моральну шкоду є доведеною. Моральна шкода відшкодовується, зокрема, грошовими коштами. Як визначено ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала шкоди, з урахуванням інших обставин, що мають значення для справи. На підставі викладеного, та враховуючи ступінь, глибину та тривалість моральних страждань, понесених позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 8\~000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Відшкодування моральної шкоди в даному розмірі на думку суду буде співмірним із спричиненою позивачу моральною шкодою, та відповідатиме принципам розумності і справедливості і не матиме наслідком збагачення позивача за рахунок відповідача. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивач\~при зверненні\~до суду\~із позовними\~вимогами була\~звільнена від\~сплати судового\~збору,\~тому з\~відповідача на\~користь держави\~підлягає стягненню\~судовий збір\~у сумі\~ 1\~211,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial