Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом, згідно якого просить суд: стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) заборгованість за кредитним договором №22034000201087 від 23.10.2019 року в сумі 71506, 17 грн., яка складається з: - заборгованості по тілу кредиту в сумі - 49599, 35 грн., - прострочена заборгованість по відсоткам - 26, 63 грн., - прострочена заборгованість по комісії - 19840, 00 грн., - збитки від інфяції - 1754, 83 грн., - 3 % річних у відповідності до ст. 625 ЦК України - 285, 37 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.10.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22034000201087 у відповідності до якого останні отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 23.10.2024 року. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Твариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір фактор №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним договором. Таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право належного кредитора до Відповідача за Кредитним договором. Однак, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за Кредитним договором відповідачем не виконано, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість за кредитним договором, у розмірі - 69465,98 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 04.01.2024 року справу передано за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва. У березні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2024 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 04.03.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 27.03.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. 27.03.2024 на адресу суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 01.04.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, за правилами загального позовного провадження - до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 01.04.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. зустрічну позовну заяву залишено без руху та наданий строк позивачу для усунення недоліків. 02.04.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. 27.05.2024 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, - повернуто позивачу разом з доданими до неї документами. 29.05.2024 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 18.10.2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи №745/1161/23 до моменту винесення та набрання законної сили рішення суду у справі №752/19980/24. 21.11.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення розгляду справи №745/1161/23 до моменту винесення та набрання законної сили рішення суду у справі №752/19980/24. Представник позивача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про дату місце та час судового розгляду були повідомлені належним чином. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 23.10.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі - Кредитодавець) та [PERSON] (далі - Позичальник) укладено Договір №22034000201087 відповідно до якого остання отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 23.10.2024 року. Згідно з п. 1.1. За цим Договором Бнк надає Клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що Передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконання своїх зобов`язань за Даним договором в повному обсязі. Згідно з п. 2.1. Договору, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 23.02.2022 року. Відповідно до п. 1.2. Договору Банк надає Клієнту грошові кошти (далі - Кредит) на наступних умовах: Сума кредиту 49600,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот грн. 00 коп.); Строк кредитування 60 місяців; Кінцева дата повернення кредиту: 23 жовтня 2024 року; Цільове призначення: на споживчі потреби; Щомісячна комісія за обслуговування Кредиту з 23.10.2019 по 22.02.2021 - 5% від суми Кредиту; з 23 по 22.05.2022 - 4% від суми Кредиту; з 23.05.2022 по 22.08.2023 - 3% від суми Кредиту; з 23.08.2023 по 23.10.2024 року - 1.95% від суми Кредиту; Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом: 0, 001% річних;на прострочену заборгованість за Кредитом 56,0% річних. Як зазначено в п. 1.4. Кредит надається шляхом зарахування суми Кредиту на поточний рахунок Клієнта: [NUMBER] , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро», далі -Рахунок. Датою видачі Кредиту вважається день зарахування суми Кредиту на Рахунок клієнта. Якщо сума Кредиту не зарахована на Рахунок протягом 7 (семи) операційних днів з дати укладення Договору, цей Договір вважається не укладеним. Після підписання Кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбаченв Кредитним договором. З виписки по особовому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти у розміріна особистий рахунок Боржника 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора, в тому числі до відповідача за кредитним договором. Станом на дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за Кредитним договором становить: 71506,17 грн., яка складається з: - суми боргу по тілу кредиту становить - 49599,35 грн.; - суми боргу по відсоткам - 26,63 грн.; - борг по комісії - 19840,00 грн., збитки від інфляції - 1754,83 грн., що підтверджується матеріалами справи. Договір між сторонами укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» та становить направлена позивачем відповідачу оферта укласти договір та прийнятий відповідачем акцепт щодо укладання кредитного договору. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що отриманий кредит відповідач за умовами договору не сплачує, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитним договором №22034000201087 від 23.10.2019 року у розмірі 71506,17 грн., яка складається з: - суми боргу по тілу кредиту становить - 49599,35 грн.; - суми боргу по відсоткам - 26,63 грн.; - борг по комісії - 19840,00 грн., збитки від інфляції - 1754,83 грн. Так, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №22034000201087 від 23.10.2019 року у розмірі 49599,35 грн. (заборгованість за тілом кредиту) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за нарахованими відсотками та комісією, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних за Кредитним договором, що становить: дата початку 15.12.2021 року, дата закінчення 23.02.2022 року, кількість днів 70, сума заборгованості 49599,35 грн, відсоткова ставка 3,00%, проценти 285,37, всього 285,37. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за Кредитним договором, що становить: місяці прострочки 15.12.2021 року по 23.02.2022 року, індекси інфляції, що перемножуються 100.6%х101.3%х101.6%, індекс інфляції 103,538 %, сума заборгованості 49599,35 грн., сума боргу з урахуванням інфляції 51354, 18 грн., збитки від інфляції 1754,83 грн., а всього 1754,83 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин, який неодноразово продовжувався до введення на всій території України військового стану з 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. За таких обставин, позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання зобов`язання з повернення грошових коштів починаючи з 12 березня 2020 року до теперешнього часу, а нараховані неустойка, штраф, пеня починаючи з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з веденням режиму воєнного стану на всій території України, підлягають списанню. З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача суми комісії за Кредитним договором суд, враховуючи особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», приходить до таких висновків. Так, за положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які не справедливими. Умови договору є несправедливими, якщо суперечать принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Позивач нарахував відповідачу комісію за послуги, що супроводжують кредит у розмірі 19840,00 грн, що на думку суду не узгоджується з вищезазначеним, тому суд приходить до висновку, що в даній частині позову слід також відмовити, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16. При цьому обов`язок доказування покладений на учасників справи. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Крім того, ст. 136 ч. 4 ЦПК України, встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Цикл Фінанс» та Адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною було укладено Договір про надання правничої допомоги №16/05 від 16 травня 2023 року у зв`язку з чим ТОВ «Цикл Фінанс» було понесено відповідні витрати для звернення до суду. Відповідно до Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги, вартість 1 години роботи адвоката при наданні відповідної правничої допомоги визначена за домовленістю сторін, що становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати. Відповідно до частини 1 ст. 134 ЦК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Додається розрахунок та акт виконаних робіт за надання професійної правничої допомоги включені наступні послуги: 1. зустріч з представником ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», консультація та ознайомлення з матеріалами справи (2 год.) х 1342 = 2864,00 грн.; 2. підготовка позовної заяви (3 год.) х 1342,00 = 4026,00 грн. Тобто загальна сума понесених витрат за надані послуги Адвоката становить - 6890,00 грн. На підтвердження оплати послуг Адвоката надано рахунок-фактуру № 90 від 19.12.2023 на суму 6890,00 грн. Враховуючи вищевикладене, оскільки з врахуванням вимог чинного законодавства, стороною позивача були надані відповідні розрахунки та докази надання адвокатських послуг, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі - 6890,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 657,09 грн. пропорційно до суми задоволених позовних вимог 69,36 %. На підставі викладеного та

Outcome: partial