Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Ніколенко В.В. через систему «Електронний суд» звернулася до суду 09.09.2024 із указаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 26.08.2023 №б/н, станом на 23.06.2024, у загальному розмірі 40201,06 грн, із яких: 32483,41 грн -заборгованість за тілом кредиту, 7717,65 грн - заборгованість за простроченими відсотками, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивача вказав, що 26.08.2023 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви б/н, згідно з якою позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування ним. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля в якості простого електронного підпису. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредитну карту «Універсальна» № [NUMBER] зі строком дії до серпня 2027 року. Для подальшого користування рахунком відповідачем додатково отримана кредитна карта «Універсальна Gold» № [NUMBER] зі строком дії до листопада 2027 року. Відповідач користувалася кредитними коштами у розмірі встановленого кредитного ліміту, повертала використану суму, сплачувала відсотки, однак перестала вносити кошти, посилаючись на «спірні», на її думку, операції, які буди проведені по картці № [NUMBER] за 27.08.2023 - зняття готівки в банкоматі. Під час перевірки встановлено, що 27.08.2023 о 16 год. 45 хв. зафіксовано звернення клієнта [PERSON] через онлайн сервіс «Omilia», на підставі чого, із картки № [NUMBER] , із використанням девайсу Galaxy Exhibit/Samsung (ІМЕІ: [NUMBER]), 27.08.2023 в банкоматі Приватбанка та банка Південний, які розташовані в м. Запоріжжя, зняті кошти у розмірі 33280,00 грн. Транзакція проходила з присутністю картки/телефона та введенням ПІН-коду. Надалі, при проведенні службової перевірки встановлено, що номер фінансового телефону [NUMBER] , що діяв на момент операції, клієнта [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), не змінювався. Аналізом логін входів в Іnternet Banking Приват24 за номером [NUMBER] зафіксовано входи як з довіреного пристрою SM-A415F/Samsung (IMEI: [NUMBER] ), так і з недовіреного пристрою Galaxy Exhibit/Samsung (ІМЕІ: [NUMBER]), при цьому зміну логіну та паролю входу до Приват24 під акаунтом клієнта [PERSON] [NUMBER] не виявлено. У розмові з клієнтом [PERSON] по фінансовому номеру [NUMBER] з`ясовано, що вона у фейсбуці знайшла рекламу про отримання Е-допомоги, де перейшла за посиланням для отримання виплат, заповнила якусь форму, де вказала конфіденційні дані від Приват24, після чого з картки зникли гроші. Тим самим, відповідач скомпрометувала конфіденційну інформацію персональних даних входу в Приват24 на сторонньому ресурсі, що в подальшому призвело до спірних операцій. Вина позивача в проведених операціях по картці відсутня, даних про звернення [PERSON] до правоохоронних органів не надходило. Пунктом 1.1.10.10.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт несе повну відповідальність за всі платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу та/або за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, якщо його дії чи бездіяльність призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу, або іншої інформації, яка діє змогу ініціювати платіжну операцію з використанням платіжного інструменту. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, вина банка у проведених операціях відсутня. Однак, відповідач не надавала грошові кошти для погашення спірної заборгованості, тим самим, допустила порушення виконання покладених на неї зобов`язань. У результаті цього, станом на 23.06.2024 виникла заборгованість, розмір якої становить у загальному розмірі 40201,06 грн та включає: заборгованості за кредитом у розмірі 32483,41 грн, заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 7717,65 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити в справі заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] 26.08.2023 підписала анкету-заяву, в якій зазначено, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що він ознайомлений та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. По суті, вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі укладеного договору відповідачу надано 26.08.2023 кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] зі строком дії до серпня 2027 року, та 28.08.2023 кредитну картку «Універсальна Gold» № [NUMBER] із терміном дії до листопада 2027 року. Судом встановлено, що 26.08.2023 [PERSON] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на відкритий картковий рахунок № [NUMBER] встановлено кредитний ліміт у розмірі 50000,00 грн. При цьому, як слідує з довідки про зміну умов кредитування, за картковим рахунком відповідача кредитний ліміт змінювався, а саме: зменшено до 36000,00 грн - 26.08.2023, зменшено до 0 грн - 01.02.2024. Як слідує з виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості, активно користуватись кредитними коштами відповідач почала з 27.08.2023, а саме з кредитної картки № [NUMBER] неодноразове зняття готівки у розмірі 20000,00 грн, 4000,00 грн, 4000,00 грн, 4000,00 грн, 4000,00 грн, та скасування зняття та повернення 4000,00 грн. До анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивачем долучено паспорт споживчого кредиту від 26.08.2023, підписаний відповідачем, за типами кредитних карток Універсальна, Універсальна Gold, Platinum, MC World Black Edition. Visa Signature, MC World Elite, Visa Infinite, Infinite де, визначені умови кредитування, зокрема за типом кредитного продукту Універсальна сума кредитного ліміту до 200000,00 грн, строком на 12 місяців, базова відсоткова ставка поза межами пільгового періоду 42% річних, тип процентної ставки фіксована та визначено порядок погашення заборгованості. [PERSON] користувалася кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку, із якої слідує активне користування кредитними коштами для розрахунку за товари та послуги, зняття готівки, а також поповнення готівкою своєї картки, востаннє 05.12.2023 на суму 4,03 грн. Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 26.08.2023 станом на 23.06.2024 складає у загальному розмірі 40201,06 грн та включає: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 32483,41 грн, заборгованість за простроченими відсотками - 7717,65 грн. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Згідно зі ст. 42 Закону України «Про платіжні послуги», надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених цим Законом. Надавач платіжних послуг може передбачити в договорі з платником виконання платіжних операцій, пов`язаних між собою спільними ознаками, у визначений період часу (далі - пов`язані між собою платіжні операції). У такому разі згода надається перед виконанням першої платіжної операції. Порядок надання згоди на виконання платіжної операції визначається договором між платником та надавачем платіжних послуг платника. Платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом. Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом. Згода на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій) може бути надана платником надавачу платіжних послуг платника особисто, через надавача платіжних послуг з ініціювання платіжної операції або через отримувача. Згода на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій), крім платіжних операцій, що здійснюються для виконання платником грошових зобов`язань перед надавачем платіжних послуг платника, може бути відкликана платником у будь-який час, але не пізніше настання моменту безвідкличності платіжної інструкції відповідно до цього Закону. У разі відкликання згоди на виконання платіжної операції така платіжна операція вважається неакцептованою. У разі відкликання згоди на виконання пов`язаних між собою платіжних операцій такі подальші виконані платіжні операції вважаються неакцептованими. Форма та порядок надання розпорядження платника про відкликання згоди на виконання платіжної операції визначаються договором між платником та надавачем платіжних послуг платника. Надавач платіжних послуг платника зобов`язаний фіксувати в операційно-обліковій системі час отримання згоди платника на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій), а також розпорядження платника про відкликання згоди на виконання платіжної операції (пов`язаних між собою платіжних операцій). Згідно зі ст. 43 Закону України «Про платіжні послуги», надавач платіжних послуг зобов`язаний прийняти до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію, за умови що платіжна інструкція оформлена належним чином та немає законних підстав для відмови в її прийнятті. Надавач платіжних послуг платника під час виконання платіжної операції з рахунку платника зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції ініціатора відповідність: 1) номера рахунку платника та коду платника (коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/податкового номера або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); або 2) унікального ідентифікатора платника. Надавач платіжних послуг приймає рішення щодо перевірки в платіжній інструкції інформації, зазначеної в пунктах 1 або 2 цієї частини, самостійно, а якщо він є учасником платіжної системи - згідно з правилами платіжної системи. Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання платіжну інструкцію лише у разі, якщо зазначена у пункті 1 або 2 цієї частини інформація, яку він перевіряє відповідно до вимог цієї частини, відповідає тій інформації про платника, що зберігається у такого надавача платіжних послуг. У разі недотримання вимог, зазначених у цій частині, відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, несе надавач платіжних послуг платника. Такі ж дії, передбачені даним законом щодо порядку виконання платіжних операцій. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про платіжні послуги», платник протягом 60 календарних днів після списання коштів з його рахунку має право подати письмовий запит до надавача платіжних послуг платника з вимогою відшкодування суми платіжної операції згідно з положеннями цієї статті. Форма та порядок подання запиту з вимогою відшкодування суми платіжної операції визначаються договором між платником та надавачем платіжних послуг. Надавач платіжних послуг повинен фіксувати дату і час отримання запиту з вимогою відшкодування суми платіжної операції в операційно-обліковій системі. Надавач платіжних послуг платника зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту платника відшкодувати йому суму платіжної операції або надати обґрунтовану відмову у відшкодуванні. Платіжна операція відшкодовується в повному обсязі. Платник має право оскаржити відмову у відшкодуванні суми платіжної операції в судовому порядку. Надавач платіжних послуг платника має право на отримання від отримувача відшкодування суми сплаченої платнику оскарженої платіжної операції в судовому порядку. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про платіжні послуги», електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Під час виконання автентифікації надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги Національного банку України щодо захисту конфіденційності та цілісності індивідуальної облікової інформації користувачів. Надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час: 1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; 2) ініціювання дистанційної платіжної операції; 3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій). Надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої автентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних автентифікації. Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача. Відповідно до п.п.16-17 Розд. І Постанови НБУ «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» від 29.07.2022 № 164, власник рахунку здійснює контроль за рухом і цільовим використанням коштів за операціями з використанням платіжних інструментів. Користувач здійснює контроль за використанням платіжного інструменту для проведення операцій. Згідно з п. 140 Розд. VІІ Постанови НБУ від 29.07.2022 № 164, користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. У п. п. 143-144 Розд. VІІ Постанови НБУ від 29.07.2022 № 164 визначено, що надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилкову платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди). Надавач платіжних послуг повинен сприяти власнику рахунку/держателю в поверненні коштів за неналежною платіжною операцією з використанням платіжного інструменту шляхом негайного надання доступної йому інформації про таку операцію (без стягнення плати), уключаючи інформацію, отриману на його запит від надавача платіжних послуг, що обслуговує неналежного отримувача. Згідно з п. 150 Розділу VІІ Постанови НБУ від 29.07.2022 № 164 емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного платіжного інструменту, а також про вилучення платіжного інструменту за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне його використання та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності користувача виконати своє зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором. Як зазначає представник позивача, не підтверджуючи списання коштів 27.08.2023, відповідач пояснила, що через рекламу у фейсбуці про отримання Е-допомоги перейшла за посиланням, заповнила форму, де вказала конфіденційні дані від Приват24, чим скомпрометувала конфіденційну інформацію своїх персональних даних, після чого з картки пропали кошти. До заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позивачем надано анкету-опитувальник від 19.07.2022, де [PERSON] для проведення ідентифікації та верифікації надала інформацію щодо ІПН ([NUMBER]), серії та номеру паспорту, дати та органу його видачі, адреси місця реєстрації, мобільного телефону ( [NUMBER] ), сімейного статусу, місця роботи та фінансового становища. Представник позивача зазначає, що готівка у банкоматі була знята по токену картки з присутністю карти/телефона та введенням ПІН-коду, при цьому номер фінансового телефону [PERSON] [NUMBER] та ІПН [NUMBER] , не змінювалися. Вхід в обліковий запис [PERSON] відбувався з різних пристроїв без зміни логіна і пароля входу, з чого можливо зробити висновок про компрометацію відповідачем персональних даних входу в Приват24 на сторонньому ресурсі. Таким чином, з рахунку відповідача було списано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кошти на підставі укладеного з [PERSON] кредитного договору. Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про звернення [PERSON] до правоохоронних органів із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення. Оскільки сторони уклали кредитний договір, зі свого боку позивач свої зобов`язання, передбачені цим договором, виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, тоді як відповідач покладені на неї зобов`язання не виконала, в установлені договором строки грошові кошти на погашення кредиту не вносила, доказів на спростування доводів позивача не надала, а тому заборгованість за кредитом у загальному розмірі 40201,06 грн зобов`язана погасити. Надані докази, а саме анкета-заява, паспорт споживчого кредиту, що містять підпис відповідача, витяг з тарифів, витяг з умов та правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості та виписка за договором, суд вважає належними доказами, оскільки вони обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де також враховано період порушення боржником умов договору, часткове погашення нею заборгованості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. За даних обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» із стягненням з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором б/н від 26.08.2023 станом на 23.06.2024 у загальному розмірі 40201,06 грн, що складається із:заборгованості за тілом кредиту- 32483,41 грн, та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7717,65 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2422,40 грн у рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved