Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~Новодунаєвецької селищної\~ради про\~визнання частки\~спадкового майна\~ у\~колгоспному дворі,\~про визнання\~права власності\~на нерухоме\~майно та\~припинення права\~на частку\~в спільному\~майніпосилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Заповіт [PERSON] \~не залишав,\~спадщина відкрилась\~за законом,\~позивачка являється\~спадкоємцем майна\~померлого першої\~черги за\~законом та\~прийняла спадщину\~установленому законом\~порядку,\~так як\~на день\~смерті спадкодавця\~проживала та\~була зареєстрована\~ним за\~однією адресою.\~Інших спадкоємців\~немає.\~ [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Дунаєвецької державної\~нотаріальної контори\~Магери Н.Ф.про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок садибного типу господарськими будівлями та спорудами біля нього, що розташований [ADDRESS] після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовила, у зв`язку з тим, що не виділена частка спадкодавця колгоспному дворі та правовстановлюючий документ не скріплений печаткою та підписом органу, що видав вказаний документ. Ухвалою від 06.09.2024 відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 29.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачки адвокат Алексєєва М.А. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не заявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Також у поданій заяві підтвердив, що отримав від [PERSON] грошову компенсацію за його частку, жодних претензій до позивачки не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не заявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Зазначає, що згоден щоб будинок повністю належав [PERSON] та отримав грошову компенсацію за належну йому частку в будинку [ADDRESS] , жодних претензій до неї не має. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не заявилася, також подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. Також у поданій заяві підтвердила, що отримала від [PERSON] грошову компенсацію за її частку в будинку, жодних претензій до позивачки не має. Представник відповідача Новодунаєвецької селищної ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, просить справу розглядати у їх відсутності, позов визнає. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78367601 від 16.09.2024 спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №17365952 від 20.11.2008 [PERSON] заповіт не складав. 20.11.2008 [PERSON] подала заяву до Дунаєвецької державної нотаріальної контори про відмову про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Позивачка являється спадкоємцем майна померлого за законом та відповідно спадкоємцем 1-ої черги, спадщину прийняла звернувшись до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначене підтверджується копією спадкової справ №11144/2008 заведено після смерті [INFO] [PERSON] . Постановою державного нотаріуса\~Дунаєвецької державної\~нотаріальної контори\~Магери Н.Ф.від 14.08.2024 №82/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий\~будинок садибного\~типу господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що розташований\~в [ADDRESS] \~після смерті\~ [PERSON] у зв`язку з тим, що не виділена частка спадкодавця колгоспному дворі та правовстановлюючий документ не скріплений печаткою та підписом органу, що видав вказаний документ. 10.09.1987 виконавчим комітетом Дунаєвецької Ради народних депутатів Хмельницької області на підставі рішення виконкому Дунаєвецької районного Ради народних депутатів №108а від 21.05.1987 голові колгоспного двору [PERSON] видано Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння на житловий будинок в цілому, який розташований в с. Міцівці, Дунаєвецького району. Вказане також підтверджується архівним витягом з рішення виконавчого комітету Дунаєвецької районної Ради народних депутатів №108а від 21.05.1987 року, виданого Кам`янець-Подільською районною державною адміністрацією №1 від 29.08.2024 №44/05-29. Згідно довідки Комунального підприємства Дунаєвецької міської ради «Інвентарбюро» №393 від 21.06.2024 за [PERSON] в [ADDRESS] зареєстровано домоволодіння на підставі Свідоцтва про право власності від 10.09.1987 в книзі №2 за реєстровим номером 241. Як вбачається з виписки з погосподарської книги №1 за 1991-1995 роки [ADDRESS] , виданою Новодунаєвецькою селищною радою №3-325 від 16.08.2024 за вказано адресою були зареєстровані: [PERSON] голова сім`ї, [PERSON] дружина, [PERSON] зять, [PERSON] внучка, [PERSON] - внук. Згідно довідки Новодунаєвецької селищної ради №3-335 від 22.08.2024 померла [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті померлої в даному будинку були зареєстровані: [PERSON] чоловік, [PERSON] зять, [PERSON] внучка, [PERSON] внук. Як вбачається з довідки Новодунаєвецької селищної ради №3-336 від 22.08.2024 згідно погосподарської книги №1 за 1996-2000 роки [PERSON] 01.09.1998 року вибула в м.Хмельницький. Згідно довідки Новодунаєвецької селищної ради №3-324 від 16.08.2024 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 16.10.2000 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] та після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За змістом ч.2\~ст.123\~ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно зі ст.125 ЦК УРСР при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу. Відповідно до п.6 постанови пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.95. Пункт 18 Інструкції передбачав, що у разі будівництва будинку на колгоспній землі, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. У свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. При цьому відповідно до примітки до цього пункту, колгоспному двору видається свідоцтво про право особистої власності на будинок. У разі смерті голови колгоспного, на ім`я якого був оформлений правовстановлюючий документ щодо будинку (домоволодіння), і належить колгоспному по заяві всіх членів двору, підписи яких на заяві нотаріально засвідчені, може бути видано свідоцтво на ім`я нового голови двору. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки №112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Згідно зі змістом Вказівок №112/5 і №69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок №112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Як роз`яснено пленумом Верховного Суду України в п.п. «г» постанови №20 за правилами ст.563 ЦК України 1963 року, спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до\~ст.563 ЦК УРСР\~(у редакції 1963 р.) у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двору не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. За правилами\~ст.120 ЦК УРСР\~(у редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р. у зв`язку із введенням в дію відповідно до постанови Верховної ради Української РСР від 26.03.1991 р.\~Закону України «Про власність». З урахуванням наведеного, оскільки у домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , були: дружина померлого [PERSON] , зять [PERSON] , внук [PERSON] , внучка [PERSON] , частки кожного з них були рівними по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Після смерті [PERSON] спадковою являється 1/5 частини житлового будинку. Згідно ст.549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] померла [INFO] та на її частку у спадковому майні, саме 1/5 частину будинку, відкрилась спадщина. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері в установленому законом порядку на час відкриття спадщини, оскільки проживала з нею на день смерті. Таким чином частка [PERSON] будинку становить 2/5 даного будинку. Згідно письмових заяв відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] останні отримали грошову компенсацію за належні їм частки у домоволодінні, погоджуються, щоб житловий будинок в цілому належав на праві власності [PERSON] , жодних претензій до неї не мають. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~365\~ЦК України\~право особи\~на частку\~у спільному\~майні може\~бути припинено\~за рішенням\~суду на\~підставі позову\~інших співвласників,\~якщо:\~частка є\~незначною і\~не може\~бути виділена\~в натурі; річ\~є неподільною; спільне\~володіння і\~користування майном\~є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Згідно\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути\~визнання права\~(п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України). Обраний позивачкою спосіб захисту права про визнання частки спадкового майна у колгоспному дворі та припинення права на частку в спільному майні не є ефективними способами захисту, їх зазначення в резолютивній частині рішення не є необхідним, а тому дані вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи, що позивачка є особою, яка прийняла спадщину після смерті батька, до складу якого входить спірне майно, однак не може отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, відповідачі позов визнають та підтвердили отримання у грошовому еквіваленті вартість часток, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання права власності на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та спорудами\~за адресою:\~ [ADDRESS] підлягає задоволенню.

Outcome: partial