Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] , за участю третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з тих підстав, що як стверджує, що 25.11.2017 між ним та [PERSON] (далі відповідач) укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 18 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] , про що Бершадським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було зроблено відповідний актовий запис № 6 від 11.01.2019 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.01.2019. Спочатку сімейне життя між ним та відповідачкою складалось добре, проте останнім часом шлюбні відносини між ними поступово погіршились через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, загалом різний світогляд, звички та характери. За таких обставин між ними постійно відбувались сварки та конфлікти, що призвело до погіршення моральної атмосфери у сім`ї. Фактично починаючи з січня 2024 року сімейні відносини між ними припинилися та спільне господарство не ведеться. Він переїхав проживати до будинку батьків в с. Лісниче Гайсинського району Вінницької області. Враховуючи викладені факти, шлюб між ними є лише формальним, відновлення сімейних стосунків між ним та відповідачкою є неможливим, а тому він хоче даний шлюб розірвати. Після припинення спільного проживання їх малолітній син [PERSON] залишився проживати з ним у будинку в [ADDRESS] , де проживає на даний час. Фактично він самостійно виховує та утримує сина. Відповідачка працює в органах Національної поліції України та по роду служби, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану має ненормований режим роботи, бере участь у правоохоронних заходах поза межами місця проживання, має відрядження, а тому не зможе брати участь у належному утриманні та вихованні малолітнього сина [PERSON] . Не дивлячись на розрив між ними стосунків, він виховує сина у дусі поваги до обох батьків, будь-яким чином не перешкоджає відповідачці брати участь у його житті та вихованні. Усвідомлюючи відповідальність за виховання та піклування про малолітнього сина, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, він вважає, що малолітній син [PERSON] повинен проживати з ним, як батьком. У будинку, де вони проживають на даний час, для сина створені усі необхідні умови для комфортного проживання. [PERSON] забезпечений всім необхідним. Будинок обладнаний необхідними меблями, побутовою технікою. Тривале проживання у даному житлі сформувало для дитини звичне соціально-побутове середовище. На даний час він працює, має стабільний заробіток, матеріально спроможний утримувати сина, займається його вихованням, слідкує за його розвитком та здоров`ям. Враховуючи той факт, що відповідачка не має можливості повноцінно брати участь у вихованні малолітнього сина [PERSON] , визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] з ним сприятиме реалізації його батьківських прав, зокрема у питаннях, пов`язаних з реалізацією особистих прав дитини, а тому він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Просить шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 25.11.2017 у виконавчому комітеті Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 18 - розірвати; визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з ним та залишити малолітню дитину [PERSON] на його самостійному вихованні. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Ткач І.І. в судовому засіданні позов підтримують, просять його задовольнити. Відповідачка [PERSON] не заперечує проти задоволення позову, бажає щоб дитина проживала з нею і була на її вихованні, хоча вона по роду роботи часто буває у відрядженнях, проживає в будинку батьків. Представник третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради Лелюк В.І. не заперечує проти задоволення позову так як проживання дитини біля батька буде відповідати інтересам дитини. Врахувавши думку учасників справи, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.11.2017 між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 18 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що Бершадським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було зроблено відповідний актовий запис № 6 від 11.01.2019 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.01.2019. Однією сім`єю позивач та відповідачка не проживають. Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Сімейні стосунки сторін не склались. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення, спрямоване на розірвання шлюбу, відповідачка позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини суд виходить з наступного. Судом установлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Бершадським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 16.05.2024, під час обстеження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , було дійсно встановлено факт, що а вищевказаною адресою дійсно зареєстрована [PERSON] , [INFO] , але фактично за вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки КНП "Бершадський центр первинної медико-санітарної допомоги" № 556 від 15.05.2024, [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку у лікаря ЗПСМ Бершадської АЗПСМ Сінолуп Ю.В . На диспансерному обліку не перебуває. Дитина відвідує лікаря переважно в супроводі батька. Батько приділяє належну увагу стану здоров`я дитини, щеплення отримує відповідно до календаря щеплень, рекомендації лікаря виконуються. Захворювань, спричинених неналежним виконанням батьківських обов`язків не виявлено. Відповідно до довідки лікаря ЗПСМ Сінолуп Ю.В. від 15.05.2024, син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку у сімейного лікаря, щеплення отримує згідно з календарем щеплень. Дитина відвідує сімейного лікаря в супроводі батька, який приділяє належну увагу його догляду та слідкує за станом здоров`я дитини. Згідно довідки Бершадського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Малятко" № 22 від 15.05.2024, [PERSON] [INFO] відвідує середню групу "Чебурашка" Бершадського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Малятко" з травня 2021 року. У садочок сина [PERSON] приводить та забирає завчасно, хлопчик охайний, доглянутий. Батько завжди приймає активну участь в освітньому процесі дитини у закладі освіти, завжди цікавиться успіхами та поведінкою [PERSON], прислухається до порад та консультацій вихователя. Відповідно до довідки про доходи № 8579 0555 5752 1444, виданої [PERSON] в тому, що він перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Вінницькій області і отримує пенсію за вислугу років. Сума пенсії за період з 01.01.2023 по 01.03.2024 складає 179625,30 грн. та від підприємницької діяльності за 2023 рік 80400 грн., за 2024 рік 21300 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку органу опіки та піклування Бершадської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішення виконавчого комітету Бершадської міської ради № 156 від 14.06.2024, орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 204/6905/17 зазначено, що тлумачення статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. При вирішенні даного спору щодо визначення місця проживання дитини, суд бере до уваги вік дитини; потребу у турботі та догляді, що дитина звикла до певного місця проживання, обстановки та режиму дня; визнання відповідачем позовних вимог. Також суд враховує надані позивачем докази про матеріально-побутові умови проживання, матеріальний стан, можливість позивача створити дитині умови для виховання і розвитку, виконання ним своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 24, 105, 110, 112, 141, 157, 161 СК України,

Outcome: approved