Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

у травні 2024 року ПАТ «СК «Універсальна» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] 11 468,87 грн завданих збитків та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30.08.2021 року з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої отримав механічні ушкодження, в тому числі, й транспортний засіб «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , який є забезпеченим транспортним засобом за договором добровільного страхування, укладеним з позивачем. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована за полісом обов`язкового страхування, ПАТ «СК «Уніка» виплачено страхове відшкодування в розмірі 56 673,56 грн, а різниця між фактичним розміром завданої шкоди, яку виплачено позивачем потерпілій особі в сумі 68 142,43 грн і страховим відшкодуванням становить 11 468,87 грн. Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою від 22.08.2024 року після передачі справи за підсудністю із Солом`янського районного суду м. Києва, відкрито провадження в справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 47-48). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 30.11.2020 року між ПАТ «СК Універсальна» та ТОВ «ОТП Лізинг» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту 3001/294/026000378, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до умов вказаного договору страхування, позивач взяв на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 30.08.2021 року на бул. Лесі Українки, 14, в м. Києві, [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] (водій [PERSON] ), який від зіткнення відкинуло, що призвело до зіткнення з автомобілем «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] (водій [PERSON] ), в результаті чого усі три вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим водій [PERSON] порушив вимоги п. 2.3 Б, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вина відповідача у вчиненні вказаної вище ДТП встановлена постановою Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2023 року в справі № 757/31496/22-п. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована за полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/004847902 в ПАТ «СК Уніка». Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку до позивача звернувся страховик та надав всі необхідні документи. На підставі наданої заяви та документів було складено страховий акт і розрахований розмір страхового відшкодування, який складає 68 142,43 грн, і виплачений позивачем виплачено потерпілій особі. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. За загальним правилом, згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування, то

Outcome: approved