Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

28.08.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» Сердійчук Ярослава Ярославівна звернулась до Теофіпольського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] , заявивши вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором з ціною позову 27 060 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача, укладено Договір кредитної лінії № 00-8862414 , за умовами п.п. 1.1. п. 1 якого кредитодавець надав позичальникові кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії з кредитним лімітом 8 800 грн (п. 1.2. договору) на умовах, визначених кредитним договором, у безготівковій формі на картку позичальника, емітовану банком України, з номером картки, яку відповідач особисто зазначив у кредитному договорі, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплативши проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором зі строком дії договору з дати його підписання сторонами договору (п. 1.8. договору) до дати повного виконання умов договору позичальником зі сплатою кредитодавцеві процентів за фактичний період користування кредитом, неустойки (при наявності), поверненням сум кредиту в порядку, визначеному договором (п. 1.8. договору). Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» зазначає, що ТОВ «Качай Гроші» зі своєї сторони умови договору виконав повністю, надав позичальнику кредитні кошти, проте відповідач свої зобов`язання не виконав, на день звернення з позовом строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим, посилаючись на статті 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача 27060 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8800 грн, заборгованість за нарахованими процентами 17820 грн, заборгованість за комісіями 440 грн, оскільки стверджує, що ТОВ «Факторинг Партнерс» викупив у ТОВ «Качай Гроші» право вимоги до боржника на підставі договору факторингу № 1-10042024, що підтверджено актом приймання-передачі реєстру боржників від 10.04.2024. Ухвалою судді Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 17.09.2024 провадження у справі відкрито, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до розгляду по суті на 11:00 10.10.2024, встановлено учасникам строк для подання заяв по суті справи. Надіслана відповідачу ухвала суду про відкриття провадження у справі (з додатками) повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи судом. У судове засідання, призначене на 10.10.2024, сторони не прибули, заяв чи клопотань не подали. У зв`язку з неявною учасників справи, судове засідання відкладено на 24.10.2024. Судові повістки про виклик сторін у судове засідання на 24.10.2024 повернуто на адресу суду з відміткою «за закінченням строку зберігання» від позивача, та з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» - від відповідача. На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи судом. У зв`язку з повторною неявкою сторін судове засідання відкладено на 12.11.2024. У судове засідання, призначене на 12.11.2024, сторони не прибули, судова повістка, яка надсилалась відповідачу, повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». На підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи судом. Із урахуванням поданого у позовній заяві клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представника позивача, а також заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу 12.11.2024 за наявними матеріалами на підставі поданих сторонами доказів та постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням фактичних обставин справи, змісту позовних вимог, позицій сторін та їх представників, викладених у заявах по суті справи, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про наявність такого, що підлягає судовому розгляду, спору між сторонами, що виник з відносин договору кредиту та договору факторингу. При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів, зазначених у позові, суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши правову позицію сторін, висловлену у наявних у справі заявах по суті справи (у позові), виходячи із змісту спірних правовідносин, встановив такі фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 22.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та [PERSON] з використанням електронного цифрового підпису позичальника, відтвореним шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора, надісланого на номер його мобільного телефону, укладено Договір кредитної лінії № 00-8862414 (а.с. 6-10). Відповідно до п.п. 2.2. Договору кредитної лінії № 00-8862414, договір укладається сторонами у виді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається із п. 8 Договору кредитної лінії № 00-8862414, його підписано позичальником з використанням одноразового ідентифікатора 8942F 22.07.2023 о 23:02:55 год. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з Правилами надання коштів у позику, подальше укладення електронних договорів кредиту на сайті є неможливим. Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №623/2936/19. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «Качай Гроші», позичальник [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), з яким укладено договір № 00-8862414 від 22.07.2023, ідентифікований ТОВ «Качай Гроші», ним акцептовано договір електронним цифровим підписом шляхом введення одноразового цифрового ідентифікатора 8942F, який було направлено кредитодавцем позичальнику 22.07.2023 о 23:02:21 на номер телефону [NUMBER] (а.с. 20). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення Договору кредитної лінії № 00-8862414 від 22.07.2023 між кредитодавцем ТОВ «Качай Гроші» та позичальником [PERSON] з використанням електронних цифрових підписів його контрагентів. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За умовами п.п.1.1. п. 1 зазначеного Договору кредитної лінії № 00-8862414 (а.с. 6-10), кредитодавець надав позичальникові кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені кредитним договором. У п.п. 1.2. Договору кредитної лінії № 00-8862414 зазначено, що сума кредитного ліміту складає 8800 грн, тип кредиту - кредитна лінія, строк дії кредитної лінії становить 120 днів, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю до 19.11.2023 або достроково (п. п. 1.3. зазначеного Договору). У п.п. 1.9. Договору кредитної лінії № 00-8862414 узгоджено, що договір діє з дати його укладення до дати, визначеної цим договором, а в частині виконання сторонами прийнятих зобов`язань - до їх повного виконання позичальником, а саме: сплатою кредитодавцеві процентів за фактичний період користування кредитом, неустойки (при наявності) та поверненням сум кредиту в порядку, визначеному договором. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору. На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Платежі Онлайн» 22.04.2024 за вих. № 647/04 (а.с. 20 (зворот), ТОВ «Платежі онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомив, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, сайт торговця: kachay.com.ua, тип транзакції: видача, реєстр транзакції подано у додатку 1. Як вбачається з додатка до інформаційної довідки за вих. № 647/04 від 22.04.2024, ТОВ «Качай Гроші» на виконання умов кредитного договору № 00-8862414 від 22.07.2023 транзакцією № 39005-61771-29984 22.07.2023 о 23:02:59 год здійснено перерахунок грошових коштів через платіжний сервіс «Platon» в сумі 8800 грн на рахунок [NUMBER] з кодом авторизації 308068 (а.с. 23, а.с. 21 (зворот). Відтак, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Качай Гроші» зобов`язання перед [PERSON] , взяті на себе за Договором кредитної лінії № 00-8862414, виконав у повному обсязі, грошові кошти у сумі 8800 грн, було передано відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. На день звернення до суду ТОВ «Факторинг Партнерс» з цим позовом строк дії кредитної лінії минув, як стверджує позивач, позичальник відповідно до п.п. 1.3. Кредитного договору № 00-8862414 від 22.07.2023 позичені ним грошові кошти кредитодавцеві у строк до 19.11.2023 або достроково не повернув, проценти за користування кредитом ні в рекомендовану дату оплати (11.08.2023), ні у інший час не сплатив. У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач свої зобов`язання перед кредитодавцем, взяті на себе за Кредитним договором № 00-8862414 від 22.07.2023 виконав повністю або частково. Оскільки докази виконання позичальником [PERSON] взятих на себе Кредитним договором № 00-8862414 від 22.07.2023 обов`язків з повернення позичених грошових коштів, процентів та комісії, у матеріалах справи відсутні, суд вважає невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором № 00-8862414 від 22.07.2023 встановленим фактом. У ході дослідження факту права на позов у контексті переходу права вимоги щодо боржника [PERSON] від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Факторинг Партнерс» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі Кредитного договору № 00-8862414 від 22.07.2023, укладеного між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] , суд встановив таке. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст. 1079 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом (ст. 1082 ЦК України). За змістом ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Матеріалами справи підтверджено наявність у позивача статусу фінансової установи на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 37 (зворот). Відповідно до договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024, ТОВ «Факторинг Партнерс», діючи як фактор, з однієї сторони та ТОВ «Качай Гроші», як клієнт, з іншої сторони, уклали договір факторингу, відповідно до пункту 2.1. якого в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги (а.с. 26-28). За умовами договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024, фактор сплачує клієнту суму фінансування, в порядку, на умовах і в розмірі, визначених у пункті 3. 1. договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024, і з дати укладання цього договору фактор самостійно відповідає за всі дії, пов`язані із взаємодією з боржниками щодо стягнення заборгованості (п. 4. 10. договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024). Згідно з п. 2. 2. договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024, з дати відступлення права вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру та набуває всіх прав за ним. До фактора переходять права клієнта у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували (передбаченні кредитним (первісним) договором) на момент переходу цих прав, з урахуванням вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів Національного банку України, які регулюють правовідносини за договорами права вимоги за якими є предметом цього договору. Договір факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024 набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання відповідних зобов`язань сторонами (п. 10. 1 договору). Відповідно до п. 2. 3. договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024, відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення права вимоги. У п. 1 договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024, датою відступлення права вимоги визначено робочий день, в якій сторони склали і підписали акт прийому-передачі реєстру боржників у паперовому вигляді. При оцінці доказів переходу права вимоги від клієнта до фактора суд враховує акт приймання передачі реєстру боржників в електронному вигляді до договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024, підписаний контрагентами договору факторингу 10.04.2024. (а.с. 28). Відтак, суд вважає доведеною обставиною перехід на підставі договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024 прав вимоги щодо боржника [PERSON] від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Факторинг Партнерс» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору кредитної лінії № 00-8862414 від 22.07.2023, укладеного між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] . Отже, судом встановлено факт укладення Договору кредитної лінії № 00-8862414 від 22.07.2023 між кредитодавцем ТОВ «Качай Гроші» та позичальником [PERSON] шляхом проставлення електронних цифрових підписів його контрагентів, факт виконання ТОВ «Качай Гроші» його зобов`язань перед [PERSON] , взятих на себе за Договором кредитної лінії № 00-8862414, з передачі грошових коштів у сумі 8800 грн відповідачу у власність шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача, у повному обсязі, невиконання [PERSON] зобов`язань перед кредитодавцем, взятих на себе за Кредитним договором № 00-8862414 від 22.07.2023 повністю або частково, а також вважає доведеною обставиною перехід на підставі договору факторингу № 1-10042024 від 10.04.2024 прав вимоги щодо боржника [PERSON] від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Факторинг Партнерс» у кредитних правовідносинах, що виникли на підставі договору кредитної лінії № 00-8862414 від 22.07.2023, укладеного між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] . Як вбачається із наведеного позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» детального розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] за договором кредитної лінії № 00-8862414 від 22.07.2023, сума загальної заборгованості позичальника перед кредитодавцем становить 27 060 грн, 8 800 грн - заборгованість за основним зобов`язанням та 17 820 - заборгованість за нарахованими процентами, 440 грн - комісії (а.с. 24, а.с. 25). На підставі положень ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Стосовно суми заявленого до стягнення основного зобов`язання (тіла кредиту) в розмірі 8800 грн суд виходить із відсутності у справі доказів виконання позичальником його обов`язків щодо повернення позичених коштів, відтак, зазначені грошові кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи спір в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами суд здійснив перерахунок нарахованих позивачем процентів за період дії договору кредитування, з урахуванням положень п. п. 1.4. договору кредитної лінії № 00-8862414 від 22.07.2023, а саме протягом 120 днів з 22.07.2023 по 19.11.2023 - застосовуючи до договору фіксовану процентну ставку у зниженому розмірі 1,25 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, а також із врахуванням при перерахунку нарахованих позивачем процентів п.п. 1. 4. 2. договору кредитної лінії № 00-8862414 від 22.07.2023, в якому передбачено, що стандартна процентна ставка складає 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом та застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного в п.п. 1. 3. договору кредитної лінії № 00-8862414 від 22.07.2023, після 20-го дня користування кредитом, починаючи з 21-го дня користування кредитом, по день повернення кредиту. У результаті перерахунку нарахованих позивачем процентів за формулою: сума процентів = (8800 (грн) / 100 Х 1,25 Х 20 (днів) + (8800 (грн) / 100 Х 2,5 Х 100 (днів) = 2200 + 22000 = 24 200 (грн), суд дійшов висновку, що позивач просить суд стягнути проценти за період користування кредитом у розмірі, меншому, ніж передбачено п.п. 1.4. договору кредитної лінії № 00-8862414. Із урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, крім цього, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. При вирішенні спору також враховано, що відповідно до п.п. 1. 5. договору кредитної лінії № 00-8862414 від 22.07.2023, за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцеві комісію в розмірі 5 % від суми кредиту, що складає 440,00 грн. На підставі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми позичених коштів в будь-який час. На підставі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні, оціненими кожен по окремості, а також у сукупності та взаємозв`язку, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального права, з дотриманням вимог процесуального права, суд дійшов висновку про те, що майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, позов підлягає задоволенню, а порушене право відновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором кредитної лінії № 00-8862414 від 22.07.2023, укладеного між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] у розмірі 27 060 (двадцять сім тисяч шістдесят) гривень 00 (нуль) копійок, з яких: 8800 (вісім тисяч вісімсот) гривень 00 (нуль) копійок заборгованості за основною сумою боргу (за тілом кредиту), 17 820 (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять) гривень 00 (нуль) копійок заборгованості за нарахованими процентами та 440 (чотириста сорок) гривень 00 (нуль) копійок заборгованості за комісіями. Щодо питання про розподіл судових витрат, яке підлягає вирішенню відповідно ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення, то на підставі ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на відповідача. Розмір сплаченого судового збору при зверненні до суду позивача відповідно до поданої копії платіжної інструкції № 0455010027 від 20.08.2024, становить 3028 грн (а.с.1), відтак, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Також, як вбачається із долучених до позову письмових доказів, у зв`язку зі зверненням до суду позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн, що підтверджено копією договору № 02-07/2024 від 02.07.2024, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 38-40), копією прайс-листа від 01.11.2023 (а.с.40 (зворот)-41), заявкою № 35 від 30.07.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» на надання Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» юридичної допомоги щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с. 42), копією платіжної інструкції № 0453870000 від 15.08.2024 про перерахунок від ТОВ «Факторинг Партнерс» на користь АО «Лігал Ассістанс» грошових коштів в сумі 9000 грн. (а.с. 41 (зворот). Відтак, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved