Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до Котовського міськрайонний суд Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого, що не підлягає виконанню, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 31 жовтня 2020 року за № 85731 про стягнення із позивачки на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №\~219197110 від 17.01.2020, укладеним між нею та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», у розмірі 56\~508.10 грн таким, що не підлягає виконанню. Вимоги обґрунтовані тим, що позивачка вважає вчинення виконавчого напису таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона не укладала з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» кредитний договір, отже сума боргу за виконавчим написом не є безспірною, вимоги про погашення заборгованості вона не отримувала. Зважаючи на викладене, позивачка просить позов задовольнити. 14 жовтня 2024 року суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області своєю ухвалою провадження у справі з призначення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання призначене на 23 жовтня 2024 року, 29 жовтня 2024 року не з`явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином. Представник позивачки\~адвокат Працевитий Г.О. надав суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивачки та підтримання позовних вимог. У визначену дату та час судового засідання відповідач - ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», який про дату та час судового засідання було належним чином повідомлений, однак не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні в справі. Третя особа\~приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явився. Суд вживав заходів щодо повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки на офіційну поштову адресу. [PERSON] із клопотаннями не звертався, причини неявки суду не повідомляв. Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись. За відсутності відзиву на позовну заяву, розгляд справи проведений в заочному порядку. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних доказів. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів із ухваленням заочного рішення. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. За виконавчим написом, вчиненим 31 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрованим в реєстрі за № 85731, здійснюється стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована адреса проживання: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», невиплачених в строк грошових коштів за кредитним договором № 219197110 від 17 січня 2020 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» правонаступником усіх прав і обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги №28/1118-01 від 28 листопада 2018 є Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», ідентифікаційний код юридичної особи 39700642, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступу Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року з є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», на загальну суму у розмірі 56\~508,10 грн, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту\~19\~999,20 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом\~35\~308. 90 грн та плата за вчинення виконавчого напису 1\~200, 00 грн. На підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» про примусове виконання виконавчого напису №85731, виданого 31 жовтня 2021 року приватним Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко М. Б. від 26 жовтня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67279114. Як вбачається із матеріалів справи виконавчий напис № 85731 від 31 жовтня 2020 року, був вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. без правових підстав для цього, виходячи з такого. Правовідносини, які виникли між сторонами у справі регулюються нормами\~ЦК України,\~Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. За приписами\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Аналогічні за змістом положення містяться у пункті 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості, - з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису містить й Порядок (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172\~(далі - Перелік). Пунктом 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, нотаріусу необхідно надати: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення (прострочене зобов`язання боржника) та бути безспірним у розумінні вищеназваних нормативних актів. Аналіз положень вищеназваних нормативних актів свідчить про те, що підставою для вчинення виконавчого напису за кредитним договором є надання нотаріусу документів, які не тільки передбачені Переліком за назвою, але й містять відомості, які є необхідними умовам вчинення виконавчого напису за статтею 88 Закону та пунктом 3.1 глави 16 розділ 2 Порядку. Інакше нотаріус має право витребувати у стягувача інші документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису ( пункт 2.2 глави 16 розділ 2 Порядку). Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (постанова Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі №6-887/цс17). Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості згідно з Переліком. Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 (справа № 466/6825/14ц). Так, безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора -заставодержателя вважається безспірною. Отже, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 3.1, 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до вимог\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Пунктом 3.4. Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Відповідно до\~ст. 18 Цивільного кодексу України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1\~ст. 39 Закону України «Про нотаріат»\~порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). При цьому,\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом МЮУ від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. ПостановоюКабінету Міністрів\~України від\~26.11.2014\~р.\~№ 662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, Постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. З тексту оспорюваного виконавчого напису № 10496 від 26 травня 2021 року встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172. Таким чином,\~приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С.\~при вчиненні\~оскаржуваного виконавчого\~напису від\~31\~жовтня 2020\~року повинна\~була врахувати,\~ Постановою\~КМУ №\~662\~від 26.11.2014\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які укладені у простій письмовій формі, є нечинні. Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало договір № 219197110 від 17 січня 2020 року за умовами якого позичальнику було надано кередит, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , який не був нотаріально посвідчений. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частини третьої\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки,\~на момент\~вчинення спірного\~виконавчого напису\~нотаріусом не\~існували обставини,\~які свідчили\~про безспірність\~заборгованості за\~кредитними правовідносинами,\~що виникли\~між сторонами,\~розмір заборгованості\~за кредитним\~договором,\~який значиться\~у виконавчому\~написі нотаріуса\~викликає сумнів\~щодо правильності\~нарахування кредитної\~заборгованості,\~договір не\~був посвідчений\~нотаріусом,\~суд дійшов\~висновку,\~що виконавчий\~напис вчинений\~приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С. від 31 жовтня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 85731, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. За нормами\~ст.137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат правничої допомоги позивачкою надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 20 травня 2024 року та додатковий договір від 20 травня 2024 року, які складені між адвокатом Працьовитим Г.О. та [PERSON] . Відповідно до пункту 2 додаткового договору визначено перелік наданих послуг в розмірі 7000, 00 грн, а також розмір гонорару в разі задоволення позову в розмірі 10 % від суми заборгованості за виконавчим написом, що становить 5650, 81 грн. В зв`язку з наданням адвокатом клієнту правової допомоги, між сторонами були підписані акти надання правової допомоги, та виставлені рахунки на їх оплату, на загальну суму 12\~650.81 грн. Отже, згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605.60 грн та судовий збір в розмірі 1211,20 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 12\~650.81 грн.

Outcome: approved