Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

У серпні 2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 06.12.2014 року у виконавчому комітеті Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, актовий запис № 40. В обґрунтування позову вказано, сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стало розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, втрата взаєморозуміння та поваги, тривале проживання окремо та формальний характер шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 02.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 09.10.2024. В позовній заяві позивач просить про розгляд справи у його відсутність. 13.11.2024 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 06.12.2014 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області, актовий запис № 40, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . З тексту позовної заяви вбачається, що подружжя має спільну доньку [PERSON] , [INFO] . При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернувся у серпні 2024 року, відповідач позов визнає, будь-яких інших заяв (клопотань) на адресу суду на час вирішення справи не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved