Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що 26.10.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 61, проведений Відділом ДРАЦС Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області. Від шлюбу в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сторони не проживають разом, не спілкуються та не підтримують ніяких відносин. Вказує, що причиною розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Тому просить шлюб зареєстрований між сторонами 26.10.2013 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Свалявського РУЮ, актовий запис № 61 розірвати. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні (а.с.24-25). Відповідач не з`явилася в судове засідання по невідомим суду причинам, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.31,33). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.05.2024 року, між сторонами, 26.10.2013 року, зареєстровано шлюб Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 61 (а.с.12). В шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім`ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб розірвати.

Outcome: approved