Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

В липні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Ізяславської міської ради Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після смерті бабусі в управління спадковим майном вступив батько позивача [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] була членом КСП ім. Фрунзе с. Лютарка Ізяславського району Хмельницької області. За життя [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримувала, але була включена до списку членів КСП ім. Фрунзе с. Лютарка Ізяславського району Хмельницької області, які мають право на його отримання, а тому набула право на земельну частку (пай) із земель вказаного підприємства. Позивач прийняв спадщину після смерті, однак реалізувати своє право на спадкове майно не може, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті спадкодавиці. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право на вказану земельну частку (пай) у порядку спадкування. Ухвалою судді від 12.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою судді від 31.10.2024 року до участі в даній справі залучено в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді від 22.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Дацишина М.В. позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Лютарською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 04.01.1996 року, [PERSON] померла [INFO] . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 07.03.1996 року, [PERSON] помер [INFO] . Із довідки Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 05.06.2024 року № 2290/281-24 вбачається, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членам КСП ім. Фрунзе с. Лютарка відсутній запис про реєстрацію та видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) члену КСП [PERSON] . Вартість земельної ділянку (паю) КСП ім. Фрунзе с. Лютарка станом на 01.01.2024 року площею 1,58 га в умовних кадастрових гектарах становить 18374,14 грн. [PERSON] дійсно належить право на земельну частку (пай) згідно розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації № 154 від 17.07.1996 року в розмірі 2,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в землях КСП «росія» с. Кунів. Згідно архівної довідки комунальної організації «Міський трудовий архів» Ізяславської міської ради № 01-19/238-Б від 07.03.2024 року в стажовій книзі № 12 за 1958-1989 роки/книга обліку трудового стажу і заробітку колгоспника/ колгоспу ім. Фрунзе с. Лютарка [PERSON] за 1958-1975 роки значиться. Відповідно до довідки, виданої старостою Лютарського старостинського округу виконавчого комітету Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 703 від 22.04.2024 року [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] . В управління спадковим майном після її смерті вступив син [PERSON] , який взяв спадкове майно під свою охорону. Відповідно до довідки, виданої старостою Лютарського старостинського округу виконавчого комітету Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 704 від 22.04.2024 року [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за даною адресою зареєстровані особи відсутні. Відповідно до довідки, виданої старостою Лютарського старостинського округу виконавчого комітету Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 705 від 22.04.2024 року [PERSON] був зареєстрованийа в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за даною адресою зареєстровані: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , внук [PERSON] , внука [PERSON] . Згідно списку громадян членів КСП, який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 14, [PERSON] значиться в списку під № 364. Згідно архівної довідки № 1597/01-15 від 09.07.2024 року, виданої Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом, встановлено, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 578-1996 від 25.11.1996 року. Спадкоємцю сину [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Ізяславської державної нотаріальної контори № 645/02-14 від 15.05.2024 року, у зв`язку з відсутністю правоустановлюючого документу на право на земельну частку (пай), що належало [PERSON] . Ізяславська державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на майно. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЗК України 1990 року (чинного на час існування спірних правовідносин) державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно роз`яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що засвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Отже, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і незалежно від отримання ним правовстановлюючого документу. Суд вважає, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) у землях КСП ім. Фрунзе с. Лютарка Ізяславського району Хмельницької області. Згідно з ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 2 Закону «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. У п. 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Таким чином, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 392, 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved