Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» заборгованість по орендній платі землі в розмірі 21 226,12 грн., а також судові витрати в справі. Позов мотивовано тим, що відповідно до Додаткових угод від 27.12.2021 до Договорів оренди землі від 20.12.2017 та від 05.06.2015 [PERSON] передала орендарю ТОВ «Західна агровиробнича компанія» в строкове платне користування земельні ділянки площею 1,6153 га та 0,8128 га строком на 7 років. Згідно умов договорів орендар зобов`язується сплачувати орендну плату до 31 грудня поточного року у грошовій сумі 2457,52 грн. та 18768,60 грн. відповідно. Станом на 20.06.2024 орендна плата за 2023 рік позивачу не виплачена, а звернення до відповідача з вимогою виплати орендної плати так і залишалися не виконаними. Тому позивачка змушена звернутися до суду. 1.2. Відповідачем продано відзив на позовну заяву, згідно якого вважають заявлений позов необґрунтованим. У відзиві представник вказує, що дійсно між сторонами було укладено Договір оренди землі від 20.12.2017, згідно з умовами якого розмір орендної плати складає 5494,31 грн. Згідно додаткової угоди від 27.12.2021 до Договору розмір орендної плати становить 18768,60 грн. Також між сторонами було укладено Договір оренди землі від 05.06.2015, згідно з умовами якого орендна плата становить 739,10 грн. Відповідно додаткової угоди до вказаного Договору від 27.12.2021, розмір орендної плати становить 2457,52 грн. Враховуючи норми ПК України, орендар при нарахуванні фізичній особі (орендодавцю) орендної плати повинен утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовий збір за ставкою 1,5%. З урахуванням наведеного, відповідач мав сплачувати позивачу за 2 договорами оренду: за 2018-2021 роки по 5017,90 грн. за кожен рік, за 2022-2023 роки по 17087,03 за кожен рік. Фактично позивачу виплачено орендну плату: за 2018 рік - 5958,79 грн., за 2019 рік - 7526,85 грн., за 2020 рік - 7526,83 грн., за 2021 рік - 19036,66 грн. та за 2022 рік - 19287,55 грн. Таким чином, наявна переплата за 2019-2022 роки у розмірі 22178,02 грн. За 2023 рік нарахована, але не виплачена орендна плата складає 17087,03 грн. Тому, вважають, що заборгованість відповідача перед позивачем відсутня, натомість наявна переплата за договорами оренди землі в сумі 5090,99 грн.. Тому просить у позові відмовити. 1.3 Представник позивача адвокат Бойчук К.М. подала до суду відповідь на відзив, згідно якого зазначає, що відповідач не повідомив позивача про причини не виплати орендної плати, оскільки витрати, які нібито сплачує відповідач при виплаті орендної плати, не сплачуються по жодному з отримувачів орендної плати товариства, а вказана орендна плата виплачується в розмірі, вказаному у договорі. Дані обставини не спростовані відповідачем. Щодо зарахування не сплачених витрат за минулі періоди, то такі односторонні дії суперечать чинному законодавству. Стягнення коштів, які на думку відповідача, набуті незаконно, проводиться у іншому порядку. Тому вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 12.07.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок площею 1,6153 га кадастровий номер 5623886900:05:015:0380 та земельної ділянки площею 0,81 га кадастровий номер 5623886900:05:015:0614, що розташовані на території Миколаївської сільської ради Дубенського району Рівненської області (а.с.15-16). 27.12.2021 між [PERSON] та ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» було укладено Додаткову угоду б/н до Договору оренди землі від 20.12.2017, згідно з якою орендодавець [PERSON] передала, а орендар ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» прийняла в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,6153 га, кадастровий номер 5623886900:05:015:0380, строком на 7 років. Відповідно п. 4.1 вказаної угоди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 18768,60 грн. за повний рік оренди. З суми орендної плати орендарем, як податковим агентом, утримуються податки та збори, передбачені чинним законодавством (п. 4.2 Додаткової угоди). Державна реєстрація договорів проведена (а.с.3-8,15). Також 27.12.2021 між [PERSON] та ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» було укладено Додаткову угоду б/н до Договору оренди землі від 05.06.2015, згідно з якою орендодавець [PERSON] передала, а орендар ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» прийняла в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,8128 га, кадастровий номер 5623886900:05:015:0614, строком на 7 років. Відповідно п. 4.1 вказаної угоди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 2457,52 грн. за повний рік оренди. З суми орендної плати орендарем, як податковим агентом, утримуються податки та збори, передбачені чинним законодавством (п. 4.2 Додаткової угоди). Державна реєстрація договорів проведена (а.с.9-14, 16). 20.04.2024 представник [PERSON] адвокат Бойчук К.М. було надіслано на адресу ТОВ «Західна агровиробнича компанія» досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань на протязі 5 днів з моменту отримання вимоги, однак така залишена відповідачем без реагування (а.с.14-18). З наданої стороною відповідача відомості про виплату готівки №0000000374 від 21.11.2018 [PERSON] виплачено орендну плату на суму 940,87 грн. (111,56 грн. за ділянку площею 0,8128 га та 829,31 грн. за ділянку площею 1,6153 га). Згідно відомості про виплату готівки №00000003700 від 23.08.2018 [PERSON] виплачено орендну плату на суму 5017,89 грн. (41, 41 зворот, 49-50). За 2019 рік [PERSON] сплачено ТОВ «Західна агровиробнича компанія» орендну плату у розмірі 7525,83 грн., що підтверджується відомістю про виплату готівки №00000002533 від 15.11.2019 (а.с.48, 48 зворот). За 2020 рік [PERSON] сплачено ТОВ «Західна агровиробнича компанія» орендну плату у розмірі 7 526,84 грн., що підтверджується відомістю про виплату готівки №НВГ00002253 від 09.04.2021 та випискою від 24.03.2021 (а.с.45-47, 51). За 2021 рік [PERSON] сплачено ТОВ «Західна агровиробнича компанія» орендну плату у розмірі 19036,66 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №9111214119 від 13.08.2021 та платіжною інструкцією №2416 від 23.06.2022 (а.с.42,43). За 2022 рік [PERSON] сплачено ТОВ «Західна агровиробнича компанія» орендну плату у розмірі19287,55 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2473203833 від 23.12.2022 (а.с.42 зворот). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. За ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Відповідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі. Умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»). Згідно зі ст.18 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. У ст. 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Нормами ст. 21 вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах - ст. 22 вказаного Закону. Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Відповідно п.4.2 Договору оренди землі податковим агентом за цим договором є орендар. Податок з доходів фізичних осіб сплачується податковим агентом (орендарем) за рахунок орендодавця: шляхом утримання з орендодавця податковим агентом належної до сплати в бюджет грошової суми податку, розмір якої визначений законодавством України у день отримання орендодавцем належної орендної плати. Положеннями п. п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 розд. ІV Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, дохід від надання майна в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170.1 ст. 170 ПКУ. Відповідно п. п. 170.1.1 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ (п. п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України). За п. 1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, що між сторонами у даній справі виник спір з приводу стягнення орендної плати за користування земельними ділянками у 2023 році. Підставою для щорічного нарахування та сплати орендної плати відповідачем за користування земельними ділянками позивачки, є Договори оренди земельної ділянки та додаткові угоди до них, у яких чітко визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у визначеному розмірі за повний рік оренди до 31 грудня. З урахуванням того, що відповідно ст.15, 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення є істотними (обов`язковими для включення) умовами договору, а також розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи відомостей про виплату орендної плати позивачу за 2023 рік у розмірі, визначеному у договорі, суд вважає, що відповідач належно не виконав умови договору щодо виплати позивачу орендної плати за 2023 рік та порушив вимоги статей 21, 25 Закону України «Про оренду землі», а також умови Додаткової угоди від 27.12.2021 до Договору оренди землі від 20.12.2017 та Додаткової угоди від 27.12.2021до Договору оренди землі від 05.06.2015. При цьому, існування факту невиплати заборгованості по орендній платі за 20223 рік не заперечує і саме товариство у відзиві на позовну заяву. 5.2 Суд відхиляє доводи сторони відповідача, що у зв`язку із наявною переплатою за 2019-2022 роки орендної плати, заборгованість перед позивачем відсутня з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, жодної письмової домовленості (додаткової угоди) про виплату орендної плати орендарем позивачці наперед (у рахунок майбутніх років користування земельною ділянкою або авансом) за діючими договорами оренди землі та додаткових угод до них сторонами оформлено не було. Також суду сторони не надали доказів узгодження між ними в позадоговірному листуванні чи в інший спосіб умов проплат орендної плати в більших розмірах ніж передбачено діючим договором із переплатами в рахунок майбутніх розрахункових періодів за користування земельними ділянками, які б в силу вимог ст.207 ЦК України можна було б розглядати в якості діючих положень договору. Із огляду на наведене, доводи сторони відповідача визнаються судом непереконливими в силу їх недоведеності належними та допустимими доказами. Крім того, суд звертає увагу, що норми діючих договорів оренди земельної ділянки та додаткові угоди до них не забороняють виплату орендної плати в більшому розмірі ніж визначено в їх нормах, проте фактично проведені виплати орендної плати позивачу в підвищеному розмірі за попередні роки суд не розглядає в якості переплати орендної плати, яку можна спрямувати в рахунок сплати орендарем орендної плати позивачці за 2023 рік при відсутності у діючому договорі положень про можливість здійснення таких проплат та неукладеності додаткових угод про це між сторонами спору. 5.3 Разом з тим, суд не може погодитися із здійсненими позивачкою обрахуваннями розміру заборгованості по орендній платі, яка підлягає стягненню на її користь. Згідно п. 4.2 Додаткової угоди від 27.12.2021 до Договору оренди землі від 20.12.2017 та п. 4.2 Додаткової угоди від 27.12.2021 до Договору оренди землі від 05.06.2015, передбачено, що з суми орендної плати орендарем, як податковим агентом, утримуються податки та збори, передбачені чинним законодавством. Таким чином, у будь-якому випадку саме відповідач як податковий агент зобов`язаний з дотриманням норм Податкового кодексу України, сплатити податки з нарахованого або нарахованого та виплаченого на користь позивача розміру орендної плати, а відтак розмір вказаної заборгованості на корись [PERSON] має бути виплачений не в визначеному умовами договору розмірі, а вже із здійсненими орендарем необхідними податковими відрахуваннями. Враховуючи норми діючого податкового законодавства ТОВ «Західна агровиробнича компанія» як податковий агент при виплаті орендної плати повинен утримувати податок на доходи фізичних осіб 18% та військовий збір 1,5%. Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою площею 1,6153 га згідно Додаткової угоди від 27.12.2021 становить 18768,60 грн. на рік та за користування земельною ділянкою площею 0,8128 га згідно Додаткової угоди від 27.12.2021 - 2457,52 грн. на рік. Враховуючи обов`язок орендаря, як податкового агента, сплатити встановлені законодавством податки, сума, яка підлягає виплаті позивачці як власнику вказаних земельних ділянок, становить 17087,03 грн. ((18768,60 грн. + 2457,52 грн.) - 19,5%). 5.4 В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.5 Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом з`ясовано, що обумовлені [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги від 20.04.2024, Ордером серії ВК №1127818 та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 02.07.2024 (а.с.28-31). Позовні вимоги задоволено судом на 80,5%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 975,02 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 4830 грн.

Outcome: partial