Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

07.10.2024 позивачка через свого представника звернулася в суд із зазначеним позовом, у якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на підставі судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2017 та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2016, який був розірваний 30.11.2017. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Виконавчим комітетом Червоноградської міської ради було визначено місце проживання сина з нею. Згідно судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2017 у справі №459/2802/17 з відповідача стягуються аліменти в її користь у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 23.10.2017 до досягнення дитиною повноліття та, на даний момент, виконавчий лист перебуває на виконанні. Станом на 01.09.2024, заборгованість боржника зі сплати аліментів становить 62308,39 грн. Присуджений у\~2017\~році судом розмір аліментів 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку явно не відповідає розміру аліментів, який є необхідним та достатнім для нормального утримання дитини. На даний час, така сума становить\~1598\~грн. Також зазначає, що зараз вона перебуває у стані вагітності, у зв?язку з чим наявні додаткові витрати, при цьому, не має можливості працювати, що погіршує її майнове становище та ускладнює утримувати сина. Тому, просить позов задовольнити. Ухвалою від 10.10.2024 відкрито провадження у справі. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з підстав, вказаних у ньому, просив позовні вимоги задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо задоволення позовної заяви. Розглянувши заяву, заслухавши пояснення, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2016, який був розірваний 30.11.2017, згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області (а.с. 9). У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження, серії [NUMBER] (а.с. 7). Як вбачається із копії довідки про реєстрацію про місце проживання особи №7783 від 04.05.2018, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до копії витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради №147 від 30.07.2024\~року, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір?ю [PERSON] (а.с. 8). Згідно копії судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 10.11.2017 у справі №459/2802/17 з відповідача стягуються аліменти в користь позивачка у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 23.10.2017 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). 22.08.2018 було відкрито виконавче провадження №55865957 про стягнення аліментів з відповідача на підставі вказаного вище судового наказу, що встановлено з копії постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 11). Станом на 01.09.2024 у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 62308,39 грн, що підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментах від 10.09.2024 (а.с. 12). Позивачка дійсно перебуває у стані вагітності, згідно з відповідною копією довідки, що міститься у матеріалах справи (а.с. 14). Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ) до усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8Закону України"Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3ст.181 СК України(в редакції Закону № 2-37-УІІІ від 17.05.2017 р., від 08.06.17 р.№ 102) кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із приписів ст. 192 СК України вбачається, що, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 143цс13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що аліменти, які сплачуються з відповідача є недостатніми для утримання та нормального розвитку неповнолітньої дитини сторін, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що слід задовольнити позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів, оскільки таке право позивачу гарантовано ч.3 ст.181 СК України. Таким чином, слід змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду та стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць до досягнення дитиною повноліття. Також, слід припинити нарахування і стягнення аліментів за судовим наказом Червоноградського міського суду Львівської області від 10.11.2017 у справі №459/2802/17 та відкликати такий після набрання чинності цим рішенням. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони батька, враховуючи її потреби, зможе забезпечити право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Питання щодо стягнення судового збору вирішуються в порядку ст. 141 ЦПК України. При поданні позовної заяви, позивачка була звільнена від сплати судового збору, відповідача, в свою чергу, також слід звільнити від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», так як такий є учасником бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення. Враховуючи наведене вище, згідно із ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved