Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явлених позовів. а. первісний позов. У квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з первісним позовом та обґрунтовувала його тим, що 21 травня 2015 року вона придбала у [PERSON] 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] . Інша 1/2 частка в цьому об`єкті нерухомого майна належить [PERSON] . Спірне домоволодіння складається\~з житлового\~будинку,\~до складу\~якого входить\~веранда 1-І\~площею 8,7\~кв.м.,\~кухня 1-1\~площею 5,8\~кв.м.,\~житлова кімната\~1-2\~площею 7,7\~кв.м.,\~житлова кімната\~1-3\~площею 12,9\~кв.м.,\~передпокій 2-1\~площею 12,2\~кв.м.,\~кухня 2-2\~площею 20,1\~кв.м.,\~санвузол 2-3\~площею 5,8\~кв.м.,\~житлова кімната\~2-4\~площею 10,5\~кв.\~м.\~та житлова\~кімната 2-5\~площею 9,3\~кв.м.,\~а також\~з таких\~надвірних будівель\~та господарських\~споруд:\~погреба під\~частиною будівлі\~«В»,\~сараю «Б»,\~убиральні «Г»,\~ґанку «а-1»,\~ґанку «а3»,\~колонки питної\~«Ж»,\~ями вигрібної\~«З»,\~огорожі №,\~хвіртки №1,\~огорожі №2,\~огорожі №3,\~огорожі №4,\~воріт №5.\~ [PERSON] \~посилалась на\~те,\~що 21\~травня 2015\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~був укладений\~договір конкретного\~користування,\~за яким\~у користування\~ [PERSON] \~була передана\~частина житлового\~будинку,\~що складається\~з веранди\~1-І\~площею 8,7\~кв.м.,\~кухні 1-1\~площею 5,8\~кв.м.,\~житлової кімнати\~1-2\~площею 7,7\~кв.м.,\~житлової кімнати\~1-3\~площею 12,9\~кв.м.,\~а також\~убиральня «Г».\~У користування\~ [PERSON] \~була передана\~інша частина\~житлового будинку,\~що складається\~з передпокою\~2-1\~площею 12,2\~кв.м.,\~кухні 2-2\~площею 20,1\~кв.м.,\~санвузла 2-3\~площею 5,8\~кв.м.,\~житлової кімнати\~2-4\~площею 10,5\~кв.м.,\~житлової кімнати\~2-5\~площею 9,3\~кв.м.,\~а також\~погріб під\~частиною будівлі\~«В»,\~сарай «Б»\~та яма\~вигрібна «З».\~Інші надвірні\~будівлі та\~господарські споруди,\~а саме\~колонка питна\~«Ж»,\~огорожа №,\~хвіртка №1,\~огорожа №2,\~огорожа №3,\~огорожа №4\~та ворота\~№5,\~були залишені\~у спільному\~користуванні співвласників\~домоволодіння.\~Після того,\~як [PERSON] \~придбала у\~ [PERSON] 1/2 частку в домоволодінні, умови договору конкретного користування від 21 травня 2015 року зберегли свою обов`язковість для сторін. Тому [PERSON] просила суд здійснити поділ в натурі домоволодіння по [ADDRESS] та\~передати у\~власність позивача\~частину житлового\~будинку,\~що складається\~з веранди\~1-І\~площею 8,7\~кв.м.,\~кухні 1-1\~площею 5,8\~кв.м.,\~житлової кімнати\~1-2\~площею 7,7\~кв.м.\~та житлової\~кімнати 1-3\~площею 12,9\~кв.м.,\~а також\~такі надвірні\~будівлі та\~господарські споруди:\~веранду «а»,\~убиральню «Г»\~та ґанок\~«а-1»;\~передати у\~власність [PERSON] \~іншу частину\~житлового будинку,\~що складається\~з передпокою\~2-1\~площею 12,2\~кв.м.,\~кухні 2-2\~площею 20,1\~кв.м.,\~санвузла 2-3\~площею 5,8\~кв.м.,\~житлової кімнати\~2-4\~площею 10,5\~кв.м.\~та житлової\~кімнати 2-5\~площею 9,3\~кв.м.,\~а також\~такі надвірні\~будівлі та\~господарські споруди:\~погріб під\~частиною будівлі\~«В»,\~прибудову «а2»,\~сарай «Б»\~та яму\~вигрібна «З»;\~інші надвірні\~будівлі та\~господарські споруди,\~а саме\~колонку питну\~«Ж»,\~хвіртку №1,\~огорожу №2,\~огорожу №3,\~огорожу №4\~та ворота\~№5,\~залишити у\~спільній частковій\~власності сторінз визнанням за кожним співвласником права власності на 1/2 частку в цих об`єктах нерухомого майна. В ході підготовчого провадження представник позивача [PERSON] подав заяву про часткову зміну предмета позову (а.с.63-69 т.1), в якій він просить здійснити поділ в натурі домоволодіння по [ADDRESS] та\~передати у\~власність його\~довірителя частину\~житлового будинку,\~що складається\~з веранди\~1-І\~площею 8,7\~кв.м.,\~кухні 1-1\~площею 5,8\~кв.м.,\~житлової кімнати\~1-2\~площею 7,7\~кв.м.,\~житлової кімнати\~1-3\~площею 12,9\~кв.м.\~та житлової\~кімнати 2-4\~площею 10,5\~кв.м.,\~а також\~такі надвірні\~будівлі та\~господарські споруди:\~веранду «а»,\~убиральню «Г»,\~ґанок «а-1»\~та колонку\~питну «Ж»;\~передати у\~власність відповідача\~іншу частину\~житлового будинку,\~що складається\~з передпокою\~2-1\~площею 12,2\~кв.м.,\~кухні 2-2\~площею 20,1\~кв.м.,\~санвузла 2-3\~площею 5,8\~кв.м.\~та житлової\~кімнати 2-5\~площею 9,3\~кв.м.,\~а також\~такі надвірні\~будівлі та\~господарські споруди:\~погріб під\~частиною будівлі\~«В»,\~прибудову «а2»,\~сарай «Б»,\~ґанок «а3»\~та яму\~вигрібна «З»;\~інші надвірні\~будівлі та\~господарські споруди,\~а саме\~колонку питну\~«Ж»,\~хвіртку №1,\~огорожу №2,\~огорожу №3,\~огорожу №4\~та ворота\~№5,\~залишити у\~спільній частковій\~власності сторінз визнанням за кожним співвласником права власності на 1/2 частку в цих об`єктах нерухомого майна. б. зустрічний позов. [PERSON] також пред`явила зустрічний позов (а.с.232-235 т.1), в якому вона посилається на те, що передпокій 2-1 площею 12,2 кв.м., частина кухні 2-2 площею 11,86 кв.м., санвузол 2-3 площею 5,8 кв.м. та ґанок «а3» складають прибудову «а2» площею 36,1 кв.м., яку відповідач побудував за свій рахунок ще у 2007 році, тобто задовго до придбання позивачем 1/2 частки в домоволодінні. Тому [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на прибудову «а2» по [ADDRESS] . в. ставлення учасників справи до пред`явлених позовів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує первісний позов та просить здійснити поділ в натурі домоволодіння по [ADDRESS] за варіантом №2 висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №10246 від 21 листопада 2023 року. Крім того, він не визнає зустрічний позов та заперечує проти його задоволення. [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують зустрічний позов та наполягають на його задоволенні. У випадку задоволення первісного позову вони просять здійснити поділ в натурі спірного домоволодіння за варіантом висновку експерта, що враховує умови договору конкретного користування від 21 травня 2015 року та порядок користування домоволодінням, що склався між сторонами протягом декількох років поспіль. 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8 квітня 2021 року (а.с.26 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 22 квітня 2021 року (а.с.30-31 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 листопада 2021 року (а.с.246-247 т.1) зустрічний позов, пред`явлений [PERSON] , був об`єднаний в одне провадження з первісним позовом, поданим [PERSON] . Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 грудня 2021 року (а.с.6-8 т.2) заяву про часткову зміну предмета зустрічного позову було повернуто представнику відповідача [PERSON] . Ухвалою Бориспільського\~міськрайонного суду\~від 13\~квітня 2022\~року (а.с.30-33\~т.2)\~було зупинено\~провадження у\~цивільній справі\~до набрання\~законної сили\~судовим рішенням\~у цивільній\~справі №359/13214/21\~за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про переведення прав та обов`язків за договором купівлі-продажу частки житлового будинку. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 2 червня 2022 року (а.с.38а т.2) було поновлено провадження у цивільній справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 жовтня 2022 року (а.с.70-73 т.2), залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року (а.с.106-115 т.2) було призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у цивільній справі на час її проведення. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 грудня 2023 року (а.с.219 т.2) було поновлено провадження у цивільній справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 27 лютого 2024 року (а.с.244 т.2) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 15 листопада 2024 року (а.с.48-49 т.3) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення судової будівельно-технічної експертизи. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 8 лютого 2006 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.188 т.1), зі змісту якого вбачається, що вона набула право власності на 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10093996 від 15 березня 2006 року (а.с.189 т.1). В той же день [PERSON] також отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.184 т.1), зі змісту якого вбачається, що він набув право власності на іншу 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10049774 від 10 березня 2006 року (а.с.185 т.1). 18 вересня 2008 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу (а.с.213 т.1), за яким він відчужив у власність [PERSON] його 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21427602 від 26 грудня 2008 року (а.с.218 т.1). 21 травня 2015 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір конкретного користування (а.с.14-15 т.1), яким був визначений порядок спільного користування домоволодінням по [ADDRESS] . Зокрема, у користування [PERSON] були передані такі приміщення житлового будинку: веранда 1-І\~площею 8,7\~кв.м.,\~кухня 1-1\~площею 5,8\~кв.м.,\~житлова кімната\~1-2\~площею 7,7\~кв.м.\~та житлова\~кімната 1-3\~площею 12,9\~кв.м.,\~а також\~убиральня «Г».\~Укористування\~відповідача були\~передані інші\~приміщення житлового\~будинку: передпокій 2-1 площею 12,2 кв.м., кухня 2-2 площею 20,1 кв.м., санвузол 2-3 площею 5,8 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 10,5 кв.м. та житлова кімната 2-5 площею 9,3 кв.м.; а також такі господарські будівлі і споруди: погріб під частиною будівлі «В», сарай «Б» та яма вигрібна «З». У спільному користуванні співвласників були залишені колонка питна «Ж», огорожа № та огорожа №1-№5. В той же день [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу (а.с.8-11 т.1), за яким [PERSON] відчужив у власність позивача 1/2 частку в домоволодінні по [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №37877960 від 21 травня 2015 року (а.с.12-13 т.1). Спірні правовідносини регулюються главою 26 «Право спільної власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.1, ч.2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як роз`яснив\~Пленум Верховного\~Суду України\~в п.7\~постанови №7\~від 4\~жовтня 1991\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства,\~що регулює\~право приватної\~власності громадян\~на жилий\~будинок» в\~спорах про\~поділ будинку\~в натурі\~учасникам спільної\~часткової власності\~на будинок\~може бути\~виділено відокремлену\~частину будинку,\~яка відповідає\~розміру їх\~часток у\~праві власності. Якщо\~виділ технічно\~можливий,\~але з\~відхиленням від\~розміру часток\~кожного власника,\~суд з\~врахуванням конкретних\~обставин може\~провести його\~зі зміною\~ідеальних часток\~і присудженням\~грошової компенсації\~учаснику спільної\~власності,\~частка якого\~зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Правовий висновок, викладений в п.7 постанови №7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», не втратив свою актуальність та був підтриманий Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 вересня 2020 року у справі №286/3653/18 (провадження №61-38св20). Зокрема, в означеному судовому рішенні було наголошено на тому, що, виходячи з аналізу змісту статей 183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо вимог первісного позову. З копії технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.16-20 т.1) вбачається, що спірне домоволодіння складається з житлового будинку, до складу якого входить веранда 1-І площею 8,7 кв.м., кухня 1-1 площею 5,8 кв.м., житлова кімната 1-2 площею 7,7 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 12,9 кв.м., передпокій 2-1 площею 12,2 кв.м., кухня 2-2 площею 20,1 кв.м., санвузол 2-3 площею 5,8 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 10,5 кв. м. та житлова кімната 2-5 площею 9,3 кв.м., а також з таких надвірних будівель та господарських споруд: погреба під частиною будівлі «В», сараю «Б», убиральні «Г», ґанку «а-1», ґанку «а3», колонки питної «Ж», ями вигрібної «З», огорожі №, хвіртки №1, огорожі №2, огорожі №3, огорожі №4, воріт №5. Допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON] показав, що він виконував судову оціночну-будівельну та будівельно-технічну експертизу. В ході проведення дослідження експерт [PERSON] здійснював огляд спірного домоволодіння та виявив, що ґанок «а-1», убиральня «Г», колонка питна «Ж», огорожа №, хвіртка №1, огорожа №2 та огорожа №4 демонтовані. Тому об`єктом поділу є домоволодіння по [ADDRESS] , що складається з житлового будинку, до складу якого входить веранда 1-І площею 8,7 кв.м., кухня 1-1 площею 5,8 кв.м., житлова кімната 1-2 площею 7,7 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 12,9 кв.м., передпокій 2-1 площею 12,2 кв.м., кухня 2-2 площею 20,1 кв.м., санвузол 2-3 площею 5,8 кв.м., житлова кімната 2-4 площею 10,5 кв. м. та житлова кімната 2-5 площею 9,3 кв.м., а також з таких надвірних будівель та господарських споруд: погреба під частиною будівлі «В», сараю «Б», ґанку «а3», ями вигрібної «З», огорожі №3, воріт №5. Зі змісту висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №10246 від 21 листопада 2023 року (а.с.163-216 т.2) вбачається можливість поділу в натурі домоволодіння по [ADDRESS] з урахуванням умов договору конкретного користування, укладеного 21 травня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, експерт [PERSON] запропонував виділити у власність [PERSON] частину житлового будинку загальною площею 35,1 кв.м., що складається з веранди 1-І площею 8,7 кв.м., кухні 1-1 площею 5,8 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 7,7 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 12,9 кв.м.; виділити у власність відповідача іншу частину житлового будинку, що складається з таких приміщень загальною площею 57,9 кв.м.: передпокою 2-1 площею 12,2 кв.м., кухні 2-2 площею 20,1 кв.м., санвузла 2-3 площею 5,8 кв.м., житлової кімнати 2-4 площею 10,5 кв.м. та житлової кімнати 2-5 площею 9,3 кв.м., а також таких господарських будівель і споруд: ґанку «а3», сараю «Б», погребу під частиною будівлі «В» та ями вигрібної «З»; огорожу №3 та ворота №5 залишити у спільному користуванні сторін. В грошовому вираженні частка позивача в домоволодінні буде зменшено на 359089 гривень 00 копійок, а частка відповідача в цьому об`єкті нерухомого майна навпаки буде збільшено на 359089 гривень 00 копійок. В такому випадку [PERSON] підлягає відшкодуванню грошова компенсація за відступлення від розміру часток в домоволодінні в розмірі 359089 гривень 00 копійок. Зі змісту висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №10246 від 21 листопада 2023 року (а.с.163-216 т.2) вбачається, що експерт [PERSON] запропонував ще два варіанти поділу в натурі домоволодіння по [ADDRESS] , в яких у власність [PERSON] виділяється житлова кімната 2-4 площею 10,5 кв. м. або житлова кімната 2-5 площею 9,3 кв.м. Однак виділення у власність позивача хоча б однієї з вказаних кімнат суперечитиме договору купівлі-продажу від 21 травня 2015 року, за яким [PERSON] придбала 1/2 частку в спірному домоволодінні. Як вбачається з п.4 цього договору, умови договору конкретного користування від 21 травня 2015 року були обов`язковими для позивача, який був обізнаний про те, що у користуванні [PERSON] перебувала лише веранда 1-І площею 8,7 кв.м., кухня 1-1 площею 5,8 кв.м., житлова кімната 1-2 площею 7,7 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 12,9 кв.м. та убиральня «Г». Сторони користувались домоволодінням з дотриманням узгодженого порядку протягом 9 років. Тому посилання представника позивача [PERSON] на те, що здійснення поділу в натурі домоволодіння з урахуванням вказаного договору нібито призведе до позбавлення його довірителя права на додаткову кімнату, підлягає критичній оцінці. Адже [PERSON] отримає справедливу сатисфакцію. У зв`язку з тим, що на підставі договору конкретного користування від 21 травня 2015 року в житловому будинку були облаштовані дві ізольовані квартири, здійснення поділу в натурі домоволодіння з урахуванням вказаного договору навіть не потребуватиме витрат істотних грошових коштів на виконання будівельних робіт з переобладнання житлового будинку. Крім того, в результаті поділу в натурі спірного домоволодіння за варіантом № [NUMBER] [PERSON] не тільки буде позбавлена житлової кімнати 2-5 площею 9,3 кв.м., а також з неї будуть стягуватись грошові кошти в розмірі 300075 гривень 00 копійок; за варіантом № [NUMBER] відповідач буде позбавлений житлової кімнати 2-4 площею 10,5 кв.м., а також з нього будуть стягуватись грошові кошти в розмірі 295023 гривень 00 копійок; за варіантом поділу домоволодіння в натурі, визначеним з урахуванням договору конкретного користування від 21 травня 2015 року, з [PERSON] стягуватимуться лише грошові кошти в розмірі 359089 гривень 00 копійок, тоді як за нею зберігатимуться житлові кімнати 2-4 та 2-5, якими вона користується протягом тривалого періоду часу. Одночасне позбавлення відповідача вказаних житлових кімнат та стягнення з нього грошових коштів фактично в однаковому розмірі суперечить принципам справедливості, розумності та добросовісності, які згідно з п.6 ст.3 ЦК України відносяться до загальних засад цивільного законодавства. Тому при поділі в натурі спірного домоволодіння суд не застосовує варіанти № [NUMBER] та №2 до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №10246 від 21 листопада 2023 року. З огляду на це суд висновує про те, що поділ в натурі домоволодіння по [ADDRESS] належить здійснити шляхом виділення у власність [PERSON] частини житлового будинку загальною площею 35,1 кв.м., що складається з веранди 1-І площею 8,7 кв.м., кухні 1-1 площею 5,8 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 7,7 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 12,9 кв.м.; виділення у власність [PERSON] іншої частини домоволодіння, що складається з таких приміщень житлового будинку загальною площею 57,9 кв.м.: передпокою 2-1 площею 12,2 кв.м., кухні 2-2 площею 20,1 кв.м., санвузла 2-3 площею 5,8 кв.м., житлової кімнати 2-4 площею 10,5 кв.м. та житлової кімнати 2-5 площею 9,3 кв.м.; а також таких господарських будівель і споруд: ґанку «а3», сараю «Б», погребу під частиною будівлі «В» та ями вигрібної «З»; залишення у спільному користуванні сторін огорожі № [NUMBER] та воріт №5. Крім того, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути грошову компенсацію за відступлення від розміру часток в домоволодінні в розмірі 359089 гривень 00 копійок. Підстави для здійснення поділу в натурі домоволодіння по [ADDRESS] за іншим варіантом, зокрема за варіантом № [NUMBER] до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №10246 від 21 листопада 2023 року відсутні. Тому у задоволенні первісного позову в частині цієї вимоги [PERSON] належить відмовити. У зв`язку з тим, що здійснений поділ в натурі домоволодіння по [ADDRESS] , на підставі ч.2 ст.367 ЦК України слід припинити право спільної часткової власності сторін на цей об`єкт нерухомого майна. б. щодо вимог зустрічного позову. В матеріалах цивільної справи відсутні беззаперечні письмові докази (копій фінансових та платіжних документів) на підтвердження того, що передпокій 2-1 площею 12,2 кв.м., частина кухні 2-2 площею 11,86 кв.м., санвузол 2-3 площею 5,8 кв.м. та ґанок «а3» були побудовані виключно за рахунок [PERSON] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що будівництво здійснювалось відповідачем. Однак показання вказаних свідків є занадто поверховими та не можуть вважатись достатніми доказами в розумінні ч.1 ст.80 ЦПК України для підтвердження здійснення будівництва прибудови лише за рахунок відповідача. Крім того, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та її представник [PERSON] не подали жодного доказу на підтвердження того, що передпокій 2-1 площею 12,2 кв.м., частина кухні 2-2 площею 11,86 кв.м., санвузол 2-3 площею 5,8 кв.м. та ґанок «а3» можна відокремити від житлового будинку по [ADDRESS] . Зокрема, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 жовтня 2022 року (а.с.70-73 т.2) було призначено судову будівельно-технічну експертизу та поставлено перед експертом питання про те, чи існує технічна можливість відокремлення вказаних приміщень від спірного домоволодіння. Обов`язок з оплати експертизи в частині цього питання був покладений на [PERSON] . Зі змісту ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 5 липня 2023 року (а.с.145-147 т.2) вбачається, що відповідач не виконав вказаний обов`язок та не оплатив експертизу в частині перевірки технічної можливості відокремлення передпокою 2-1 площею 12,2 кв.м., частини кухні 2-2 площею 11,86 кв.м., санвузла 2-3 площею 5,8 кв.м. та ґанку «а3» від житлового будинку по [ADDRESS] . З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для визнання за відповідачем права власності на прибудову «а2» по [ADDRESS] , яка не є об`єктом цивільного права в розумінні ст.177 ЦК України. Тому у задоволенні зустрічного позову [PERSON] належить відмовити. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що при пред`явленні первісного позову [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1585 гривень 00 копійок. Відповідач також витратив грошові кошти в розмірі 1101 гривні 53 копійок на оплату судового збору за подання зустрічного позову. Ці обставини підтверджуються квитанціями від 8 квітня 2021 року та 7 жовтня 2021 року (а.с.1, 236 т.1). Первісний позов задоволений, тоді як у задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1585 гривень 00 копійок. Підстави для відшкодування відповідачу судових витрат відсутні.

Outcome: partial