Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по цільовому пільговому державному кредиту для здобуття вищої освіти. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 1 166,00 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 16 січня 2001 року між сторонами було укладено Угоду про навчання студента №21, відповідно до якої відповідачу надається цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти, відповідно до рішення вченої (педагогічної) ради вищого навчального закладу від 15 січня 2001 року №1 строком на 48 місяців, з січня 2001року по січня 2005 року із сплатою 3-х відсотків річних протягом п`ятнадцяти років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення відповідачем вищого навчального закладу. Представник позивача зазначає, що відповідач отримала кредит у сумі 8 750,00 грн. Відповідач закінчила навчання 30 червня 2005 року, з 01 червня 2005 року розпочалось повернення відповідачем до бюджету одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Однак відповідач свої зобов`язання за угодою належним чином не виконує та станом на 01 березня 2023 року має заборгованість в розмірі 1 166,00 грн по неповернутій сумі наданого кредиту. Станом на час звернення до суду із позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем залишається непогашеною. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Наказом Міністерства освіти і науки України від 17 серпня 2016 року №992 «Про присвоєння імені Національному технічному університету України «Київський політехнічний інститут», прийнято пропозицію Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» про присвоєння Національному технічному університету України «Київський політехнічний інститут» імені [PERSON] і надалі іменувати його Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського».(а.с. 5) 07 листопада 2009 року відповідач уклала шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с. 9-а) 16 січня 2001 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний університет» та [PERSON] укладено угоду про навчання студента № 21, відповідно до умов якої відповідачу надається цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти, відповідно до рішення вченої (педагогічної) ради вищого навчального закладу від 15 січня 2001 року №1 строком на 48 місяців, з січня 2001року по січня 2005 року із сплатою 3-х відсотків річних протягом п`ятнадцяти років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення відповідачем вищого навчального закладу. (а.с. 6-9). Відповідно до п.4.1. угоди, відповідач зобов`язався забезпечити повернення до бюджету через банк одержаного кредиту та відсотків за користування ним починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання. Згідно п.8.9. строк дії цієї угоди встановлюється з дня надання кредиту і до повного погашення кредиту та відсотків. Відповідно до наказу №2463-с від 30 червня 2004 року проректора з навчальної роботи НТУ «КПІ», згідно з рішенням державної екзаменаційної комісії протокол № 5 від 10 червня 2004 року, [PERSON] видано диплом про здобуття повної вищої освіти за спеціальністю «Соціальна робота» присвоєно кваліфікацію «фахівця соціальної роботи». (а.с. 11-12) Пунктом 22 Порядку надання цільових пільгових кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 № 916 та п. 1.1., 4.1 Угоди передбачено, що одержувач кредиту зобов`язаний повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та 3% річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з 12-го місяця, а у разі відрахування - починаючи з 3-го місяця після відрахування, шляхом внесення коштів на банківський рахунок позивача до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним. Пунктом 23 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916 передбачено, що в разі невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту, вищий навчальний заклад застосовує заходи для стягнення заборгованості відповідно до законодавства. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Університет свої зобов`язання за Угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 8 750,00 грн (а.с.10). Як убачається з матеріалів справи, відповідачем не в повному обсязі виконані зобов`язання за кредитом та відсотками перед Університетом, що відображено в розрахунку заборгованості (а.с.13) та не спростовано відповідачем. Таким чином, в порушення умов угоди та вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаною вище угодою не виконала в повному обсязі. Згідно розрахунку заборгованості з повернення кредиту на навчання станом на 01.03.2023, [PERSON] має заборгованість по оплаті за навчання за угодою №21 від 16 січня 2001 року за період з 01.01.2021 по 30.06.2022 у розмірі 1166,00 грн. (а.с. 13) Зважаючи на те, що свої договірні зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, то дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір у сумі 2 684,00 грн. На підставі викладено

Outcome: approved