Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У квітні 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що їх з відповідачем син - [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, на даний момент навчається у ВНЗ «Університет імені Альфреда Нобеля» на денній формі навчання, за спеціальністю комп`ютерні науки. Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку та проходить військову службу. На підставі того, що син навчається, він не працює, джерел доходу не має, [PERSON] перебуває на повному утриманні позивача. Всі витрати, пов`язані з утримання сина позивач самостійно сплачує у повному обсязі. Таким чином, ураховуючи те, що угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто, позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів (заробітку) щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення ним 23 років, за умови його навчання. Ухвалою судді від 12 квітня 2024 року позовну заяву позивача залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем - 15 травня 2024 року. Ухвалою суду від 24 травня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. 27 червня 2024 року [PERSON] подав суду відзив на позовну заяву, у якому виклав свої заперечення проти позову. В обґрунтування своїх заперечень, зазначив, що до досягнення сином повноліття регулярно сплачував аліменти на його утримання, однак він має сумніви, що ці кошти йшли на утримання сина, оскільки за час сплати аліментів позивач придбала двоповерховий будинок. Зазначає, що позивач є військовим пенсіонером та отримує пенсію, має у власності нерухомість, тому може забезпечувати сина. Крім того, на теперішній час син виїхав до Швейцарії, де отримує соціальну допомогу. 03 липня 2024 року [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що всі кошти, які вони отримала на утримання сина (аліменти від відповідача) витрачались виключно на сина, оскільки аліменти є власністю дитини. Будинок придбала за власні заощадження, які накопичувала. Також зазначила, що дійсно син [PERSON] виїхав за кордон, однак на теперішній час він є студентом 1 курсу ВНЗ «Університет імені Альфреда Нобеля» та навчається на контрактній основі на денній формі навчання, у зв`язку з чим, самостійно себе забезпечувати не може. 23 липня 2024 року [PERSON] подав суду заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначив, що позивачем підтверджено про те, що син сторін проживає не з позивачем, а за кордоном, у зв`язку з чим він не потребує коштів на його утримання від батьків, а потребує лише на навчання, проти чого відповідач не заперечує. Суд, дослідивши заяви по суті справи, наявні письмові докази, приходить до такого. Суд установив, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 23). Також установлено, що [PERSON] досяг повноліття. Установлено, що [PERSON] навчається у Вищому навчальному закладі «Університет імені Альфреда Нобеля» на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Комп`ютерні науки». Навчання відбувається на контрактній основі, термін навчання до 30 червня 2027 року, що підтверджується належним чином засвідченою копією довідки від 21 березня 2024 року № 151 (а.с. 29). Згідно з витягом № 331/1 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13 травня 2024 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по теперішній час (а.с. 31). У той же час, судом установлено, що повнолітній син сторін проживає у Швейцарії, ця обставини визнана сторонами і додатковому доказування не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України установлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають: - той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання; - безпосередньо дочка, син, які продовжують навчання. З огляду на зазначені норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини, суд на підставі ч. 3 ст. 199 СК України, приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання необхідно відмовити. При вирішенні справи судом також враховано, що позивач не надала доказів, що вона утримує повнолітнього сина, який продовжує навчання та проживає в іншій державі, не надала розрахунок витрат та не обґрунтувала розмір аліментів. За вищевикладених обставин суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, за їх недоведеністю та безпідставністю, що не позбавляє повнолітнього [PERSON] права звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на його користь на період навчання. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed