Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

У вересні 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява, в якій [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є рідною онукою [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , та який в свою чергу є її дідом. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. [PERSON] є спадкоємицею після померлого за заповітом та звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю підтвердження родинних відносин між нею та померлим. Встановлення даного факту необхідне заявнику для реалізації її спадкових прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 08.10.2024 ухвалою судді прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд в порядку окремого провадження 19.11.2024, витребувано від Узинської державної нотаріальної контори копію спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] 06.11.2024 на адресу суду надійшли витребувані докази. 19.11.2024 представник заявника - адвокат Федоркін А.В., подав до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи без його участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. 19.11.2024 заінтересована особа-1 [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання заявлених вимог в повному обсязі, підтвердила, що вона є матір`ю [PERSON] , яка є єдиною спадкоємицею після померлого [PERSON] , просить здійснювати розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Узин Білоцерківського району Київської області, останнє місце проживання: [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] , [INFO] , в заповіті зазначено онуці. Заповіт посвідчений Узинською міською державною нотаріальною конторою Київської області 16.08.2021, реєстровий № 1884 Спадкове майно, що залишилось після померлого складається з: житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0,0999 га, розташованої за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер: 3220410500:05:025:0011; земельної ділянки, площею 0,2640 га, розташованої за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер: 3220410500:05:025:0012; земельної ділянки, площею 2,635 га, розташованої за адресою: Узинська міська рада Білоцерківського району Київської області, державний акт серії ІП-КВ № 042836. 26.01.2022 [PERSON] подала заяву до Узинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . Окрім заявниці, 26.01.2022 до Узинської державної нотаріальної контори подала заяву [PERSON] (дружина померлого), в якій повідомила, що їй відомий зміст заповіту від 16.08.2021 № 1884, на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не претендує, оскільки спадкове майно від якого вона відмовляється є особистою власністю її чоловіка. Вказані вище обставини підтверджуються копією спадкової справи № 15/2022, заведеної Узинською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , копія якої міститься в матеріалах справи. 13.09.2024 постановою Узинської державної нотаріальної контори № 560/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] . Постанова обґрунтована тим, що з поданих документів неможливо встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON] та дідом [PERSON] . Так, в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , відповідно до якої [PERSON] , 1935 року народження, м. Узин, одружився з [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 28.10.1978 [PERSON] одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ", про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] двічі змінювала прізвище на " [PERSON] " та " [PERSON] ", що вбачається з копій свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . В матеріалах справи також містяться копії документів: пенсійне посвідчення [PERSON] серії [NUMBER] від 10.11.1998; військовий квиток [PERSON] серії [NUMBER] від 09.08.1962; посвідчення водія [PERSON] серії [NUMBER] від 11.10.1957; державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] серії ІІІ-КВ № 042836 від 28.03.2002; державний акт на право власності на землю [PERSON] серії КВ № 053789 від 28.01.2004; державний акт на право власності на землю [PERSON] серії КВ № 053790 від 28.01.2004. При вирішення справи суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 295/5 від 22.02.2012, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Згідно з п. 4.15 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. З письмових документів у даній справі дійсно вбачається, що в свідоцтві про смерть ім`я померлого [PERSON] зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про народження [PERSON] у графі «Відомості про батька» вказано « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] » та в свідоцтві про народження [PERSON] у графі «Відомості про матір» по батькові матері зазначено « [PERSON] ». Разом з тим, зі свідоцтва про народження [PERSON] та свідоцтва про одруження [PERSON] , 1935 року народження вбачається, що [PERSON] та дружиною [PERSON] є одна і та ж жінка - [PERSON] . Суд також зауважує, що місце та дата народження померлого [PERSON] та діда заявниці [PERSON] збігаються, що вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Додатковим свідченням родинних відносин є вказана [PERSON] у заповіті родинна лінія спадкоємиці - онука [PERSON] . Відповідно до роз`яснень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У даній справі суд звертає увагу, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація її права на спадкування, при цьому дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подана в порядку окремого провадження заява знайшла своє підтвердження під час розгляду справи судом, тому підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved