Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради в особі Органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради в особі управління служби у справах дітей про позбавлення батьківських прав, в якій просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2023 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 18 червня 2024 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, просила суд задовольнити позовні вимоги, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що повернутими рекомендованими повідомленням з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», однак у судове засідання не з`явився, причини неявки у судове засідання не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, пояснень чи відзиву до суду не подавав, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Третя особа Адміністрація Новокодацького району Дніпровської міської ради в особі Органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради в особі управління служби у справах дітей надали листа про розгляд справи без участі їх представника та долучили висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, ознайомившись з наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що сторони з 2011 року перебували у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої зазначений [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом від 11 листопада 2011 року, актовий запис № 1612. Відповідно до виконавчого листа від 14 жовтня 2014 року виданого Краматорським міським судом Донецької області, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Краматорська, Донецької області, проживаючого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Проте, із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого державним виконавцем Євгеном Осиновик вбачається, що відповідач [PERSON] з жовтня 2014 року по липень 2023 року жодного разу не здійснив виплату по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] . З долучених, позивачкою, до матеріалів справи доводів вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] веде аморальний спосіб життя за результатами якого відкрито не одне кримінальне провадження. 26 травня 2018 року позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом, актовий запис № 218 від 26 травня 2018 року. Згідно Висновку органу опіки та піклування Адміністрації Новокодацького району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Батьки [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у фактичних шлюбних стосунках, без реєстрації шлюбу. В цих стосунках у них народилася дитина, [PERSON] , [INFO] Малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір?ю, [PERSON] , [INFO] , та вітчимом [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні. Дитина забезпечена усім необхідним для повноцінного виховання та розвитку, в окремій кімнаті ліжко, шафа для одягу, сезонний одяг та взуття, особисті речі. Малолітня [PERSON] , [INFO] , має статус внутрішньо переміщеної особи, до повномасштабного вторгнення рф на територію України родина проживала в [ADDRESS] . Відповідно до довідки наданої управлінням освіти Краматорської міської ради «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів N? 11» від 11.04.2024 малолітня [PERSON] , [INFO] , навчається в 6-А класі в онлайн форматі. Батько дівчини не бере участі в її вихованні, не цікавиться успіхами доньки та не відвідує батьківські збори. Згідно акту №307 голови квартального комітету №18 Новокодацького району м. Дніпра від 14.04.2024, за свідченням сусідів ( [PERSON] , [PERSON] ,) у гр. [PERSON] на утриманні знаходиться донька, [PERSON] , [INFO] , батько, [PERSON] не приймає участі в житті і вихованні дитини, не виконує батьківські обов`язки, лишив доньку належного батьківського піклування. Відповідно до виконавчого листа виданого Краматорським міським судом Донецької області від 14.10.2014 з [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , станом на 31.07.2023 заборгованість становить 179 339, 82 грн. Відповідно до листа служби у справах дітей Краматорської міської ради від 10.06.2024 N? 25-02-01-30/330 [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . На момент виходу спеціалістів двері помешкання ніхто не відкрив. Зі слів сусіді [PERSON] , ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини мати підтримала свою заяву, батько не з`явився. Малолітня [PERSON] , [INFO] , в бесіді з спеціалістами управління-служби у справах дітей повідомила, що батько з нею не спілкується, не цікавиться життям, матеріально не допомагає. Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини при органі опіки та піклування. Таким чином, оскільки батько дитини не піклується, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, позивачка [PERSON] звернулася до суду для захисту прав малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У відповідності з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків, що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 420/1753/18 (провадження № 61-22933св19) від 14 травня 2020 року. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У відповідності з принципами Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, які виходячи з ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства: дитина для повного та гармонійного розвитку її особи потребує любові і розумі Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батька усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. На підставі викладеного, детально проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачкою надано достатньо доказів, що підтверджують свідоме ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати доньку, а тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги доведені належними, допустимими та достатніми доказами, через що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивачки повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved