Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Представник\~ позивача звернувся\~ \~до\~ \~суду \~з позовом\~\~до\~\~ТОВ «Фінпром Маркет» про\~визнання\~ виконавчого\~\~напису\~ \~таким,\~\~що\~\~не\~\~підлягає \~виконанню, посилаючись на \~те,\~ що\~ 18 лютого 2021 \~року\~приватним\~нотаріусом Київського\~міського\~нотаріального\~округу Остапенком Є.М. було вчинено\~виконавчий\~напис\~за реєстровим\~\~№8739\~про звернення\~ стягнення\~з\~ [PERSON] ,\~на\~користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за\~кредитним договором №0687869697\~від 08.07.2018 року,\~\~укладеним між\~ з\~ ТОВ «Інфінанс»,\~та [PERSON] \~за період з 25.03.2019 року по 18 лютого 2021 року в\~розмірі\~17925,90\~грн.\~07 червня 2021 року Новоархангельським районним ВДВС Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження №65712761 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 17925,90 грн., згідно зазначеного виконавчого напису. Про вказані обставини позивачеві стало відомо 26 червня 2024 року, в результаті здійснення пошуку в реєстрі боржників. Згідно відповіді виконавчого провадження №65712761, з`ясовано, що державним виконавцем винесено постанови: про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.06.2021 року, про стягнення виконавчого збору від 09.06.2021 року та про арешт коштів боржника від 10.07.2024 року. Докази направлення копій чи отримання будь-яких документів по виконавчому провадженню [PERSON] , виклики виконавця у виконавчому провадженні відсутні. Просила суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, зареєстрованого в реєстрі за №8739 від 18.02.2021 року, таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його та позивача, позовні вимоги та доводи, викладені в позові підтримав в повному обсязі. Відповідач ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про часткове визнання позовних вимог та клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відзив на позовну заяву відповідачем не надано. Третя особа приватний - нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення від 28.10.2024 року вся поштова кореспонденція повернулася з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не відомі. Третя особа - Голованівський відділ ДВС в судове засідання не з`явився, був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України, згідно зворотнього поштового повідомлення, судова повістка йому була вручена 24.10.2024 року, причини неявки суду не відомі. Зважаючи на неявку сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків: У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявних для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями вказаної статті також визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 18 лютого 2021 року року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим №8739 про звернення стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором №0687869697 від 08.07.2018 року, укладеним між з ТОВ «Інфінанс», та [PERSON] ( [PERSON] ) за період з 25.03.2019 року по 18 лютого 2021 року в загальному розмірі 17925,90 грн. (а.с. 24). Згідно копії виписки з рахунку [PERSON] ( [PERSON] ) розмір загальної заборгованості складає 17875,90 грн. (а.с. 23). З огляду на відповідь №98919/117666-33-24/37 від 09.07.2024 року, Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №1920/6 від 31.12.2021 року, відповідно до п. 2 ст. 30 та ст. 301\~ ЗУ «Про нотаріат» було анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Робоче місце приватного нотаріуса Остапенка Ю.М. знаходилось за адресою: [ADDRESS] . 04.02.2022 року Управлінням було направлено [PERSON] лист з вимогою передати до архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса. Додатково Управлінням направлялися листи до Головного управління національної поліції у м. Києві про залучення правоохоронних органів для вжиття всіх можливих заходів щодо встановлення місцезнаходження архіву приватного нотаріуса Остапенка Ю.М., що є власністю держави та не був переданий на відповідне зберігання до архіву. На сьогодні документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Остапенка Є.М. до архіву не передані (а.с. 26-28). Відповідно до\~Постанови ВП\~№69712761\~ від\~07.06.2021\~року було\~відкрите виконавче\~провадження №69712761\~ про\~стягнення з\~ [PERSON] \~( [PERSON] )\~ на\~користь ТОВ\~«Фінпром Маркет»\~стягнуто 17925,90\~грн.\~за кредитним\~договором №0687869697\~від 08.07.2018\~року, з \~ТОВ «Інфінанс»,\~та [PERSON] ( [PERSON] ) за період з 25.03.2019 року по 18 лютого 2021 року (а.с. 20). Згідно наданих копій, в ході виконання провадження державним виконавцем винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09.06.2021 року (а.с. 19), про стягнення виконавчого збору від 09.06.2021 року (а.с. 18) та про арешт коштів боржника від 10.07.2024 року (а.с. 16). ТОВ «Фінпром Маркет» звернулось до ДВС із заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу, а саме з примусового виконання виконавчого напису №8739 від 18.02.2021 року, виданого приватним нотаріусом Остапенком Є.М. про стягнення з боржника [PERSON] ( [PERSON] ), коштів у розмірі 17925,90 грн. (а.с. 21). Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії стаття 50 ЗУ «Про нотаріат». Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Тож, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив наявності спору щодо розміру заборгованості, виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, здійсненого відповідачем, тому він не може вважатися доказом безспірності заборгованості позивача. Вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~відбувається за\~фактом подання\~ стягувачем документів,\~які згідно\~з відповідним\~Переліком є\~підтвердженням безспірності\~заборгованості або\~іншої відповідальності\~ боржника перед\~ стягувачем.\~Однак сам\~по собі\~цей факт (подання\~ стягувачем відповідних\~документів нотаріусу)\~не свідчить\~про відсутність\~спору стосовно заборгованості як\~такої. На адресу [PERSON] ( [PERSON] ) не надходило вимоги повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу та підтвердження законних правових підстав звертати стягнення за кредитним договором №0687869697 від 08.07.2018 року, укладеним між з ТОВ «Інфінанс», та [PERSON] ( [PERSON] ) за період з 25.03.2019 року по 18 лютого 2021 року в загальному розмірі 17925,90 грн. Ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.п. 8, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Крім того, згідно з позицією, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved