Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що вона є спадкоємцем за заповітом померлої [INFO] , баби [PERSON] . Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину звернулася до нотаріальної контори, але виявилося, що право власності зареєстроване на інший об`єкт за іншою особою, що унеможливлює прийняття спадщини в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду. Відповідачка вимоги позову визнала та пред`явила зустрічну позовну заяву посилаючись на те, що [INFO] , помер її чоловік [PERSON] . Який був відповідачем у зазначеній справі. Після смерті чоловіка вона звернулася до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки спадкодавець за життя не здійснив реєстрації права власності яке виникло у нього на підставі рішення суду у справі № 2-730/2006р. Учасники справи подали заяви про підтримання своїх позовних вимог та про визнання первісного та зустрічного позовів, а також клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] . Право власності на зазначене домоволодіння зареєстровано в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.07.2009 р. за реєстраційним номером: 27848525, номер запису: 20839 в книзі: 204-178, зазначена частка 1/1 згідно рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 04.10.2006 р., справа № 2-730/2006. 22.07.2009 р. Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» [PERSON] був виданий витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В рішенні Суворовського районного суду м.Одеси від 04.10.2006 р. у справі № 2-730 2006 р. зазначено, що [PERSON] просила розділити в натурі домоволодіння по [ADDRESS] між нею і [PERSON] та встановити порядок користування земельною ділянкою площею 530 кв.м, на якій розташоване домоволодіння з урахуванням того, що їй належало 3/5 частин домовлодіння, а [PERSON] належало 2/5 частин домоволодіння. Суд вирішив розділити домоволодіння з надвірними спорудами, розташоване по [ADDRESS] , виділивши у власність [PERSON] приміщення, зазначені на плані технічного паспорту від 26.05.2005 р., у житловому будинку під літерою «А» жилу кімнату 2-5 площею 8,7 кв.м, жилу кімнату 2-6 площею 11,8 кв.м, в прибудові літ. «а» коридор 2-4 площею 11,2 кв.м, в літ. «а-1» прибудову з крильцем та погріб з приямком. Із надвірних споруд виділити у її власність вбиральню під літ. «Б», сарай під літ. «В», та сарай під літ. «Г». Виділити [PERSON] в користування цільну ізольовану земельну ділянку площею 318 кв.м, що прилягає до задньої межі з діючим входом з боку вулиці Ломоносова. Виділити у власність [PERSON] в житловому будинку під літ. «А» жилу кімнату 3-1 площею 21,8 кв.м, в літ. «а» прибудову 3-2 веранду площею 13,4 кв.м, літеру «А-1» - 2-х поверхову прибудову з погребом та крильцем, цистерну -1. Виділити [PERSON] в користування цільну ізольовану земельну ділянку площею 212 кв.м, що прилягає до фасадної межі з збереженням діючого входу з боку [ADDRESS] . Зазначене рішення Суворовського районного суду набрало чинності 11.04.2007р. З того часу [PERSON] і [PERSON] користувались зазначеними у рішенні суду приміщеннями як окремими самостійними домоволодіннями, розташованими на окремих земельних ділянках. Реєстрація за [PERSON] права власності на зазначене домоволодіння в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно здійснена на підставі технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» 26.03.2009р. На момент реєстрації за [PERSON] права власності на домоволодіння згідно технічного паспорту від 26.03.2009 р. воно складалося з житлового будинку літ. «А» приміщень: в підвалі І - коридор пл. 7,9 кв.м, II - кладовка пл. 2,7 кв.м, 1-3 - сарай пл. 8,0 кв.м, 1-4 - сарай пл.10,2 кв.м, всього по підвалу 28,8 кв.м, на першому поверсі 2-1 - кухня пл. 7,0 кв.м, 2-2 - веранда пл. 6,0 кв.м, 2-3 - санвузол пл. 3,4 кв.м, 2-4 коридор пл. 11,2 кв.м, 2-5 житлове пл. 8,7 кв.м, 2-6 житлове пл. 11,8 кв.м, 2-7 житлове пл. 8,5 кв.м, всього по 1-му поверху 56,6 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м, підсобна площа 27,6 кв.м, загальною площею по літ. «А» 85,4 кв.м, житловою площею 29,0 кв.м, підсобна площа 56,4 кв.м та надвірних споруд «Б» - вбиральня, «Г» - сарай, «Е» - навіс, № 2,6-8 - огорожа, які в тому ж вигляді знаходились на момент смерті спадкодавця та існують на теперішній час. Також встановлено, що з 21.03.1987 р. [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про уккладення шлюбу [NUMBER] , виданим [INFO] , актовий запис 193. [PERSON] був власником 7/25 частин житлового будинку за адресою [ADDRESS] на підставі договору дарування від 23.03.1989 р., посвідченого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Щур Л.Д., реєстр. 2-1516, зареєстрованого в ОМБТІ 26.06.1990 р. під № 20839 на стор.177 книга 204. Дарителю [PERSON] зазначені 7/25 частин будинку належали на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою 01.08.1957 р. за реєстром № 1-10020, зареєстрованого в ОМБТІ 29.06.1988 р. під № 20839 на стор.177 книга 204, про що зазначено в договорі дарування від 23.03.1989 р., а також в домовій книзі. Також на підставі договору дарування від 17.11.1992 р., посвідченого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Лазаревою Л.А., реєстр. № 1-4048, [PERSON] був власником 3/25 частин житлового будинку в [ADDRESS] . З урахуванням того, що [PERSON] , належало 10/25 частин (7/25 + 3/25) зазначеного житлового будинку, рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 04.10.2006 року у справі № 2-730 2006 р. [PERSON] виділено у власність в житловому будинку під літ. «А» жилу кімнату 3-1 площею 21,8 кв.м, в літ. «а» прибудову 3-2 веранду площею 13,4 кв.м, літеру «А-1» - 2-х поверхову прибудову з погребом та крильцем, цистерну -1, а також виділено [PERSON] в користування цільну ізольовану земельну ділянку площею 212 кв.м, що прилягає до фасадної межі з збереженням діючого входу з боку вулиці Ростовської. [PERSON] виділено у власність приміщення у житловому будинку під літерою «А», надвірні споруди, цільна ізольована земельна ділянка площею 318 кв.м. За життя [PERSON] побудувала прибудову літ. «а2», навіс літ. Е. [PERSON] побудував гараж літ. Д. Після рішення суду, протягом 17 років сім`я [PERSON] , користувалась своєю частиною житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 212 кв.м. [PERSON] з [PERSON] , і її дітьми проживали в її частині житлового будинку, розташованій на земельній ділянці площею 318 кв.м. У сторін існують окремі входи на земельні ділянки до своїх частин житлового будинку з надвірними спорудами, окреме водо-, електро-, газопостачання, окремо сплачуються комунальні послуги. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння, яке складається з приміщень в житловому будинку під літ. «А» жила кімната 3-1 площею 21,8 кв.м, в літ. «а» прибудова 3-2 веранда площею 13,4 кв.м, літера «А-1» - 2-х поверхова прибудова з погребом та крильцем, цистерна -1 за адресою [ADDRESS] . Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк [PERSON] , прийняла спадщину після смерті [PERSON] , подавши заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Павлик Н.М. Заведена спадкова справа № 10/2024. Однак, нотаріус повідомив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , так як не зареєстровано його право власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS] на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 04.10.2006 р. у справі № 2-730 2006 р. про розділ домоволодіння і виділ йому у власність приміщень та земельної ділянки в користування. В рішенні суду від 04.10.2006 р. зазначено, що судом встановлено, що [PERSON] був власником 7/25 ч. і 3/25 ч. зазначеного домоволодіння на підставі договорів дарування. В 1995 р. [PERSON] звертався до виконкому Суворовської районної ради народних депутатів з заявою про прийняття в експлуатацію двохповерхової прибудови літ. Al-Ж, яка складається з 3-3 - коридор пл. 9,3 кв.м, 3-4 - санвузол пл. 5 кв.м, 3-5 кухня, 3- 6 - коридор, 3-7 житлова пл.13,1 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Суворовською районної ради народних депутатів від 21.07.95 р. № 585 затверджено акт прийомки в експлуатацію та вирішено залишити [PERSON] з правом особистої власності прибудову літ. А1 в складі зазначених приміщень за адресою [ADDRESS] . Відповідно технічного паспорту виготовленого КП ОМБТІ та РОН 26.05.2005 р. домоволодіння за адресою [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю [PERSON] складається з приміщень у житловому будинку під літерою «А»: жила кімната 3-1 площею 21,8 кв.м, в літ. «а» прибудова 3-2 веранда площею 13,4 кв.м, у 2-х поверховій прибудові літ. А1 з погребом та крильцем: 3-3 - коридор пл. 9,3 кв.м, 3-4 - санвузол пл. 5 кв.м, 3-5 кухня пл. 10.8 кв.м, 3-6 - коридор пл.13.3 кв.м, 3-7 житлова пл.13,1 кв.м., 3-8 житлова пл. 26,7 кв.м, 3-9 житлова пл. 13.7 кв.м, загальною площею 127,1 кв.м, житловою площею 75,3 кв.м, гараж літ. Д, цистерну -1, розташоване на земельній ділянці площею 212 кв.м з діючим входом з боку вулиці Ростовська. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавця), переходять до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від ЗО травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). За п. 6 цього ж Пленуму незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Саме таку правову позиції висловив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України) Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України) Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В статті 1296 ЦК України зазначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В статті 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року право власності на нерухоме майно також виникає з дня вступу в законну силу рішення суду, яким визнано право власності на майно, а не з моменту державної реєстрації. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. В постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 295/5011/15-ц зазначено Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що первісний та зустрічний позов обґрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню На підставі ст. ст. 328, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved