Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач ТзОВ «Фінансова компанія ««Юрспецфінанс»» в особі уповноваженого представника за довіреністю Горбатенко Н.П. звернулася у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Юрспецфінанс»» заборгованості за договором у загальному 42\~426 грн. 90 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення даної позовної заяви до суду, у розмірі 3028 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. позивач просить покласти на відповідача. Позов обґрунтовано тим, що 06.04.2016 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 010/0893/82/0304103, відповідно до якого банк надав кошти, а клієнт зобов`язувався вчасно сплатити кредит. 09.04.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТЗОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-31-F. 30.08.2021 між ТЗОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» та ТзОВ «Фінансова компанія ««Юрспецфінанс»» уклали договір про відступлення права вимоги № 30-08/21-F. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту, позивач вправі вимагати у позичальника дострокового повернення суми боргу за неналежне виконання умов кредитному договору в судовому порядку. Загальна сума заборгованості станом на 20.05.2024 складає 42\~426 грн. 90 коп.. Відповідач у запропонований судом строк та порядку відзиву на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юрспецфінанс»» до нього про стягнення заборгованості не подав. На адресу відповідача надіслано повідомлення про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання, яке призначено на 20.11.2024 о 11.00 год. не з`явився, не повідомив про причини своєї неявки. Про належне повідомлення відповідача про розгляд справи свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за № 0600299796768. Заяви та клопотання учасників справи. 13.11.2024 на адресу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від представника позивача - [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечують. Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи, котрі стосувалися процесуальних питань й залишилися нерозглянутими, до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 22.10.2024, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, який не має статусу підприємця, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) її учасників. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 20.11.2024 о 11 год.. Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судових засідань по їх справі, про що свідчать наявні у справі письмові докази. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд\~може ухвалити\~заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ТзОВ «ФК «Юрспецфінанс»» за пред`явленими позовними вимогами про стягнення заборгованості, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Так, судом встановлено, що 06.04.2016 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 010/0893/82/0304103, відповідно до якого банк надав кошти, а клієнт зобов`язувався вчасно сплатити кредит. 09.04.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТЗОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-31-F. 30.08.2021 між ТЗОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» та ТзОВ «Фінансова компанія ««Юрспецфінанс»» уклали договір про відступлення права вимоги № 30-08/21-F. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту, позивач вправі вимагати у позичальника дострокового повернення суми боргу за неналежне виконання умов кредитному договору в судовому порядку. Відповідно до реєстру боржників від 03.09.2021 та розрахунку заборгованості по картковому кредиту від АТ «Райффайзен Банк Аваль» загальна заборгованість станом на 03.09.2021 складала 19\~532 грн. 31 коп.. Загальна сума заборгованості станом на 20.05.2024 складає 42\~426 грн. 90 коп. з урахуванням процентної ставки 45% в період 30.08.2021 по 06.04.2024. Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. За змістом ст. ст.\~626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. При вирішенні питання про стягнення витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги суд виходить з наступного. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 1 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Про це зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі № 910/12876/19 від 07.07.2021. Висновок суду за результатами розгляду справи. Судом досліджені надані банком докази видачі відповідачу кредиту, користування ним кредитними коштами, що доведено відповідними розрахунками, враховано, що зазначені докази відповідачем не спростовано, що є процесуальним обов`язком. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін неоспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повертати шляхом внесення щомісячних платежів. Беручи до уваги те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості, як і не надав доказів належного виконання нею умов кредитного договору. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, суддя приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі - 42 426 грн. 90 коп.. \~ \~ \~ \~ Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру, у розмірі 3028 грн. і підтверджуються випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням позиції позивача з цього приводу, а також в силу задоволення позовних вимог, слід покласти на відповідача. Також на відповідача покласти витрати за правничу допомогу у розмірі 3000 грн.. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, та витрат на правничу допомогу матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved