Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів, про стягнення моральної та матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пояснивши суду, що останні відмовляються у добровільному порядку виплатити завдану шкоду. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 09.05.2023 позовну заяву залишено без руху з підстав не сплати судового збору (Т.1 а.с. 48). Ухвалою судді від 22.05.2023 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (Т.1 а.с. 54). Ухвалою суду від 05.07.2024 за заявою представника відповідача ТДВ «СК «Гардіан» призначено судову авто товарознавчу експертизу. а провадження у справі зупинено (Т.1 а.с. 164). Ухвалою суду від 24.09.2024 відновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням експертного висновку (Т.1 а.с. 213). Ухвалою суду від 24.09.2024 прийнято заяву представниці позивача про зменшення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] моральної шкоди, а справу призначено до судового розгляду по суті (Т.1 а.с. 230). Ухвалою суду від 13.11.2024, за заявою представниці позивача, прийнято відмову від позову до ТДВ «СК «Гардіан» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та закрито провадження у справі у цій частині (Т.2 а.с.8). \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та його представниця не з`явилися, однак остання подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (з врахуванням їх попереднього зменшення). Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2600 грн. франшизи та 10000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати у справі. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Однак 28.06.2023 подала на адресу суду відзив, у якому справу просила розглядати у її відсутність, проти задоволення позову заперечила у повному обсязі. Вважає. що позивачу не було заподіяно моральної шкоди, оскільки він не отримав жодних травм під час ДТП і не надав доказів про спричинену моральну шкоду. З приводу вимог в частині стягнення франшизи жодних аргументів не зазначила (а.с.155-157). \~ \~ \~ \~Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). \~ \~ \~ \~Суд, оголосивши заяву представниці позивача, відзив відповідачки, дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 13.09.2022 близько 11.35 год. поблизу буд. [ADDRESS] сталась дорожньо-транспортна пригода, в ході якої водій [PERSON] , керуючи автомобілем Опель Кадет д/н [NUMBER] , допустила зіткнення з автомобілем Мазда 626 д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дані обставини підтверджені постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 10.10.2022 року, з якої вбачається що винуватцем вказаної дорожньо-транспортної пригоди є саме [PERSON] (а.с.3). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» згідно полісу №АР/2689807 ( а.с.103). На даний час страхове відшкодування позивачу виплачено. Однак, не відшкодованою залишилась частина матеріальної шкоди, а саме в частині франшизи у розмірі 2600 грн. та моральна шкода. В цій частині позовних вимог, слід зазначити таке. Ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вже зазначалось вище, судом встановлено винуватість відповідачки у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої транспортному засобу, який належить позивачу було завдано механічних пошкоджень, а відтак завдано позивачу матеріальної шкоди. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог в цій частині, суд приймає до уваги те, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Абз. 2 п.12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Позивач, пред`явивши позовні вимоги до винуватця ДТП, вказує, що не отримував від відповідачки грошові кошти в якості сплати франшизи в сумі 2600,00 грн., а відтак за вимогами закону із відповідачки підлягає стягненню ця сума. На виконання ст. 81 ЦПК України, відповідачка доказів щодо сплати позивачу франшизи у розмірі 2600,00 грн. суду не надала, та обґрунтування позову в цій частині в ході розгляду справи не спростувала. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що розмір франшизи в сумі 2600,00 грн. правомірно не було відшкодовано страховою компанією, стороною відповідачки доводи позову в цій частині спростовані не були, а тому суд вважає, що вказана сума за вимогами закону підлягає стягненню із відповідачки, як винуватця ДТП, на користь позивача, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. З врахуванням заяви представниці позивача про зменшення позовних вимог, остання просить стягнути з [PERSON] на користь позивача завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн. Як на підставу спричинення моральної шкоди, позивач посилається на стрес, перенесений ним у результаті дорожньо-транспортної пригоди та суттєвими пошкодженнями його автомобіля, тривалість вирішення питань, пов`язаних із відшкодуванням спричинених збитків, що потребувало значних зусиль, витрат часу тощо… \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2,3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з положеннями ч.1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд не бере до уваги заперечення відповідачки про те, що позивач не отримав жодних тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди, а також не довів будь-якими доказами факт спричинення йому моральної шкоди. За даних обставин підставами для відшкодування моральної шкоди є факт протиправних дій відносно позивача зі сторони [PERSON] , що полягало у порушенні ПДР України останньої, наслідком чого була дорожньо-транспортна пригода. Також такою підставою є факт пошкодження майна - транспортного засобу Мазда 626 д/н [NUMBER] , законним користувачем якого є позивач. Судом об`єктивно встановлено той факт, що позивач починаючи з 13.09.2022 докладає відповідних зусиль та витрачає час з метою відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. Протягом даного періоду часу він позбавлений можливості користування транспортним засобом через його пошкодження. За таких обставин, з врахуванням вимог розумності і справедливості, тривалості неможливості позивачем користуватись автомобілем і часу, що ним витрачено на отримання відшкодування, яке в повному обсязі не отримано по день розгляду справи і фактично незручності будуть продовжувати залишатись і після ухвалення судового рішення до моменту отримання відповідних коштів; вартості самого знищеного автомобіля; позиції відповідачки, яка не відшкодувала жодних сум у добровільному порядку, суд приходить до висновку про можливість стягнення на користь позивача 10000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, а саме : витрат на правову допомогу, суд приходить до таких висновків. Представницею позивача заявлено розмір витрат на правову допомогу в сумі 8300 грн. В підтвердження таких витрат, долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги, акт №09 (виконаних робіт) з детальним описом виконаних робіт на загальну суму 8300 грн., рахунок від 13.11.2024 на суму 8300 грн. та платіжну квитанцію №9 від 13.11.2024 на суму 8300 грн. У відповідності\~до ч.8\~ст.141\~ЦПК України: Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд, оцінюючи вартість послуг з правничої допомоги, виходить із такого. У постановах Верховного Суду у\~справі № 905/1795/18\~та у\~справі № 922/2685/19, визначено, що\~суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved