Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У вересні 2024 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» (далі - ТОВ «Новосервіс»), звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг на суму 43066,26 грн. Стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що позивач, основним видом діяльності якого є «Комплексне обслуговування об`єктів», надає послуги з утримання будинків та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Між ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВIС» тa Умаровим Фуркатом був укладений Договір № 121-153/1 вiд 25.02.2015 року «Пpo надання послуг з утримання та управління будинком, прибудинкової території,комунальних та додаткових послуг». Відповідно до пункту 3.1. даного Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20-го числа місяця, що наcтає зa розрахунковим, на підставі рахунку, виставленого виконавцем. Рахунок надається споживачу до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим. 3riдно до пункту 4.2.1. споживач зобов`язується, оплачувати послуги в установлені цим договором та чинним законодавством строки та порядку; Згідно пункту 5.1.7. договору виконавець має право отримувати від споживача у повному обсязі платежі за послуги в установлені цим договором строки та порядку. 23.11.2017 року між ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «HOBOСЕРВІС» та [PERSON] був укладений додатковий договір до договору про надання послуг з утримання та управління будинку, прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг № 121-153/1 від 25.02.2015 року. Відповідно до умов даного додаткового договору споживач - [PERSON] , взяв на себе зобов`язання сплатити виконавцю суму заборгованості у розмірі 35 876,04 гривень. Свої зобов`язання відповідач перед позивачем не виконав, заборгованість непогашeна. Відповідач платіжним дорученням № @2PL020572 вiд 12 грудня 2017 рoкy перерахував оплату за надані послуги у розмірі 6 373,27 гривень з призначенням платежу : « Оплата за услуги житлово-комунальні послуги 012115301117, KC 0708 [PERSON] , [ADDRESS] ». Після останньої здійсненої оплати 12 грудня 2017 рoкy, грошових коштів за надані послуги більше на розрахунковий рахунок позивача не надходило. Відповідач був власником квартир, отримував комунальні та додаткові послуги, проте не виконав свої зобов`язання по оплаті послуг, чим спричинив позивачу, який є балансоутримувачем даного житлового будинку матеріальні збитки, у вигляді недоотримання у повному обсязі плати за обслуговування житлового будинку, комунальні та додаткові послуги. На підставі викладеного, позивач просив про задоволення позову. Ухвалою судді від 05 вересня 2024 року у даній справі відкрито провадження для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 12 листопада 2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутність сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. З урахуванням викладеного, ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Суд установив, що ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВIС», основним видом діяльності якого є «Комплексне обслуговування об`єктів», надає послуги з утримання будинків та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Між ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «НОВОСЕРВIС» тa Умаровим Фуркатом був укладений Договір № 121-153/1 вiд 25.02.2015 року «Пpo надання послуг з утримання та управління будинком, прибудинкової території,комунальних та додаткових послуг». Відповідно до пункту 3.1. даного Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20-го числа місяця, що наcтає зa розрахунковим, на підставі рахунку, виставленого виконавцем. Рахунок надається споживачу до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим. 3riдно до пункту 4.2.1. споживач зобов`язується, оплачувати послуги в установлені цим договором та чинним законодавством строки та порядку; Згідно пункту 5.1.7. договору виконавець має право отримувати від споживача у повному обсязі платежі за послуги в установлені цим договором строки та порядку. 23.11.2017 року між ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «HOBOСЕРВІС» та [PERSON] був укладений додатковий договір до договору про надання послуг з утримання та управління будинку, прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг № 121-153/1 від 25.02.2015 року. Відповідно до умов даного додаткового договору споживач - [PERSON] , взяв на себе зобов`язання сплатити виконавцю суму заборгованості у розмірі 35 876,04 гривень. Свої зобов`язання відповідач перед позивачем не виконав, заборгованість непогашeна. Відповідач платіжним дорученням № @2PL020572 вiд 12 грудня 2017 рoкy перерахував оплату за надані послуги у розмірі 6 373,27 гривень з призначенням платежу : « Оплата за услуги житлово-комунальні послуги 012115301117, KC 0708 [PERSON] , [ADDRESS] ». Після останньої здійсненої оплати 12 грудня 2017 рoкy, грошових коштів за надані послуги більше на розрахунковий рахунок позивача не надходило. Судом встановлено, що позивач належним чином виконує умови договору, надаючи послуги згідно договору. Натомість відповідач умови договору щодо вчасної оплати наданих послуг належним чином не виконує, внаслідок чого, згідно з наданим позивачем розрахунком у відповідача виникла заборгованість у сумі 43 066,26 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідач, не в повному обсязі сплачуючи за надані послуги, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, позивач виконав належним чином свої зобов`язання, натомість, відповідач, в порушення умов договору та вимог закону, в односторонньому порядку, відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання за договором щодо своєчасної та повної сплати за надані послуги, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за житлово-комунальні та додаткові послуги. Ураховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні та додаткові послуги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 6 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Так, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надала ордер на надання правничої (правової) допомоги №1687669 від 02 вересня 2024, попередній розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого встановлено вартість послуг наданих адвокатом в розмірі 10 000 грн. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв - дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п. Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Згідно висновків Верховного Суду у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо

Outcome: approved