Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

24.09.2024 позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Буженко Ю. С.,звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. [INFO] позивач [PERSON] народила сина [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львова) від 15.01.2021, батьком [PERSON] , [INFO] , є - [PERSON] . Вказує, що син перебуває виключно на її утриманні, а відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Окрім сина [PERSON] , [INFO] , у позивачки на її утриманні перебувають також інші діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що ще більше ускладнює можливість самостійно утримувати дітей. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 27.09.2024 позовну заяву [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Буженко Ю.С., до [PERSON] про стягнення аліментів залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви. На виконання вимог ухвали суду від 27.09.2024, представником позивача адвокатом Буженко Ю.С., надіслано заяву про усунення недоліків позовної заяви, яка надійшла до суду 30.09.2024. Ухвалою Турківського району суду Львівської області від 02.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 30.10.2024 о 10:00 год. за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, протокольною ухвалою суду 30.10.2024 розгляд справи відкладено на 21.11.2024 о 09:15 год. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Буженко Ю.С. не з`явилися, представник позивача 06.11.2024 засобами поштової кореспонденції надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку на дві відомі суду адреси, в судове засідання 21.11.2024 не з`явився. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 21.11.2024 постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. 29.12.2020 у сторін у справі народився син [PERSON] , про що Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 15.01.2021 видано свідоцтво про народження, серії [NUMBER] . Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, спору щодо батьківства немає. Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати їх малолітнього сина, а тому просить вирішити спір, який виник з цього приводу, в судовому порядку. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дитину, який регулюється нормами Глави 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» Розділу ІІ Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.\~180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.\~3 ст.\~181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Малолітній син сторін у справі проживає разом із матір`ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом 100/02-09-03 про встановлення факту проживання без реєстрації від 25.06.2024, виданим Сидорівським Старостинським Округом Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, яким встановлено, що позивач [PERSON] проживає разом з дітьми: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без реєстрації за адресою: будинок [ADDRESS] . Згідно довідки №838 від 09.08.2024, виданої амбулаторією загальної практики сімейної медицини смт. Гусятин Первинної медико-санітарної допомоги Гусятинського районного центру, про те, що за медичною допомогою, на профілактичні огляди та щеплення дітей, діти з`явились з матір`ю [PERSON] Батька на прийомі не було. Також суд встановив, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини, тому позивач підставно звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів як той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). \~Згідно\~ч.ч.\~1,2\~ст.\~12\~ЗаконуУкраїни «Про\~охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просить\~визначити аліменти\~в розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) щомісячно. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів. Суд вважає, що за конкретних обставин у цій справі, з урахуванням обов`язку обидвох батьків по утриманню дитини, такий розмір аліментів, є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення потреб малолітньої дитини. З урахуванням наведених положень законодавства при визначенні розміру аліментів, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, при цьому, в суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні особи. Відповідач не подав суду доказів, які б вказували на його неспроможність сплачувати аліменти в такому розмірі, зокрема, не надав доказів про наявність/відсутність на його утриманні інших дітей чи осіб, доказів матеріального становища, відомостей про стан здоров`я, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів. Згідно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.\~17 Постанови від 15.05.2006 №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням усіх досліджених обставин справи, перевірених доказами, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є підставним та підлягає до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з такого. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3. ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача слід стягнути в дохід Держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять ) грн 20 коп.

Outcome: approved