Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - позивач, МТСБУ) звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої майнової шкоди у розмірі 13 800,20 грн., вартість послуг експерта у розмірі 1 319,93 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.10.2022 року о 12:12 год. у м. Києві по просп. Академіка Глушкова, 30, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення із транспортним засобом «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, після чого залишив місце ДТП. Крім того, 13.10.2022 року о 12:15 год. у м. Києві по просп. Академіка Глушкова, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER] , не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості не дотримався безпечного бокового інтервалу, дистанції скоїв зіткнення із транспортним засобом «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , після чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «Кіа», реєстраційний знак [NUMBER] , після чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «ГАЗ» реєстраційний знак [NUMBER] , та здійснив зіткнення із транспортним засобом «Peugeot», реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдало матеріальних збитків. ДТП сталась з вини відповідача, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.03.2023 року. На дату ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно висновку експерта № 54/87232 від 05.11.2022 року по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , складає 13 800,20 грн. Оскільки винуватцем ДТП завдана шкода відшкодована не була, власник автомобіля «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до позивача із відповідною заявою. МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди у розмірі 13 800,20 грн. та 20.04.2023 року була здійснена виплата. Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП [PERSON] грошові кошти за експертне дослідження у розмірі 1 319,93 грн. За таких обставин позивач вважає, що сплачені кошти підлягають стягненню з відповідача в порядку регресу у розмірі 15 120,13 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2024 року, 29.05.2024 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи та 14.06.2024 року отримано інформаційну довідку про задеклароване/зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2024 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.09.2024 року. 25.06.2024 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Лисенка М.П. надійшла заява, яка була передана головуючому судді 26.06.2024 року, в якій останній просив розглядати справу за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. 12.09.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Івченка Д.Ю. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 12.09.2024 року, без фіксації технічними засобами, в якій останній також просив відкласти розгляд справи. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2024 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача - адвоката Івченка Д.Ю., на підставі ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 25.11.2024 року. 15.11.2024 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Лисенка М.П. надійшла заява, в якій останній просив розглядати справу за його відсутності, та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. 18.11.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Івченка Д.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти позовних вимог, оскільки постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.03.2023 року по справі № 752/ 15631/22 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] було закрито у зв`язку із вчиненням дії особою у стані неосудності внаслідок хворобливого стану, тобто вину відповідача у скоєному ДТП судовим рішенням не було встановлено, відтак, в силу положень ст. 1188 ЦК України, відсутні правові підстави для стягнення із відповідача матеріальних збитків. 19.11.2024 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Лисенка М.П. надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи, а саме, платіжної інструкції № 921065 від 20.04.2023 року, та платіжної інструкції № 935913 від 10.11.2022 року. 25.11.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Івченка Д.Ю. надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій останній просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В судове засідання 25.11.2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача та представник відповідача у заявах просили розглядати справу за їх відсутності. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, проте в судове засідання не з`явилися, представники сторін просили розглядати справу за їх відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що 13.10.2022 року о 12:12 год. у м. Києві по просп. Академіка Глушкова, 30, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення із транспортним засобом «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, після чого залишив місце ДТП. Крім того, 13.10.2022 року об 12:15 год. у м. Києві по просп. Академіка Глушкова, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER] , не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості не дотримався безпечного бокового інтервалу, дистанції скоїв зіткнення із транспортним засобом «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , після чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «Кіа», реєстраційний знак [NUMBER] , після чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «ГАЗ» реєстраційний знак [NUMBER] , та здійснив зіткнення із транспортним засобом «Peugeot», реєстраційний номер [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдало матеріальних збитків, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 17.10.2022 року (а. с. 18 - 19). Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.03.2023 року (справа №752/15631/22) провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням дії особою в стані неосудності внаслідок хворобливого стану (а. с. 15 - 16). Вказаною постановою суду встановлено, що [PERSON] допустив порушення п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП. Обставини скоєного правопорушення, відповідно до постанови суду, підтверджуються протоколами про вчинення адміністративного правопорушення, поясненнями [PERSON] , наданими останнім у судовому засіданні. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Разом з тим, закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП України у зв`язку із вчиненням дій у стані неосудності внаслідок хворобливого стану є наслідком звільнення від адміністративної відповідальності, проте не призводить до звільнення від відповідальності у деліктному зобов`язанні, зокрема не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, оскільки шкода завдана з вини [PERSON] , вона підлягає відшкодуванню за рахунок останнього. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, № 1961-IV (далі - Закон), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 4 Закону, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону, страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України. Проте, в порушення норм чинного законодавства, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Як визначено у п. 39.1 ст. 39 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону, основними завданнями МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Враховуючи викладене, 17.10.2022 року власник автомобіля «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 17). Як визначено у п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 9.1 та п. 9.2 ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Так, згідно висновку експерта № 54/87232 від 05.11.2022 року по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , складає 13 800,20 грн. (а. с. 21 - 23). Як визначено у п 41.4. ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Згідно п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Так, за наслідком розгляду заяви [PERSON] від 17.10.2022 року на виконання Наказу від 19.04.2023 року № 3/7257 МТСБУ перерахувало регламентну виплату у розмірі 13 800,20 грн. власнику автомобіля «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , про що свідчить копія платіжної інструкції № 921065 від 20.04.2023 року (а.с. 81). Як зазначено у п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Аналогічне положення містить ст. 1191 ЦК України, відповідно до частини першої якої, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки МТСБУ відшкодувало власнику автомобіля «Volkswagen» реєстраційний номер [NUMBER] , завдану [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду у розмірі 13 800,20 грн., то у нього виникло право регресної вимоги до [PERSON] . Так, 19.04.2023 року МТСБУ на адресу відповідача надсилалася регресна вимога з проханням сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу та витрати на збір документів у розмірі 15 120,13 грн., яка залишилася без реагування (а. с. 25 - 26). Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належних, достатніх та допустимих доказів, в розумінні ст. 76, 77, 78 ЦПК України, на підтвердження відшкодування понесених позивачем витрат відповідач не надав. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення в порядку регресу з [PERSON] на користь МТСБУ витрат у розмірі 13 800,20 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується витрат за послуги експерта та огляд автомобіля у розмірі 1 319,93 грн., суд зазначає наступне. Згідно п. 40.3 ст. 40 Закону, МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 41.4 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Витрати за послуги суб`єкта оціночної діяльності не належать до страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, МТСБУ сплачено послуги суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] у розмірі 1 319,93 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 935913 від 10.11.2022 року (а. с. 82). Оскільки витрати за послуги суб`єкта оціночної діяльності не належать до страхового відшкодування, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 981308 від 06.05.2024 року (а. с. 29). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2 756,35 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial