Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором кредиту, який укладений 23.03.2023 року між сторонами в електронній формі. Згідно договору позичальнику [PERSON] надано грошові кошти в сумі 12 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Термін користування кредитом становить 300 днів із базовим періодом 14 днів як проміжку часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`яок сплати відсотків за користування кредитом. Сторонами погоджена знижену відсоткову ставку на рівні 1,2 % в день, стандартну - 1,5 % в день, комісію за видачу кредиту - 15 % від суми кредиту. Позивач зауважує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника станом на 25.06.2024 року виникла заборгованість в сумі 56 976,00 грн., з яких: 11 040,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 45 936,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Звертаючи увагу на добровільне зменшення розміру вимог відносно позичальника, зокрема по нарахованих відсотках, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 51 192,00 грн., з яких: 11 040,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 40 152,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Ухвалою суду від 02.09.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.03.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем укладено договір кредиту, за умовами якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» як кредитодавець надав, а [PERSON] - позичальник, отримала грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн. шляхом переведення коштів на картковий рахунок. Умовами договору сторони визначили, що строк користування кредитом складає 300 днів з датою повернення 16.01.2024 року (п.4.9 договору). Згідно з п.10.2 договору знижена процентна ставка становить 1,2 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою з першого дня користування кредитом протягом усього періоду дії договору за умови, якщо позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту. У разі несплати позичальником нарахованих згідно умов договору процентів за користування кредитом або комісії за видачу кредиту не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до дати повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів та комісії за видачу кредиту. З дати, наступною за днем повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів та комісії за видачу кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п.4.4 договору базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою попереднього базового періоду. За положеннями п.4.5 договору сплату процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту позичальник зобов`язаний здійснювати у визначений графіком платежів дати, які є останніми днями відповідних базових періодів. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 3 Закон Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом копією договору про відкриття кредитної лінії від 23.03.2023 року з даними про застосування одноразового ідентифікатора, довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту, інформацією АТ «ПриватБанк» про зарахування коштів на рахунок з обслуговування картки з останніми цифрами «0393». Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З дослідженої судом інформації за укладеним договором (розрахунком заборгованості) слідує, що внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з боку позичальника станом на 25.06.2024 року виникла заборгованість в сумі 56 976,00 грн., з яких: 11 040,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 45 936,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідний розмір заборгованості відповідає математичним правилам з урахуванням показників відсоткової ставки, строку кредитування в 300 днів. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки за результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору кредиту зобов`язань, що виявляє порушення прав кредитора та необхідність їх поновлення, при цьому, можливість визначення обсягу заявлених вимог, зокрема на рівні 51 192,00 грн., належить до безумовного права кредитора як позивача у справі, суд вважає необхідним задовольнити позов, стягнути заявлену учасником та обґрунтовану поданими доказами суму заборгованості. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору.

Outcome: approved