Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з державного бюджету 33\~434,40 грн. 02 грудня 2023 року інспектором СПД НВП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Шляховим Анатолієм Сергійовичем, відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №563119 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за яким позивачу інкримінувалось домашнє насильство щодо [PERSON] . Щодо позивача було складено терміновий заборонний припис серії АА №239065 від 02.12.2023 року. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року, що набула законної сили 22.04.2024 року, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1.ст.173-2 КупАП закрито, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Для захисту своїх прав від незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, позивач змушений був наймати адвоката та витрачати свій час на судову тяганину, яка тривала майже п`ять місяців. Притягнення до адміністративної відповідальності тривало з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто з 02.12.2023 року до ухвалення остаточної постанови Хмельницьким апеляційним судом 22.04.2024 року. В результаті незаконного притягнення до адміністративної відповідальності позивача, що підтверджено постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницьької області від 04.03.2024 року та постановою Хмельницького апеляційного суду від 22.04.2024 року, позивачу завдано моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях внаслідок неправомірного складання протоколу про адміністративне правопорушення від 02.12.2023 року та розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків.Позивач був вимушений витрачати додатковий час та зусилля для захисту своїх прав: відпрошуватись з роботи для участі в судових засіданнях, користуватись послугами адвоката. Позивач зазнав репутаційних втрат внаслідок необхідності надавати пояснення по місцю роботи щодо адміністративних матеріалів. Позивачем вживались заходи для відновлення відносин на роботі після закриття справи про адміністративне правопорушення. Позивачем надано розрахунок моральної шкоди відповідно до ст.13. З.У. «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діямми органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», враховуючи період з 02.12.2023 року по 22.04.2024 року та розмір мінімальної заробітної плати у грудні 2023 року-6700 грн., з 01.01.2024 року-7100 грн., з 22.04.2024 року-8000 грн. складає: Грудень 2023 року(6700 грн.:31 день)х29 днів=6267,74 грн.; Січень, лютий, березень 2024 року 7100 грн.х3 місяці=21300 грн.; Квітень 2024 року(8000 грн.:30 днів)х20 днів=5866,66 грн. 6267,74грн.+21300 грн.+5866,66 грн.=33434,40 грн. Неможливість врегулювання в досудовому порядку спору обумовила звернення позивача до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволені. Представники відповідачів позов заперечили та просили відмовити у його задоволені. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить поз таким, що підлягає задоволенню. 02 грудня 2023 року інспектором СПД НВП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції Шляховим Анатолієм Сергійовичем, відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №563119 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, за яким позивачу інкримінувалось домашнє насильство щодо [PERSON] . Щодо позивача було складено терміновий заборонний припис серії АА №239065 від 02.12.2023 року. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року, що набула законної сили 22.04.2024 року, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1.ст.173-2 КупАП закрито, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Позивач був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого захисту, налагодження нового життєвого ритму з метою доведення невинуватості у вчиненому правопорушенні. Позивач зазнав репутаційних втрат у зв`язку з наявністю справи про адміністративне правопорушення за фактом домашнього насилля та притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КупАП. Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 2 Закону України від 1 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення. Системний аналіз положень статті 1 та 2 Закону надає підстави для висновку, що закриття справи про адміністративне правопорушення є підставою для відшкодування особі, відносно якої порушувалась адміністративна справа, а в подальшому така справа була закрита, компенсації моральної шкоди. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18) викладено правовий висновок про те, що на підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Встановлюючи протиправність дій суб`єкта владних повноважень та, відповідно, наявність підстав для стягнення моральної шкоди, суди не мають своїм обов`язком присуджувати розмір вказаної шкоди виключно в тій сумі, яка зазначена позивачем у позовній заяві. Суди, визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, повинні виходити із засад розумності та справедливості(постанова Верховного Суду від 26 січня 2021 р. у справі №335/5271/17). Пунктом 17 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 березня 1996 року за № 106/1131 визначено, що відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом згідно з частиною третьою статті 13 Закону провадиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Оскільки позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності уповноваженими особами патрульної служби, під слідством чи судом не перебував, правильним є висновок суду про те, щодо спірних правовідносин не застосовуються положення статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».(Постанова ВС № 308/2614/23 від 05.04.2024). При визначенні розміру моральної шкоди суд оцінює ступінь моральних страждань позивача, враховує короткочасність конфліктної ситуації, наявність психологічного стресу у позивача після подій, а також наявність у позивача моральних (душевних) страждань, що були викликані вимушеними діями щодо доведення відсутності в своїх діях правопорушення з метою захисту свого порушеного права. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що притягненням [PERSON] до адміністративної відповідальності, йому було завдано моральної шкоди, яка проявилася у стражданнях через порушення звичних для нього життєвих зв`язків, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема, доводити у суді свою невинуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення. Розмір моральної шкоди, що може бути стягнута складає 10000 грн., що є співмірною з завданою шкодою та адекватним відшкодуванням завданих моральних страждань. Сам по собі факт відшкодування моральної шкоди є способом сатисфакції позивача.

Outcome: approved