Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить суд звільнити її від повноважень опікуна над недієздатною [PERSON] . У своїй заяві зазначила, що [PERSON] , яка є її донькою є інвалідом 1-ї групи, підгрупи А з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 22.07.2011. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 1998 року по справі № 2-1258 [PERSON] визнано недієздатною. Рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районного ради м Дніпропетровська від 26.11.1999 встановлено над нею опіку та призначено опікуном її матір, [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2022 року по справі № 201/5149/22 призначено [PERSON] другим (додатковим) опікуном [PERSON] . Заявник тривало хворіє, регулярно приймає підтримуючу терапію та не може виконувати обов`язки опікуна. У зв`язку з цим, просить суд звільнити її від повноважень опікуна. Заявник надала суду заяву про розгляд заяви без її присутності, заяву підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] також надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти задоволення заяви. Заінтересована особа Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, в особі представника [PERSON] , надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень проти задоволення заяви не надала. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України та ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи 25.11.2024 здійснювався за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити вимоги заяви з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] , видане Дім щастя Жовтневого району м.Дніпропетровська, 13.04.1980, серія [NUMBER] , видане [INFO] , 09.08.1983. [PERSON] є інвалідом 1-ї групи, підгрупи А з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 22.07.2011. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 1998 року по справі № 2-1258 [PERSON] визнано недієздатною. Рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районного ради м Дніпропетровська від 26.11.1999 встановлено над нею опіку та призначено опікуном її матір, [PERSON] . Батько недієздатної [PERSON] є особою похилого віку та є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 04.06.2015 № 037255. [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 10 ААА № 063942 від 22.07.2011. Заявник разом із сином та донькою мешкають за адресою [ADDRESS] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2022 року по справі № 201/5149/22 призначено [PERSON] другим (додатковим) опікуном [PERSON] . Заявник є пенсіонером з 21.03.2007, що підтверджується пенсійним посвідченням Серії [NUMBER] . Згідно із випискою з медичної картки амбулаторно (стаціонарно) хворого від 15.10.2024 на даний час заявник тривало хворіє, регулярно приймає підтримуючу терапію та не може виконувати обов`язки опікуна (а.с. № 26). За приписами ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законами та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з частиною 1 ст. 60 ЦК України суд\~встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 63\~ЦК України\~опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до\~приписів ст. 292\~ЦК України малолітня, неповнолітня особа, а також фізична особа, яка визнана недієздатною або цивільна дієздатність якої обмежена, має право на опіку або піклування. Статтею 75\~ЦК України встановлено, що суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Згідно пункту 5.1 Правил опіки та піклування затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 № 34/166/131/88, опікуни та піклувальники на їх прохання можуть бути звільнені від виконання своїх обов`язків, якщо орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного визнає, що дане прохання викликане поважною причиною. Наявність певних об`єктивних обставин (хвороба опікуна або піклувальника, яка перешкоджає йому виконувати свої повноваження, погіршення матеріального становища, що негативно позначається на утриманні підопічної особи, тривалі службові відрядження, відсутність взаєморозуміння з підопічною особою), може унеможливлювати продовження відносин опіки або піклування за участю призначеного опікуна чи піклувальника. Так, законодавцем передбачено можливість опікуна чи піклувальника самостійно звернутися до суду чи органу опіки та піклування із заявою про звільнення від виконання своїх обов`язків. Звільнення опікуна від повноважень вчиняється, насамперед, для захисту прав та інтересів підопічної особи, або за наявності певних обставин (хвороба опікуна або піклувальника, яка перешкоджає йому виконувати свої повноваження, погіршення матеріального становища, що негативно позначається на утриманні підопічної особи, тривалі службові відрядження, відсутність взаєморозуміння з підопічною особою, тощо). Згідно з частиною другою статті 300\~ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Виходячи з фактичних обставин справи, враховуючи приписи статті 75\~ЦК України та частини 2 статті 300 ЦПК України, з огляду на те, що опікуни (піклувальники) призначаються за наявності їхньої згоди, вираженої в письмовій заяві, що обов`язки опікуна (піклувальника) виконуються ними добровільно, такі не можуть виконуватися примусово і проти їх волі та згоди, а також, зважаючи на стан здоров`я та вік заявника (68 років) та прохання останньої щодо її звільнення від обов`язків опікуна через неможливість їх виконання, суд приходить до висновку про доведеність неможливості виконання [PERSON] повноважень опікуна над недієздатною донькою [PERSON] та наявності підстав для звільнення заявника від повноважень опікуна над вказаною недієздатною особою. Враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за можливе не призначати недієздатному іншого опікуна, оскільки рішенням суду призначено [PERSON] другим опікуном [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] , заінтересовані особи: Адміністрації соборного району Дніпровської міської ради, [PERSON] про звільнення від повноважень опікуна

Outcome: approved