Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій вказала, що вона народилася [INFO] в с. Сари Гадяцького району Полтавської області.\~Її дівоче\~прізвище [PERSON] ,\~в подальшому\~після одруження\~прізвище змінилось\~на [PERSON] .\~У цьому\~році їй\~виповнилося 60\~років і\~вона має\~право на\~отримання пенсії\~за віком.\~Вїї трудовій книжці серії [NUMBER] від 20.02.1981 виданій [INFO] , в її анкетних даних вказали лише рік народження [NUMBER] , без зазначення числа та місяця. Крім того у цій же трудовій книжці у записах про дату її звільнення з роботи з Миколаївського ясла-садку Зачепилівського району Харківської області вказано 19.10.1992, однак цифри року повторно наведені авторучкою. При цьому номер та дату наказу про звільнення записано чітко без наведень - № 1042 від 19.10.1992. При зверненні до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком заявниця отримала відмову у зв`язку з тим, що в її трудовій книжці виявлені вищевказані недоліки, які позбавляють її можливості оформити пенсію за віком, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Від заявниці до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та наполягала на встановленні факту належності трудової книжки. В судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не з`явився, жодних заяв, клопотань чи заперечень проти вимог [PERSON] до суду не надходило. Суд, відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних доказів. Згідно вимог\~ч.2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29.06.1998 Зачепилівським РВ УМВС України в Харківській області, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Сари Гадяцького району Полтавської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , датою народження заявниці є [INFO] , а дошлюбним прізвищем є « [PERSON] ». У трудовій книжці [NUMBER] від 20.02.1981, здійснено запис анкетних даних заявниці як « [PERSON] » (російською мовою), в подальшому прізвище перекреслювалось та дописувалось як « [PERSON] » (російською мовою). Зліва від сторінки з анкетними даними мається відповідний запис про зміну прізвища заявниці у зв`язку з її одруженням. Датою народження зазначено лише рік 1964, без числа та місяця. Також у трудовій книжці [NUMBER] від 20.02.1981 на сторінці 6-7 у графі «відомості про роботу» наявний запис №7 від 01.07.1987 про взяття на роботу на посаду няні ясла-садка «Вишенька», відповідно до наказу № 727 від 01.07.1987. Також на сторінці 8-9 у графі «відомості про роботу» мається запис за №9 від 07.09.1990 про переведення на роботу нянею-санітаркою у Миколаївський ясла-садок Зачепилівського району Харківської області, згідно наказу № 911 від 06.09.1990. Нижче є запис № 10 від 19.10.1992 про звільнення у зв`язку із скороченням, однак цифри року повторно наведені авторучкою. При цьому номер та дату наказу про звільнення записано чітко без наведень - № 1042 від 19.10.1992. Згідно довідки Миколаївського старостинського округу №4 Зачепилівської селищної ради Красноградського району Харківської області № 410 від 19.08.2024 [PERSON] , 1964 року народження, дійсно працювала двірником та нянею в Миколаївському ясла-садку з 01.07.1987 (наказ № 727 від 01.07.1987, наказ № 779 від 22.05.1985, наказ № 911 від 06.09.1990, наказ № 985 від 16.10.1991) по 19.10.1992 (наказ № 1042 від 19.10.1992). Вказані відомості щодо періоду та місця роботи відповідають відомостям зазначеним в трудовій книжці заявниці та узгоджуються з вищевказаною довідкою Миколаївського старостинського округу. Згідно\~ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачає розгляд судом справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з даними, які зазначені в паспорті чи свідоцтві про народження. Відповідно до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі - трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої\~наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4\~постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників»\~відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до\~ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»\~основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Судом достовірно встановлено належність заявниці трудової книжки\~ [NUMBER] \~від 20.02.1981, оскільки відомості, які вона містить, повністю відповідають даним, які встановлені дослідженими в судовому засіданні доказами. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявниці для оформлення пенсії за віком, а іншим способом, окрім судового, вона захистити свої права не може, у зв`язку з ліквідацією підприємства, яким було видано трудову книжку, тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved