Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з січня 2007 року до дня смерті останнього - [INFO] . Також, просила усунути від права на спадкування другої черги брата померлого [PERSON] . В обґрунтування позову вказувала, що проживала однією сім`єю з [PERSON] , як дружина та чоловік за адресою квартири [ADDRESS] з січня 2007 року. У зареєстрованому шлюбі з іншими особами [PERSON] та [PERSON] у цей період часу не перебували. Від спільного проживання з [PERSON] спільних дітей не мають. За твердженням заявниці з травня 2011 року по травень 2012 року [PERSON] та [PERSON] тимчасово проживали у квартирі її сина за адресою: [ADDRESS] , передавши квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] в оренду. За цей час у помешканні замовили ремонтні роботи з покрівлі балкону, прокладання водопровідних труб, установки бойлеру, монтажу електричного щита, прокладання кабелю. Під час сумісного проживання за спільні кошти придбали садовий будинок та побудували баню в дачному кооперативі «Сонячний» у [ADDRESS] куди у вихідні та святкові дні виїжджали відпочивати разом. Підтвердженням фактичних сімейних стосунків між сторонами, крім іншого, [PERSON] вважає придбання за спільні кошти меблів та побутової техніки, сплату комунальних платежів за адресою проживання у квартирі [ADDRESS] . Також, за твердженням [PERSON] вона організувала проходження [PERSON] курсу навчання підготовки водіїв, а в подальшому купівлю автомобіля. Свідченням близьких стосунків [PERSON] та [PERSON] є безліч фотографій з фіксацією проведення спільного та в колі друзів дозвілля та свят. [PERSON] наполягла на укладенні декларації про вибір [PERSON] лікаря, який надає первинну медичну допомогу зазначивши її довіреню особою. За життя [PERSON] страждав на алкогольну залежність і самостійно не міг подолати хворобу, перебував декілька разів у затяжних запоях. Безпорадний стан [PERSON] свідчив про потребу в моральній, фізичній та фінансовій допомозі від інших осіб, яку усіляко отримував від [PERSON] , яка крім іншого, здійснювала організацію лікування останнього. При цьому, за твердженням позивача, рідний брат [PERSON] - [PERSON] не зважав на прохання допомоги, уникав та ухилявся від такої підтримки, хоча мав можливість за станом здоров`я та достатку надавати допомогу. [INFO] [PERSON] помер. Поведінку [PERSON] по відношенню до спадкодавця який перебував у безпорадному стані [PERSON] трактує як таку, що свідчить про наявність підстав для усунення [PERSON] від права на спадкування за законом. Згідно Листа від 21.04.2021 року за №1256/02-14/261-2021 Двадцять перша Київська державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у вступі до спадщини померлого [PERSON] з огляду на відсутність підтвердження факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем та наявність черговості прийняття спадщини у якій першочергове право на спадкування виникає у спадкоємців попередніх черг, а не у [PERSON] , яка навіть у випадку отримання рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем буде відноситися лише до спадкоємців четвертої черги спадкування, а отже не буде спадкоємицею з огляду на наявність спадкоємця другої черги. За таких обставин, позивач позбавлена можливості оформити спадщину за законом, що й стало підставою для звернення до суду з даною заявою. У судовому засіданні [PERSON] категорично наполягала на своїх вимогах вказуючи, що вона як ніхто інший має право на спадкове майно після смерті [PERSON] . [PERSON] та представник відповідача підтвердили у судовому засіданні, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, однак не погодились із термінами такого проживання зазначаючи, що з 2019 року стосунки між останніми зіпсувалися і хоч вони проживали в одному помешканні, поводили себе як сторонні люди, і це проживання не мало ознак сім`ї. Також, [PERSON] стверджував, що у нього були прекрасні та довірливі стосунки з братом [PERSON] , він приймав безпосередню участь у його житті, вони спілкувалися та зустрічалися, [PERSON] підтримував брата фінансово та матеріально, більше того автомобіль ВАЗ, яким володів [PERSON] був придбаний саме за фінансовою допомогою відповідача. Зі слів [PERSON] його брат [PERSON] мав погану звичку із надмірним вживанням алкоголю, проте аж ніяк не був хворим на алкоголізм і тим більше не перебував у безпорадному стані. [PERSON] вів соціальний спосіб життя, працював, керував автомобілем, спілкувався зі своїми родичами та друзями. На думку [PERSON] , позивач спотворила дійсні обставини, свідомо зазначаючи, що спадкодавець перебував у безпорадному стані та потребував допомоги виключно відповідача за для досягнення мети усунення його від спадкування. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю із [PERSON] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з січня 2007 року до 01.03.2021 року, посилається на ст. 3 СК України, яка визначає ознаки сім`ї. Таким чином, встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можливе за умови, що ні один з них на час такого проживання не перебував у зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено що [PERSON] з січня 2007 року до 01.03.2021 року у зареєстрованому шлюбі не перебував. З копії рішення Ленінградського районного суду м. Києва від 01.03.1993 року вбачається, що [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] . У відповідності до ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ст. 25 СК України, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі і мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Більше того, на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Зі змісту ч. 2 ст. 3 СК України вбачається, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, або ж із поважних причин не проживають разом, однак пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено та підтверджено відповідачем, що [PERSON] та [PERSON] з січня 2007 року мали близькі та довірливі стосунки, що також підтверджується зображенням фотографій останніх (Т.1 а.с. 87-97). Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено та підтверджено наданими доказами, що [PERSON] та [PERSON] у двох та разом із друзями проводили час, подорожували та відпочивали, проводили свята і дозвілля, при цьому зміст наявних доказів та зображень свідчить про усталені відносини між ними, що притаманні подружжю. Крім того, в судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що [PERSON] і [PERSON] проживали в одному помешканні та здійснювали спільні витрати на його утримання і облаштування. Крім того, [PERSON] надано суду не лише копію свідоцтва про смерть та отриманого нею особисто Лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] , а й підтвердження організації та проведення поховання останнього згідно Договору-замовлення №1.147839 К від 03.03.2021 року. З пояснень відповідача, який є рідним братом померлого [PERSON] вбачається, що у нього із [PERSON] першопочатково складались гарні, доброзичливі стосунки, з часу знайомства [PERSON] ставилась до [PERSON] як до свого чоловіка і лише згодом, орієнтовно з 2019 року стосунки між ним зіпсувалися. З огляду на зазначене, наявність тривалих, усталених відносин, що склались між [PERSON] та [PERSON] , відносин які притаманні лише подружжю, суд вважає доведеним факт спільного проживання останніх, як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2007 року до дня смерті останнього - [INFO] . Приймаючи рішення в частині строку проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу суд керується наявними доказами, які підтверджують позицію [PERSON] , при цьому не бере до уваги заперечення [PERSON] з огляду на те, що тимчасові непорозуміння між чоловіком та жінкою, які продовжували проживати у одному помешканні з спільним побутом до дня смерті [PERSON] , не можуть бути свідченням припинення та розірвання таких стосунків. З відповіді Двадцять першої київської державної нотаріальної контори від 21.04.2021 року №1256/02-14/261-2021 вбачається, що за заявою спадкоємця другої черги, рідного брата спадкодавця, [PERSON] , 25.03.2021 року нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №261-2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , 1962 року народження. Крім того, роз`яснено черговість прийняття спадщини за законом, а також повідомлено, що на підставі ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Враховуючи вищевикладене, а також у зв`язку з тим, що в уставлений законом строк для прийняття спадщини, до нотаріальної контори була подана заява про прийняття спадщини від спадкоємця другої черги спадкування, навіть у випадку отримання [PERSON] рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю остання буде відноситись лише до спадкоємців четвертої черги, а отже не буде спадкоємицею за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 16.09.2021 року [PERSON] вже отримав свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Згідно з ч.5 ст.1224 Цивільного кодексу України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Абз.3 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року передбачено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Позивачем не доведено факту перебування [PERSON] у безпорадному стані, а саме: зловживання алкоголем та того, що у зв`язку із вказаною залежністю він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування від [PERSON] . [PERSON] не надано жодних доказів, в яких вказані будь-які рекомендації стосовно того, що [PERSON] потребував стороннього догляду, необхідності надання йому допомоги та необхідності піклуватися про нього. У своїй позовній заяві [PERSON] та у своїх поясненнях в судовому засіданні зазначила, що вона надавали необхідну допомогу та здійснювали догляд за спадкодавцем. Проте позивач не довела, що [PERSON] потребував такої допомоги, а якщо і потребував, то саме від [PERSON] за умови отримання її від позивача, не спростувала доводів відповідача на підтвердження того, що він як рідний брат опікувався його справами, надавав моральну підтримку та допомагав матеріально. Отож, підстави для усунення відповідача [PERSON] від права на спадкування після померлого [PERSON] відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову [PERSON] в частині усунення відповідача від спадщини у зв`язку з його безпідставністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 908 грн. сплаченого судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: partial