Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Представник позивача [PERSON] адвокат Соловей О.В. звернувся до суду з позовом в якому просив: -скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,58 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Заміхівського старостинського округу Кам`янець-Подільського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером: 68:233:82500:06:001:0169 шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки; -скасувати записи у поземельній книзі, зобов`язавши державного реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером: 68:233:82500:06:001:0169. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідно до державного акта ХМ № 002522 відповідачу [PERSON] належить дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,3 га. Ділянка площею 1,72 га має кадастровий номер: 68:233:82500:07:002:0105, а ділянка площею 0,58 га - кадастровий номер: 68:233:82500:06:001:0169. Вважає, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером: 68:233:82500:06:001:0169 відбулася з грубим порушенням норм закону. Вказує, що позивач [PERSON] був членом КСП «Прогрес» та в ході здійснення розпаювання земель, відповідно до вимог Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» позивачу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у результаті жеребкування виділено земельні ділянки єдиним масивом. Так, [PERSON] під № 525, [PERSON] під № 526, [PERSON] під № 527, [PERSON] - № 528. У подальшому земельна ділянка за № [NUMBER] була виділена в натурі, на ім`я позивача був виготовлений державний акт про право власності на земельну ділянку та їй присвоєно кадастровий номер 68:233:82500:06:001:0069. Розміри даної земельної ділянки становлять 196,34x29,32x169x23,46x30,05. Відповідач [PERSON] також був членом КСП «Прогрес». У протоколі розподілу земельних часток (паїв) у рядку 613 з прізвищем [PERSON] міститься запис про сертифікат ХМ0286264, а у графі № часток (паю) міститься запис 525, який явно має виправлення. Згодом проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за номером 525 за відповідачем [PERSON] та присвоєно їй кадастровий номер 68:233:82500:06:001:0169. У зв`язку з чим вважає, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 68:233:82500:06:001:0169 відбулася з грубим порушенням норм закону, що порушує права позивача на земельну ділянку. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області направив до суду відзив на позов, в якому зазначив, що управління та його підрозділи не здійснювали жодних дій спрямованих на порушення законних прав та свобод позивача, у зв`язку із чим заперечують проти визнання їх співвідповідачами у справі. Представника позивача адвокат Соловей О.В. у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому. Зробив заяву про не розподіл судових витрат у виді витрат на проведення експертизи та не стягнення цих витрат із відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні 30 жовтня 2024 року позов не визнали. Відповідач зазначив, що у день розподілу земельних ділянок усі тягнути жереб і ставили підписи навпроти номерів земельних ділянок. Який був номер його земельної ділянки не пам`ятає. Жодного відношення до виправлення він не має, оскільки доступу до документів не мав. Уся документація була передана до земельного відділу, тому якщо там були виправлення, вона не повинна була бути прийнята. У судовому засіданні 19 листопада 2024 року відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов вказав про проведення розгляду справи за відсутності представника. Процесуальні дії у справі 02 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 30 листопада 2023 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Солов`я О.В. про витребування доказів, оголошено перерву у підготовчому засіданні. 18 грудня 2023 року у справі призначено судову технічну експертизу реквізитів документа, провадження у справі зупинено. 03 квітня 2024 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. 26 квітня 2024 року у справі призначено судову технічну експертизу реквізитів документа, провадження у справі зупинено. 03 вересня 2024 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. 23 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 11 жовтня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою сторін та їх представників у судове засідання. 30 жовтня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про оголошення перерви з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок. Фактичні обставини справи, встановлені судом 20 грудня 1997 року КСП «Прогрес» с. Заміхів видано державний акт серії ХМ №027, яким передано у колективну власність 2086,6 га землі згідно з планом (арк.спр.14). У списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №027, прізвище [PERSON] прописане за № 172, а прізвище [PERSON] - за №743 (арк.спр.15-16). Відповідно до даних протоколу розподілу земельних часток (паїв) між громадянами власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) бувшого КСП «Прогрес» с. Заміхів, [PERSON] на підставі сертифіката серії ХМ №0315706, розподілено частку за №525, площею 0,58 га. [PERSON] на підставі сертифіката серії ХМ №0286264 розподілено частку за №525 (номер з виправленням) (арк. спр.17). 25 листопада 2003 року на ім`я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №033851, загальною площею 3,35 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 2,77 га з кадастровим номером: 68:233:82500:05:002:0001 (№760), та площею 0,58 га з кадастровим номером: 68:233:82500:06:001:0069 (№525с), які розташовані на території Заміхівської сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (арк.спр.13). 25 листопада 2003 року на ім`я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №033827, загальною площею 3,26 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 2,68 га з кадастровим номером: 68:233:82500:05:002:0002 (№761), та площею 0,58 га з кадастровим номером: 68:233:82500:06:001:0070 (№526с), які розташовані на території Заміхівської сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (арк.спр.12). 16 грудня 2004 року на ім`я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №002522, загальною площею 2,30 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,72 га з кадастровим номером: 68:233:82500:07:002:0105 (№630), та площею 0,58 га з кадастровим номером: 68:233:82500:06:001:0169 (№525с), які розташовані на території Заміхівської сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (арк.спр.11). Відповідно до викопіювання з проєкту організації території земельних часток земельні ділянки 525с, 526с, 527с межують між собою (арк.пр.18). Згідно з повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18 липня 2023 року, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером: 68:233:82500:06:001:0069, площею 0,58 га, яка розташована на території Заміхівської сільської ради в Державному земельному кадастрі відсутні, оскільки централізовано не перенесені з Державного реєстру земель Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв власника (користувача). При внесені відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером: 68:233:82500:06:001:0069 виявлено, що геометрія в електронному документі перетинається із наявною в кадастровій системі земельною ділянкою 6823382500:06:001:0169, яка перебуває у власності [PERSON] відповідно до державного акту ХМ №002522, виданого 16 грудня 2004 року. У зв`язку із перетином вказаних земельних ділянок управлінням Держгеокадастру роз`яснено право особи вирішення спору в судовому порядку (арк. спр.20). Даними висновку експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів №590/24-26 від 16 серпня 2024 року підтверджується, що у графу № часток (паю) рядка 613 [PERSON] протоколу розподілу земельних часток (паїв) між громадянами власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) бувшого КСП «Прогрес» с. Заміхів Новоушицького району Хмельницької області (арк.198 проекту землеустрою) внесені зміни шляхом підчистки. Первинний зміст графи № часток (паю) рядка 613 [PERSON] протоколу розподілу земельних часток (паїв) між громадянами власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) бувшого КСП «Прогрес» с. Заміхів Новоушицького району Хмельницької області 522 (арк.156-162) . Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до ст. 14 Конституції України, ч.2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Статями 116, 118 ЗК України визначені підстави та порядок набуття громадянами та юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Так, за змістом ст.116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (стаття 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»). Сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) (стаття 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»). Статтею 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначалось, що розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Згідно з пунктом 9 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» до 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Відповідно до ст.125 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно зі ст.21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», який набрав чинності 01 січня 2013 року, відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Суд установив, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є колишніми членами КСП «Прогрес» та набули право на земельні частки (паї) у процесі паювання земель, що підтверджується дослідженими судом доказами та визнається сторонами. 25 листопада 2003 року позивачу [PERSON] взамін сертифіката на підставі рішення Заміхівської сільської ради № 4 від 16 липня 2003 року видано державний акт на право власності на дві земельні ділянки, одна з яких площею 0,58 га з кадастровим номером: 68:233:82500:06:001:0069 (№525с). Водночас відповідачу [PERSON] державний акт був виданий пізніше, а саме 16 грудня 2004 року на підставі розпорядження Новоушицької районної державної адміністрації № 487/04-р від 26 жовтня 2004 року також на дві земельні ділянки , одна з яких площею 0,58 га з кадастровим номером: 68:233:82500:06:001:0169 (№525с). Даними відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18 липня 2023 року підтверджується, що геометрія земельних ділянок з кадастровими номерами: 68:233:82500:06:001:0069 та 68:233:82500:06:001:0169 накладається одна на одну. Дані протоколу розподілу земельних часток (паїв) підтверджують, що позивачу [PERSON] була виділена земельна ділянка за № [NUMBER] , площею 0,58 га. Натоміть висновком експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів спростовується факт виділення відповідачу [PERSON] цієї ж земельної ділянки за №525, площею 0,58 га, оскільки як зазначив експерт первинний зміст графи № часток (паю) рядка 613 [PERSON] протоколу розподілу земельних часток (паїв) між громадянами власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) бувшого КСП «Прогрес» с. Заміхів Новоушицького району Хмельницької області - 522. Відтак суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо незаконності набуття відповідачем [PERSON] спірної земельної ділянки. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (ч. 3 ст. 152 ЗК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: - поділу чи об`єднання земельних ділянок; - якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; - ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до статті 25 Закону України «Про Держаний земельний кадастр» поземельна книга є документом Державного земельного кадастру. Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Пунктами 50, 51, 57, 60, 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 1051 передбачено, що Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки. Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку (зокрема, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку). Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є, у тому числі, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Суд вважає доведеним, що у позивача [PERSON] , як власника земельної ділянки з кадастровим номером: 6823382500:06:001:0069 згідно державного акта від 25 листопада 2003 року, існують перешкоди у здійсненні свого права власності, зокрема він позбавлений можливості провести державну реєстрацію земельної ділянки, оскільки її геометрія перетинається із наявною в Національній кадастровій системі земельною ділянкою з кадастровим номером: 68:233:82500:06:001:0169, власником якої є відповідач [PERSON] . Правомірність отримання позивачем [PERSON] у власність під час розпаювання земель КСП земельної ділянки за № 525, яка у подальшому була сформована та їй присвоєно кадастровий номер: 6823382500:06:001:0069 була доведена в ході судового розгляду. Однак відомості щодо цієї земельної ділянки централізовано не були перенесені з Державного реєстру земель в автоматизованому порядку до Державного земельного кадастру. Водночас помилковість надання відповідачу [PERSON] під час розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) цієї ж ділянки за № 525 доводиться даними висновку експерта. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права. Із системного тлумачення наведених вище правових норм, висновується, що належним способом захисту прав позивача за встановлених судом обставин справи, є звернення до суду із вимогою про скасування державної реєстрації земельної ділянки відповідача, чим і скористався [PERSON] . Виконання рішення суду в цій частині державним кадастровим реєстратором призведе до повного поновлення прав позивача. Відтак у задоволенні позовних вимог про скасування записів в Поземельній книзі слід відмовити. Визнання відповідачем [PERSON] позову в цій частині суперечить закону та судом не приймається. Також не підлягає задоволенню вимога позивача до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про зобов`язання державного реєстратора внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером: 68:233:82500:06:001:0169, оскільки рішення суду про скасування державної реєстрації земельної ділянки підлягає безумовному виконанню державним кадастровим реєстратором, скасування державної реєстрації земельної ділянки має наслідком закриття поземельної книги, а відтак відсутні підстави для додаткового зобов`язання відповідача вчиняти такі дії. Крім того слід зазначити, що право відповідача [PERSON] на отримання земельної ділянки в процесі паювання земель переданих КСП «Прогрес» не є оспореним. При цьому як пояснили сторони у судовому засіданні за відомостями Новоушицької селищної ради наявні нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки колишнього КСП «Прогрес», відтак відповідач [PERSON] не позбавлений права на отримання земельної ділянки як колишній член КСП. Отже, позов підлягає задоволенню частково. Розподіл судових витрат Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Відповідно до даних пенсійного посвідчення № [NUMBER] позивач [PERSON] є особою з інвалідністю І групи. Відповідно до даних пенсійного посвідчення № [NUMBER] відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи. Частиною шостою статті 141 ЦПК України визначено, що якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов\~в частині\~вимог до\~відповідача [PERSON] \~задоволено частково\~(одна\~вимога),\~в частині\~вимог до\~відповідача Головного\~управління Держгеокадастру\~у Хмельницькій\~області \~відмовлено,\~позивач [PERSON] \~та відповідач\~ [PERSON] \~ звільненні\~від сплати\~судового збору,\~відтак \~судовий збір\~у розмірі\~1073,60\~грн слід\~компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судові витрати позивача у виді витрат на проведення експертизи у розмірі 11 359,20 грн, суд покладає на останнього, з огляду на принцип диспозитивності та заяву представника позивача [PERSON] про відмову від стягнення судових витрат.

Outcome: partial