Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що 24.03.2021 року [PERSON] ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», підписав договір про надання споживчого кредиту №555130 акцептуючи Публічну пропозицію ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», яка розміщена на сайті фінансової компанії: https://sloncredit.ua/, в повному обсязі, з урахуванням паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту. Відповідач погодився та зобов`язався виконувати його умови. Згідно договору про надання споживчого кредиту №555130 від 24.03.2021 року відповідачу надається кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Після укладення цього договору товариство із використанням даних відповідача, зазначених у кредитному договорі, створює відповідачу особистий кабінет в своїй інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт. Сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку передбаченому кредитним договором. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підписанням кредитного договору підтвердив, що перед укладення цього кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування»; вказана в ч.ч.1-2 ст.12\~ЗУ\~«Про\~фінансові послуги\~та\~державне\~регулювання ринків\~фінансових\~послуг» та розміщена на веб-сайті. Відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», що розміщені на веб-сайті: https://sloncredit.ua/, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. На підставі платіжного документу відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000,00 грн. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 28.08.2023 року, згідно умов договору факторингу №2808-23 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило право вимоги за кредитним договором №555130 від 24.03.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно останнє, набуло права вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «Діджи Фінанс») становить 21955,86 грн., з яких: 11941,02 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10014,84 грн. - заборгованість за відсотками. На підставі викладеного ТОВ «Діджи Фінанс» просить стягнути\~з [PERSON] на\~свою\~користь\~заборгованість за\~кредитним\~договором\~№555130\~від\~24.03.2021\~року\~в\~розмірі 21955,86\~грн., а\~також\~витрати понесені ним у зв`язку з пред`явленням позову та розглядом даної справи, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 6000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 12.09.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник ТОВ «Діджи Фінанс» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяву про розгляд справи без його участі не подавав. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі Заяви-Анкети від 24.03.2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладеного договір №555130 про надання споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту становить 18750,00 грн.; строк кредиту: 730 днів, з кінцевим терміном повернення 24.03.2023 р. (включно). Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом 25% в день, а за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 126,66% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 39715,05 грн. (п.п.1.3.-1.8. Договору). Пунктом 2.1 сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх виплати/видачі/утримання: - у розмірі 15000,00 грн. на користь споживача за реквізитами: UA243005280000029090455007281 (транзитний рахунок) в ТОВ «СЛОН КРЕДИТ, код банку 300528, призначення платежу: «Кредитний договір №555130 від 24.03.2021, [PERSON] (3092118933)» з подальшою видачею в готівковому порядку через каси відділень Кредитного посередника після звернення споживача за отриманням готівки до такої каси кредитного посередника; - у розмірі 3750,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5. договору. Із положень пункту 3.1. кредитного договору слідує, що нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (Графік платежів). У випадку повного дострокового повернення кредиту споживач зобов`язаний сплатити проценти нараховані на дату повного дострокового повернення, виходячи з суми кредиту вказаної в найближчому черговому платежу, що передує такому поверненню. У випадку часткового дострокового повернення кредиту, перерахунок зобов`язань споживача здійснюється починаючи з дати найближчого чергового платежу, що слідує за датою такого повернення, шляхом відповідного зменшення розміру платежів, без зміни строку кредиту (кількості платежів). При цьому, нарахування процентів здійснюється в порядку передбаченому першим абзацом цього пункту договору. Після здійснення коригування зобов`язань споживача, новий графік платежів надається споживачу на його письмову вимогу. Новий графік у вигляді копії документу споживач може також отримати в особистому кабінеті. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Для цілей визначення в періоду для нарахування процентів на суму кредиту, день надання кредиту враховується, а останній день повернення не враховується. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день (п.3.2. договору). Відповідно до пункту 3.3. кредитного договору розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5. договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Відповідно до п.п.1 п.4.4 споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти , штрафи та пені (у разі наявності) та пені платежі передбачені договором. Також 24.03.2021 року відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту. Відповідно до умов договору відповідачу перераховані кошти на, зазначений в договорі, номер рахунку в сумі 15000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №692 від 24.03.2021 (а.с.40). 28.08.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №2808-23 у відповідності до п.п.2.1. п.2 якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимогами, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених договором (а.с.41-47). Згідно з п.п.4.1. п.4 договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеної в додатку №1 до цього договору, за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 договору. З акту приймання-передачі реєстру прав вимог від 28.08.2023 року за Договором факторингу №2808-23 від 28.08.2023 року, вбачається, що кредитор передав, а фактор прийняв реєстр прав вимог за договором, складений за формою згідно із додатком №1 до даного договору (а.с.17). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №2808-23від 28.08.2023 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №555130 від 24.03.2021 в сумі 21955,86 грн., з яких: 11941,02 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10014,84 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.19). 15.11.2023\~року\~за\~вих.\~№3092118933-АВ\~представником\~ТОВ\~«Діджи Фінанс»\~на\~адресу\~ [PERSON] \~було\~надіслано\~досудову вимогу з рекомендацією погасити заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 21955,86 грн. в термін до 30.12.2023 року (а.с.27-28). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. У ч.2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання ним своїх зобов`язань за вищевказаним договором, як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс», до якого перейшло право вимоги за вказаними договорами. Разом з цим, та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за кредитним договором, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Так, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 28.08.2023 заборгованість відповідача за кредитом становила 14832,53 грн., а заборгованість по відсоткам 9199,52 грн. Таким чином, до позивача не могло перейти на підставі договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 року права грошової вимоги до відповідача про стягнення відсотків за вказаним кредитним договором в розмірі 10014,84 грн., як зазначено у витязі з додатку до договору факторингу, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, укладеним між ним та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», суд приходить до висновку, що право позивача, до якого перейшло право вимоги за ним, порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» необхідно стягнути заборгованість за вказаним договором в межах заявлених позовних вимог у сумі 21140,54 грн., з яких: 11941,02 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9199,52 грн. заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст.141\~ЦПК\~України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), виписку з ЄДРЮО, ФОП та ГФ, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості, додаткову угоду №003092118933 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 року від 27.06.2024 року. З акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 року вбачається, що загальна сума наданих послуг складає 6000,00 грн., а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» (1,5 год. х 1500 грн. = 2250 грн.); складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи боргу для подачі до суду (3 год. х 1000 грн. = 3000 грн.); формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 год. х 750 грн. = 750 грн.) (а.с.10). При визначенні суми відшкодування, суд також виходить з критерію реальності витрат на правову допомогу (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Суд враховує, що адвокат участі у розгляді справи не приймав, справа є не складною, тому неминучість витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі викликає сумнів. Таким чином, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи, обсяг об`єктивно необхідного часу для надання послуг адвокатом у даній справі, суд вважає обґрунтованим розмір вказаних витрат в сумі 4000 грн. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог (на 96,29%), понесені ним судові витрати на правничу допомогу в сумі 3851,6 грн. та по сплаті судового збору у розмірі 2332,53 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial