Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси через систему «Електронний суд» з позовом звернувся [PERSON] до Акціонерного товариства «Юнекс Банк», в якому просив суд визнати незаконною бездіяльність Акціонерного товариства «Юнекс Банк» у проведенні перерахунку переплачених відсотків за кредитним договором № 81.9236.0824.1 від 26.08.2024 р., зобов`язати Акціонерне товариство «Юнекс Банк» провести перерахунок та виплатити незаконно сплачені [PERSON] відсотки у розмірі 223 (двісті двадцять три) грн 00 коп., зобов`язати Акціонерне товариство «Юнекс Банк» відшкодувати [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000,0 (п`ять тисяч) грн 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено таке. Відповідно договору №81.9236.0824.1 від 26.08.2024 р. між [PERSON] та Акціонерним товариством «Юнекс Банк», в особі операційного директора [PERSON] , позивачем було отримано фінансовий кредит в розмірі 2000,0 (дві тисячі) грн 00 коп. в термін до 26 листопада 2024 року. 26 серпня 2024 року позивачем було повернуто суму у розмірі 2200 грн 00 коп. В подальшому 05.09.2024 р. позивач знову звернувся до відповідача і виявив, що не може взяти кредит у зв`язку із наявною заборгованістю в розмірі 23 грн 91 коп., який позивач одразу сплатив. Це стало для незрозумілим для відповідача. 11.09.2024\~р.\~позивачем було\~ініційовано листа\~до директора\~AT\~«Юнекс Банк»\~Івана Світека\~з проханням\~на підставі\~частини 15\~статті 14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей»\~за яким,\~військовослужбовцям,\~які були\~призвані на\~військову службу\~за призовом\~під час\~мобілізації,\~на особливий\~період або\~на військову\~службу за\~призовом осіб\~із числа\~резервістів в\~особливий період\~на весь\~час їх\~призову,\~а також\~їх дружинам\~(чоловікам),\~а також\~іншим військовослужбовцям,\~під час\~дії особливого\~періоду, які брали\~або беруть\~участь у\~захисті незалежності,\~суверенітету та\~територіальної цілісності\~України і\~брали безпосередню\~участь в\~антитерористичній операції,\~забезпеченні її\~проведення,\~перебуваючи безпосередньо\~в районах\~антитерористичної операції\~у період\~її проведення,\~у здійсненні\~заходів із\~забезпечення національної\~безпеки і\~оборони,\~відсічі і\~стримування збройної\~агресії російської\~федерації в\~Донецькій та\~Луганській областях,\~забезпеченні їх\~здійснення,\~перебуваючи безпосередньо\~в районах\~та у\~період здійснення\~зазначених заходів,\~у заходах,\~необхідних для\~забезпечення оборони\~України,\~захисту безпеки\~населення та\~інтересів держави\~у зв`язку\~із збройною\~агресією російської\~федерації проти\~України,\~їх дружинам\~(чоловікам)\~-\~штрафні санкції,\~пеня за\~невиконання зобов`язань\~перед підприємствами,\~установами і\~організаціями усіх\~форм власності,\~у тому\~числі банками,\~та фізичними\~особами,\~а також\~проценти за\~користування кредитом\~не нараховуються, крім кредитних\~договорів щодо\~придбання майна,\~яке віднесено\~чи буде\~віднесено до\~об`єктів житлового\~фонду (жилого\~будинку,\~квартири,\~майбутнього об`єкта\~нерухомості,\~об`єкта незавершеного\~житлового будівництва,\~майнових прав\~на них)\~та/або\~автомобіля,\~провести перерахунок\~переплачених за\~зазначеним договором\~коштів у\~сумі 223\~грн 91\~коп. та повернути їх на картковий рахунок позивача за наданими реквізитами. Відповіді отримано не було, за винятком того, що спочатку позивачу було надано відповідь електронним листом, що лист повинен бути підписаний ЕЦП, на що була надана відповідь, що лист підписано ЕЦП, після чого було отримано відповідь. 16.09.2024 р. в мережі Viber позивачу написав представник AT «Юнекс Банк» і в переписці надав інформацію, що відсотки, що виплачені за кредит вже не повернуться. Відмовою у проханні провести перерахунок переплачених відсотків AT «Юнекс Банк» було завдано [PERSON] моральної шкоди. Завдана моральна шкода полягає в приниженні його честі та гідності як людини та як військовослужбовця і захисника України. 09.10.2024 року відповідач AT «Юнекс Банк» надало до суду відзив, в якому просило відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] посилаючись на таке. Між позивачем та відповідачем 26.08.2024 р. укладено Кредитний договір № 81.9236.0824.1 у формі електронного документу (п. 2.13 Кредитного договору), за якими Позичальник отримав кредит в загальному розмірі 2200,0 грн (п. 1.1 Кредитного договору) з кінцевим терміном повернення до 26 листопада 2024 року (п. 1.6 Кредитного договору), та зобов`язався повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови Договору. Відповідно до загальних умов надання споживчого кредиту Банк надав Позичальнику грошові кошти (надалі - «Кредит») на таких умовах: Строк на який надається Кредит з 26 серпня до 26 листопада 2024 р. (п. 1.6 Кредитного договору). Процентна ставка за користування Кредитом 365 % річних нараховується починаючи з дня надання Кредиту (списання відповідної суми з Рахунку для обліку заборгованості) до повного погашення заборгованості за цим Договором (п. 1.7. Кредитного договору). Тип процентної ставки фіксований (п. 1.8 Кредитного договору). Метод нарахування «Факт/факт» (п. 1.10 Кредитного договору). Пунктом 1.10 Кредитного договору передбачено разову комісію за надання кредиту у розмірі 200,00 грн. Пунктом 2.1 Кредитного договору визначено, що підписанням цього Договору Позичальник підтверджує акцептування Правил, з якими він попередньо ознайомився, повністю згоден, їх зміст розуміє і положення яких неухильно зобов`язується дотримуватися, а також поінформованість про те, що чинна редакція Правил розміщена на Офіційному сайті Банку: www.unexbank.ua. Пунктом 2.2. Кредитного договору визначено, що надання кредиту Банком здійснюється одноразово в безготівковій формі шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок Позичальника Банку. Пунктом 2.8. Кредитного договору передбачено, що Банк відкриває Позичальнику рахунок IBAN [NUMBER] в AT «Юнекс Банк» виключно з метою погашення Позичальником Кредиту шляхом зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості (Кредиту, нарахованих процентів, комісії за Обслуговування Кредиту (за наявності), комісії за надання Кредиту (за наявності)) за цим Договором (далі - «Рахунок для погашення заборгованості»). Позичальник щомісячно до 25 (включно) числа кожного календарного місяця протягом строку дії цього Договору (відповідно до Графіку Платежів), починаючи з місяця, наступного за місяцем цього підписання цього Договору, здійснює внесення грошових коштів в сумі, що вказано в Графіку платежів, стовпчик «сума платежу за розрахунковий період, грн» за відповідний період, (далі - Платіж) на Рахунок для погашення заборгованості. Згідно з п. 2.15.5 Кредитного договору Позичальник має право здійснити дострокове погашення заборгованості за Договором в порядку, передбаченому Правилами. Позивач отримав кредит в розмірі 2200,0 грн під 365% річних. З суми Кредиту було сплачено разову комісію в розмірі 200,0 грн (випискою по особовому рахунку [NUMBER] ). Оборот коштів за 26.08.2024 р. 2200,00 грн з яких: 200,0 грн - комісія за надання кредиту згідно Кредитного договору від 26.08.2024 № 81.9236.0824.1; 2000,0 грн - видача кредиту [PERSON] по кредитному договору № 81.9236.0824.1 від 26.08.2024 р. Позивач, того ж дня (26.08.2024 р.) о 23.45 здійснив платіж в сумі 2200,00 грн (призначення платежу) на погашення кредиту «Fresh Cash 1/3». Номер: 81.9236.0824.1 ІПН: [NUMBER] , ФІО [PERSON] (квитанція за сплату № 492085988 від 26.08.2024 р. (номер операції: 4920859988, час операції: 26.08.2024 23:45). Наступного дня 27.06.2024 р. зазначені кошти (2200,00 грн) надійшли до Банку та були спрямовані (розподілені) Банком на погашення заборгованості за кредитним договором та процентами, а саме: - 2178,06 грн - призначення платежу: Погашення заборгованості згідно кредитного договору № 81.9236.0824.1 від 26.08.2024 р.; - 21,94 грн - призначення платежу: погашення нарахованих відсотків згідно кредитного договору № 81.9236.0824.1 від 26.08.2024 р. В зв`язку з надходженням коштів на рахунок 27.08.2024 р. Банк здійснив нарахування процентів за період з 26.08.2024 р. по 26.08.2024 р. згідно з договору № 81.9236.0824.1 від 26.08.2024 р. (виписка по особовому рахунку [NUMBER] та виписка по особовому рахунку [NUMBER] ). 31.08.2024 року Банк здійснив нарахування процентів в розмірі 1,09 грн за період з 27.07.2024 р. по 31.08.2024 р. на залишок непогашеного кредиту в розмірі 21,94 грн. Пізніше, 05.09.2024 р. о 13.45 позивач здійснив платіж в сумі 23,91 грн (призначення платежу) на погашення кредиту «Fresh Cash 1/3». Номер: 81.9236.0824.1 ІПН: [NUMBER] , ФІО [PERSON] . Підтверджується квитанцією за сплату № 501005236 від 05.09.2024 р. номер операції: 501005236, час операції: 05.09.2024 о 13:45. Цього ж дня (05.09.2024 року), зазначені кошти (23,91 грн) надійшли до Банку та були спрямовані (розподілені) Банком на погашення кредиту та процентів. У зв`язку з повним достроковим погашенням кредиту та відсотків зобов`язання сторін за Кредитним договором припинились 05.09.2024 р., шляхом виконанням проведеним належним чином. 11.09.2024 р. до Банку надійшов лист [PERSON] в якому останній повідомляє, що він є військовослужбовцем збройних сил України, з 2002 року. На даний час проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 2022 року, а відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом не нараховуються. В зв`язку з чим просив здійснити перерахунок та повернути 223,91 грн на рахунок, зазначений в заяві. Оскільки, договірні відносини між Банком та позивачем припинились до звернення позивача до Банку з зазначеним листом, Банк не може здійснити перерахунок за недіючим кредитним договором, що стало підставою для звернення позивача до суду. Разом з цим, твердження позивача, що він отримав кредит в розмірі 2000,00 грн, не відповідає дійсним обставинам справи та спростовуються умовами кредитного договору та виписками по особовим рахункам позивача. Як вбачається з умов Кредитного договору, виписок по особовому рахунку останній отримав кредит на загальну суму 2200,00 грн, з яких 200,00 грн були сплямовані на погашення разової комісії за надання кредиту. Крім цього, не відповідають дійсним обставинам справи нарахування та сплату процентів за Кредитним договором в розмірі 223,91 грн, що спростовується виписками по особовим рахунка та підтверджується розрахунком заборгованості. Таким чином, на момент звернення позивача до Банку для перерахунку нарахованих відсотків, Кредитний договір припинив дію, а тому Банк не може вчиняти дії з перерахунку коштів за припиненим Кредитним договором, навіть якщо військовослужбовець має таке право. Перерахунок відсотків може бути здійснено тільки за діючими Кредитними договорами. Моральна шкода не підлягає задоволенню не тільки через те, що Банк не порушував прав позивача, а й ще й через те, що позивачем не доведено спричинення самої моральної шкоди саме Банком в заявленій сумі та причинного зв`язку між діями Банку та моральною шкодою. Позивачем не доведено протиправну поведінку Банку, яка б могла спричинити завдання моральної шкоди. Позивач штучно створив ситуацію, яка позбавила можливості Банк здійснити перерахування процентів, а саме позивач звернувся до Банку із заявою про перерахунок процентів після повної сплати кредиту та процентів, що спричинило до дострокового припинення дії Кредитного договору. Позивач діє суперечливо своїй попередній поведінці, а саме спочатку повністю, добровільно, достроково погашає кредит та проценти, а вже потім звертається до Банку з заявою про повернення сплачених коштів. Зазначені дії Позивача суперечать доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Доктрина venire contra factum proprium базується на принципі добросовісності. У постанові\~Верховного Суду,\~у справі\~№ 185/446/18\~від 04.08.2021\~року,\~Касаційний цивільний\~суд зазначив,\~що Апеляційний\~суд не\~звернув уваги,\~що безпідставно\~набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, оскільки вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів. Позивач при укладені договору позики жодним чином не повідомив Компанію про свій статус військовослужбовця, тому компанією здійснювалось нарахування відсотків за користування позикою на підставі Договору у межах строку кредитування. Позивач в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених стороною письмових доказів. Судом встановлено, що Між позивачем та відповідачем 26.08.2024 р. укладено Кредитний договір № 81.9236.0824.1 у формі електронного документу (п. 2.13 Кредитного договору), за якими Позичальник отримав кредит в загальному розмірі 2200,0 грн (п. 1.1 Кредитного договору) з кінцевим терміном повернення до 26 листопада 2024 року (п. 1.6 Кредитного договору), та зобов`язався повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови Договору. Відповідно до загальних умов надання споживчого кредиту Банк надав Позичальнику грошові кошти (надалі - «Кредит») на таких умовах: Строк на який надається Кредит з 26 серпня до 26 листопада 2024 р. (п. 1.6 Кредитного договору). Процентна ставка за користування Кредитом 365 % річних нараховується починаючи з дня надання Кредиту (списання відповідної суми з Рахунку для обліку заборгованості) до повного погашення заборгованості за цим Договором (п. 1.7. Кредитного договору). Тип процентної ставки фіксований (п. 1.8 Кредитного договору). Метод нарахування «Факт/факт» (п. 1.10 Кредитного договору). Пунктом 1.10 Кредитного договору передбачено разову комісію за надання кредиту у розмірі 200,00 грн. Пунктом 2.1 Кредитного договору визначено, що підписанням цього Договору Позичальник підтверджує акцептування Правил, з якими він попередньо ознайомився, повністю згоден, їх зміст розуміє і положення яких неухильно зобов`язується дотримуватися, а також поінформованість про те, що чинна редакція Правил розміщена на Офіційному сайті Банку: www.unexbank.ua. Пунктом 2.2. Кредитного договору визначено, що надання кредиту Банком здійснюється одноразово в безготівковій формі шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок Позичальника Банку. Пунктом 2.8. Кредитного договору передбачено, що Банк відкриває Позичальнику рахунок IBAN [NUMBER] в AT «Юнекс Банк» виключно з метою погашення Позичальником Кредиту шляхом зарахування коштів, спрямованих на повернення заборгованості (Кредиту, нарахованих процентів, комісії за Обслуговування Кредиту (за наявності), комісії за надання Кредиту (за наявності)) за цим Договором (далі - «Рахунок для погашення заборгованості»). Позичальник щомісячно до 25 (включно) числа кожного календарного місяця протягом строку дії цього Договору (відповідно до Графіку Платежів), починаючи з місяця, наступного за місяцем цього підписання цього Договору, здійснює внесення грошових коштів в сумі, що вказано в Графіку платежів, стовпчик «сума платежу за розрахунковий період, грн» за відповідний період, (далі - Платіж) на Рахунок для погашення заборгованості. Згідно з п. 2.15.5 Кредитного договору Позичальник має право здійснити дострокове погашення заборгованості за Договором в порядку, передбаченому Правилами. Позивач отримав кредит в розмірі 2200,0 грн під 365% річних. З суми Кредиту було сплачено разову комісію в розмірі 200,0 грн (випискою по особовому рахунку [NUMBER] ). Оборот коштів за 26.08.2024 р. 2200,00 грн з яких: 200,0 грн - комісія за надання кредиту згідно Кредитного договору від 26.08.2024 № 81.9236.0824.1; 2000,0 грн - видача кредиту [PERSON] по кредитному договору № 81.9236.0824.1 від 26.08.2024 р. Позивач, того ж дня (26.08.2024 р.) о 23.45 здійснив платіж в сумі 2200,00 грн (призначення платежу) на погашення кредиту «Fresh Cash 1/3». Номер: 81.9236.0824.1 ІПН: [NUMBER] , ФІО [PERSON] (квитанція за сплату № 492085988 від 26.08.2024 р. (номер операції: 4920859988, час операції: 26.08.2024 23:45). Наступного дня 27.06.2024 р. зазначені кошти (2200,00 грн) надійшли до Банку та були спрямовані (розподілені) Банком на погашення заборгованості за кредитним договором та процентами, а саме: - 2178,06 грн - призначення платежу: Погашення заборгованості згідно кредитного договору № 81.9236.0824.1 від 26.08.2024 р.; - 21,94 грн - призначення платежу: погашення нарахованих відсотків згідно кредитного договору № 81.9236.0824.1 від 26.08.2024 р. В зв`язку з надходженням коштів на рахунок 27.08.2024 р. Банк здійснив нарахування процентів за період з 26.08.2024 р. по 26.08.2024 р. згідно з договору № 81.9236.0824.1 від 26.08.2024 р. (виписка по особовому рахунку [NUMBER] та виписка по особовому рахунку [NUMBER] ). 31.08.2024 року Банк здійснив нарахування відсотків в розмірі 1,09 грн за період з 27.07.2024 р. по 31.08.2024 р. на залишок непогашеного кредиту в розмірі 21,94 грн. Пізніше, 05.09.2024 р. о 13.45 позивач здійснив платіж в сумі 23,91 грн (призначення платежу) на погашення кредиту «Fresh Cash 1/3». Номер: 81.9236.0824.1 ІПН: [NUMBER] , ФІО [PERSON] . Підтверджується квитанцією за сплату № 501005236 від 05.09.2024 р. номер операції: 501005236, час операції: 05.09.2024 о 13:45. Цього ж дня (05.09.2024 року), зазначені кошти (23,91 грн) надійшли до Банку та були спрямовані (розподілені) Банком на погашення кредиту та відсотків, а саме: -21,94 грн - призначення платежу: Погашення заборгованості згідно кредитного договору № 81.9236.0824.1 від 26.08.2024; -1,97 грн - призначення платежу: погашення нарахованих відсотків згідно кредитного договору № 81.9236.0824.1 від 26.08.2024, з яких: - 1,09 грн за період з 27.07.2024 р. по 31.08.2024 р.; - 0,88 грн за період з 01.09.2024 р. по 04.09.2024 р. У зв`язку з повним достроковим погашенням кредиту та відсотків зобов`язання сторін за Кредитним договором припинились 05.09.2024 р., шляхом виконанням проведеним належним чином. 11.09.2024 р. до Банку надійшов лист [PERSON] в якому останній повідомляє, що він є військовослужбовцем збройних сил України, з 2002 року. На даний час проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] з 2022 року, а відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом не нараховуються. В зв`язку з чим просив здійснити перерахунок та повернути 223,91 грн на рахунок, зазначений в заяві. Оскільки, договірні відносини між Банком та позивачем припинились до звернення позивача до Банку з зазначеним листом, Банк відмовив у здійсненні перерахунку. Щодо стягнення комісії. Частиною 1\~статті 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою\~статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин 1 та 2\~ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст.12\~цього\~Закону. Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Судом встановлено, що посилання позивача на вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду не може бути застосований, оскільки 200,0 грн комісії, які були стягнуті банком, відповідають положенням п. 1.10 Кредитного договору № 81.9236.0824.1 від 26.08.2024 р. «Комісія за надання кредиту разова 200,0 грн», а за п. 1.11 Кредитного договору «Комісія за обслуговування кредиту щомісячно 0,0%». Тобто комісія за обслуговування кредиту договором не передбачалася, а тому в цій частині в позові слід відмовити. Щодо стягнення процентів. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.\~Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Оскільки, стягнення з [PERSON] суми у розмірі 23,91 грн відбулося без достатньої правової підстави, то слід дійти висновку, що отримані відповідачем кошти в розмірі 23,91 грн підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, адже такі були набуті безпідставно. Посилання на суперечливість дій позивача не доведена відповідачем, оскільки банк укладаючи договір, не перевірив статус позичальника, а наступне стягнення процентів за користування кредитом прямо порушило права позивача, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому позивач має право на захист порушених прав. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди. Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок безпідставно стягнутих коштів у сумі 23,91 грн, позивачу дійсно заподіяно і моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, яких останній зазнав у зв`язку з порушенням його прав та необхідністю звернення до суду. Оскільки дійсно встановлено, що з вини відповідача позивачу було заподіяна моральна шкода, однак заявлений позивачем розмір 5000,0 гривень моральної шкоди, суд вважає завищеним, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 200,0 гривень моральної шкоди. При призначенні розміру суд враховує характер та обсяг заподіяних фізичних та моральних страждань їх тривалість, можливість відновлення попереднього стану, ступінь вини відповідача та інші обставини справи, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов задовольняється частково, судовий збір з відповідача Акціонерного товариства «Юнекс Банк» стягується на користь держави, у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, у розмірі 52,08 грн (223,91 грн х 100 % : 5223,91 грн = 4,3 %; 1211,20 грн х 4,3 % : 100 % = 52,08 грн). Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial