Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що з 14 вересня 2019 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дочку, [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрату поваги та почуття любові один до одного. Спільного господарства вони не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу він вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Тому позивач просив шлюб розірвати. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 10 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. Відзиву на позов відповідач не подала. Інші заяви по суті справи та клопотання від учасників справи до суду не надходили. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14 вересня 2019 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 вересня 2019 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає надалі перебувати у шлюбі з відповідачем. На час розгляду справи він позов підтримує. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України ш люб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на відносини, що виникли між сторонами, відсутність згоди позивача на примирення з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Тому суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, шлюб - розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач, яка у шлюбі змінила прізвище, вимог про відновлення дошлюбного прізвища не заявляла. Тому вказане питання судоми не розглядалось.

Outcome: approved