Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва позовом до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування, інфляційні збитки та 3 % річних. В обґрунтування позову покликається на те, що 08.08.2020 о 17 год. 39 хв. у м. Миколаїв по вул. Космонавтів, в районі регульованого світлофором перехрестя з вул. Електроннорї відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд на пішоходів) за участю автомобіля «ГАЗ 2752» д.н.з. [NUMBER] , під керування водія [PERSON] та пішоходів: [PERSON] та [PERSON] , які в результаті ДТП отримали тілесні ушкодження. 09.08.2020 від отриманих тілесних ушкоджень померла [PERSON] , яка являється матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народженнясерія [NUMBER] виданого 08.08.2008 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області. За даним фактом було порушене кримінальне провадження, яке було внесено до ЄРДР за № 12020150040002390 від 08.08.2020 за ч.2 ст.286 КК України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння кримінального правопорушення була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4340045, виданим ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Позивач у вересні 2020 року звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою про виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами, проте в порушення вимог закону страхове відшкодування не виплачено. Вважає, що бездіяльність відповідача є неправомірною, а його дії направлені на ухилення від прийняття рішення по страховій події та виплати страхового відшкодування. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов та стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 260 000 грн., пеню, інфляційні збитки, 3 % річних та судові витрати. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.09.2021 матеріали цивільної справи №490/7047/21 передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Провадження в справі відкрито 18.03.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. 26 квітня 2024 року в адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» просив відмовити в задоволенні позову, а також просив розгляд справи провести без його участі. Зазначив, що у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відсутній обов`язок виплати страхового відшкодування, оскільки відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» обов`язковою умовою для виплати страхового відшкодування є наявність вини Страхувальника, тобто [PERSON] , у вчинені ДТП. Однак, станом на дату розгляду справи судом, [PERSON] до адміністративної або кримінальної відповідальності за вчинення ДТП у встановленому законом порядку притягнутий не був. 17 червня 2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва закрито підготовче засідання в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надала заяву про слухання справи за їх відсутності. Відповідач повідомлений належним чином про час та дату судового засідання належним чином, свого представника до суду не направив, з відзива вбачається, що він не заперечує щодо розгляду справи за його відсутності. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народженнясерія [NUMBER] виданого 08.08.2008 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області. (копія свідоцтва про народження наявна в матеріалах справи). 08.08.2020 о 17 год. 39 хв. у м. Миколаїв по вул. Космонавтів, в районі регульованого світлофором перехрестя з вул. Електроннорї відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд на пішоходів) за участю автомобіля «ГАЗ 2752» д.н.з. [NUMBER] , під керування водія [PERSON] та пішоходів: [PERSON] та [PERSON] , які в результаті ДТП отримали тілесні ушкодження. 09.08.2020 від отриманих тілесних ушкоджень померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого 11.08.2020 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південгного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), копія якого наявна в матеріалах справи. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №2229 від 11.08.2020 та довідкою про причини смерті №2229 від 11.08.2020 встановлена причина смерті [INFO] яка настала внаслідок травматичного шоку, чисельних переломів кісток скелету, тупа поранення травми тіла (копія лікарського свідоцтва та довідки наявні в матеріалах справи). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за даним фактом було порушене кримінальне провадження, яке було внесено до ЄРДР за 12020150040002390 від 08.08.2020 відносно [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України. (копія витягу наявна в матеріалах справи). Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2021 року в справі №489/60/21 призначено обвинувальний акт відносно [PERSON] до судового розгляду. Станом на день розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування, інфляційні збитки та 3 % річних, остаточного рішення в справі №489/60/21 за обвинуваченням [PERSON] за ч.2 ст. 286 КК України не ухвалено. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу «ГАЗ 2752» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АР/4340045. У вересні 2020 року звернулася до відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою, яка була зареєстрована та присвоєно трекінг №1660600527944 в системі «Укрпошта» про виплату страхового відшкодування шкоди, завданої здоров`ю та життю, яка була заподіяна в результаті ДТП та смерті [PERSON] . Одночано з поданням заяви, позивачкою було подано усі необхідні документи. Як зазначає позивач, яка звернулася у вересні 2020 року до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, зазначена заява повернулася на адресу позивача з відміткою за закінченням терміну зберігання, що підтверджується копією довідки з «Укрпошта», яка міститься в матеріалах прави. Представник відповідача в адресу суду наддав відзив з якого вбачається, що між сторонами виник спір щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої загибеллю в ДТП матері позивачки, в порядку страхового відшкодування. Ці правовідносини урегульовано нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон, Закон України №1961-IV). В ч.ч.1 та 2 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України). За ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Положеннями ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (п.23.1 ст.23 Закону). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. (п.27.3 ст. 27 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 27.4 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Подібні за змістом правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 556/1514/16-ц (провадження № 61-26405св18) та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20 (провадження № 61-19906св21). Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. У п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно п.36.1 ст.36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial