Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

13 червня 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що сторони зареєстрували шлюб 10 квітня 2007 року Самотоївською сільською радою Краснопільського району Сумської області, актовий запис про шлюб №02. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, різні погляди на життя . Відповідач проживає в м. Черкаси де працює, сумісне життя та збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні відсутні між сторонами припинені з вересня 2023 року. Відповідач є батьком дітей, працює в [INFO] , але добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому виникла необхідність стягнення аліментів на утримання дітей згідно рішення суду у визначеному законом розмірі. Спору щодо виховання та місця проживання дітей немає. Спір про майно відсутній . Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 12 серпня 2024 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 16 жовтня 2024 року сторонам по справі надано строк на примирення терміном на шість місяців. 23 жовтня 2024 року та 4 листопада 2024 року від позивача надійшло клопотання про відмову у наданні строку на примирення (а.с.54-57, 64-67). 11 листопада 2024 року позивач скерувала до суду клопотання про скорочення строку на примирення (а.с.73-76), за результатом розгляду якого 12 листопада 2024 року провадження по справі поновлено та призначено справу до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином про розгляд справи. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач надав до суду заяву в якій зазначає, що на розірвання шлюбу не згодний, для збереження сім`ї просить надати строк на примирення терміном 6 місяців, є інвалідом другої групи та діючим військовослужбовцем. Суд, розглянувши позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог. Сторони у справі зареєстрували шлюб 10 квітня 2007 року Самотоївською сільською радою Краснопільського району Сумської області, актовий запис про шлюб №02 ( ас.7). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є батьком дітей, матеріальну допомогу не надає ( ас.8-9). Згідно копії довідки МСЕК серія 12ААГ № 440503 [PERSON] є інвалідом 2 групи , безтерміново, травма пов`язана з проходженням військової служби (ас.87). Згідно копії довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія 12ААГ №068155 [PERSON] має 70% втрати професійної працездатності ( ас.87) Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За твердженнями позивачки, строк на примирення, наданий судом не був результативним, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з моменту її звернення до суду відповідач жодних дій для примирення не вчинив, допомогу на утримання спільних дітей не надає, та вважає, що лише розірвання шлюбу відповідатиме її інтересам. У своїй заяві від 12 листопада 2024 року (а.с.84) відповідач заперечував проти розірвання шлюбу та просив надати строк на примирення 6 місяців, посилаючись на те, що являється військовослужбовцем та має інвалідність 2 групи (пожиттєво) з втратою працездатності 70 відсотків, потребує постійного догляду. Надав підтверджуючі на це документи. Також надав виписку АТ «Приватбанк» по своєму рахунку за період з 13.12.2022 по 05.06.2024 року з якої вбачається перерахування різних сум на рахунок [NUMBER] та на рахунок [NUMBER] (а.с.88-89). Однак жодних пояснень та доказів з приводу належності цих рахунків певним особам (позивачці, дітям) відповідачем не надано, клопотань про витребування доказів щодо належності таких рахунків від відповідача також не надійшло. Крім того, заява відповідача не містить переліку заходів, які вживались ним для примирення з позивачкою, починаючи з 13 червня 2024 року (дати звернення її до суду) та посилання на докази, які б беззаперечно підтвердили намагання відповідача примиритись з [PERSON] . Тому заяву відповідача про надання строку на примирення слід залишити без задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст.182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, перелічені в ч.1 ст.182 СК України, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю. Питання про судові витрати суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у розмірі 1211,20 грн. за подання позивачем позовної заяви про розірвання шлюбу. Також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, а відповідач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору то, враховуючи вищевикладене, судовий збір компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved