Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

10.07.2024 року [PERSON] звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до Соледарської міської військової адміністарції Бахмутського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 301,8 кв. м; на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 68,66 кв. м; на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] , площею 0,10 га, кадастровий номер 1410370300:00:001:0291; на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] , площею 0,0573 га, кадастровий номер 1410370300:00:001:0290; на банківський вклад, який перебуває на рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до договору SAMDNWFD0072902116601 від 27.11.2020 року; на банківський вклад, який перебуває на рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до договору SAMDNWFD0072438162900 від 20.08.2019 року, в порядку спадкування, після смерті дружини, [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він, [PERSON] , є чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті дружини він звернувся до Соледарської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Оскільки, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дружини позивач міг лише після 13 березня 2022 року, тому він вимушений був чекати вказаної дати. У зв?язку із повномаштабним вторгненням РФ на територію України, позивач вимушений був залишити місто Соледар та переїхати до міста Жовті Води Дніпропетровської області, де став на облік як ВПО, та де і проживає понині. В травні 2024 року позивач звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Опрацювавши надані позивачем документи, державним нотаріусом Водолазькою Т. Ф. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв?язку з тим, що вона не має можливості витребувати спадкову справу з Соледарської нотконтори для з?ясування кола спадкоємців, що прийняли спадщину або відмовилися від неї. У зв`язку з викладеним, позивачем було направлено письмовий запит на адресу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо надання інформації стосовно заведеної спадкової справи після смерті його дружини. Відповіддю від 29.05.2024 року позивачу було повідомлено, що документи нотаріального діловодства та архіву (в т.ч. спадкові справи) Солердарської державної нотконтори до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавалися та не були вивезені з адреси розташування контори у місті Соледар. Встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо. Таким чином, оскільки станом на липень 2024 року місто Соледар Донецької області знаходиться на території, де ведуться активні бойові дії, витребувати заведену спадкову справу № 144/2021 з нотаріальної контори міста Соледар для ознайомлення та з?ясування кола спадкоємців, що прийняли спадщину або відмовились від неї, неможливо, таким чином позивач позбавлений права в інший спосіб захистити своє право на спадщину після смерті дружини. Справа в тому, що після смерті дружини відкрилася спадщина на належне їй при житті майно, зокрема: 1) на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, який находиться в [ADDRESS] , загальною площею 68,66 кв. м; 2) 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами,який находиться в [ADDRESS] , загальною площею 301,8 кв. м; 3) на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] , площею 0,10 га, кадастровий номер 1410370300:00:001:0291; 4) на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] , площею 0,0573 га, кадастровий номер 1410370300:00:001:290; 5) на банківський вклад, який перебуває на рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до договору SAMDNWFD0072902116601 від 27.11.2020 року; 6) на банківський вклад, який перебуває на рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до договору SAMDNWFD0072438162900 від 20.08.2019 року. Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем після смерті дружини, оскільки їхній єдиний син, [PERSON] , помер ще [INFO] від ішемічної хвороби серця. Більше в них з покійною дружиною дітей не було. Отже, він є єдиним спадкоємцем, який прийняв після її смерті спадщину, проте отримати свідоцтво про право на спадщину, враховуючи вище вказані обставини позивач не може. Виходячи з викладеного позивач просить визнати за ним право власності на вищезазначене майно в порядку спадкування після смерті дружини. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 11.07.2024 року залишив вказану позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. Копію вказаної ухвали позивач отримав 17.07.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0690246132794. 23.07.2024 року до суду від [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. До заяви додані державний акт про право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] ; довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 23.07.2024 року (унікальний реєстраційний номер 201-20240723-0008123066); довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 23.07.2024 року (унікальний реєстраційний номер 201-20240723-000812295). Крім того, позивач подав заяву про відстрочення сплати судового збору, яку він обгрунтовує тим, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір, оскільки він отримує лише пенсію за віком в розмірі близько 6\~000 грн та допомогу на проживання ВПО в розмірі 2\~000 грн. Інших джерел доходів у нього немає, тому сплатити суму судового збору він не може (арк. с. 42-62). Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 31.07.2024 року заяву [PERSON] про відстрочення сплати судового збору задовольнив частково. Зобов`язав [PERSON] сплатити частину судового збору в сумі 200 /двісті/ грн до першого судового засідання, яке відбудеться 21.08.2024 року об 11 год 40 хв. Прийняв до розгляду, відкрив провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішив здійснювати в порядку загального позовного провадження, та призначив по вказаній справі підготовче засідання. Відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. 14.08.2024 року до суду від [PERSON] надійшла квитанція про сплату судового збору в сумі 200 грн (арк. с. 71,72). 15.05.2024 року до суду від представника відповідача Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області Ляднової О. В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить виключити Соледарську міську військову адміністрацію Бахмутського району Донецької області в якості відповідача, посилаючись на те, що Соледарська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області є окремою юридичною особою та відповідно до положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не несе відповідальності за зобов`язаннями Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області, а лише у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальник Соледарської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області здійснює повноваження Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області, її виконавчого комітету, відповідного міського голови. Таким чином аналіз норм права, що містяться в Законі України «Про правовий режим воєнного стану», Постанові Верховної Ради України від 30 серпня 2022 року № 2542- IX «Про здійснення начальниками військових адміністрацій населених пунктів у Донецькій області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»» свідчать про те, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи у разі утворення на території відповідної територіальної громади військової адміністрації населеного пункту автоматично не припиняють здійснення своїх повноважень вони продовжують здійснювати покладені на них функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами, однак, із підпорядкуванням начальнику відповідної військової адміністрації населеного пункту. Також відповідно до Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про її припинення. Соледарська міська рада Бахмутського району Донецької області, не припинила своє існування, як юридична особа, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Орган місцевого самоврядування, як юридичну особу не ліквідовано та не реорганізовано. Таким чином Соледарська міська рада продовжує здійснювати свої повноваження (арк. с. 76-82). 24.09.2024 року на адресу Дружківського міського суду Донецької області від позивача [PERSON] надійшло клопотання про заміну первісного відповідача Соледарської міської військової адміністарції Бахмутського району Донецької області на належного відповідача Соледарську міську раду Бахмутського району Донецької області (арк. с. 95-96). Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 07.10.2024 року замінив первісного відповідача Соледарську міську військову адміністарцію Бахмутського району Донецької області (код ЄДРПОУ 44737080, Бахмутський район, Донецька область, м. Соледар, вул. Паркова, буд. 3А) на належного\~відповідача Соледарську\~міську раду\~Бахмутського району\~Донецької області (код ЄДРПОУ 04052873, Бахмутський район, Донецька область, м. Соледар, вул. Паркова, буд. 3А). Продовжив строк підготовчого провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Соледарської міської військової адміністарції Бахмутського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за\~законом строком на тридцять днів. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 23.10.2024 року закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 05.11.2024 року від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна\~особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 13.10.2021 року складено відповідний актовий запис № 3515, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (арк. с. 17). Померла [PERSON] була дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Жовтоводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01.05.2024 року, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 30.09.1972 року, про що складено відповідний актовий запис № 73 (арк. с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй при житті майно, зокрема: на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 301,8 кв. м; на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 68,66 кв. м; на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] , площею 0,10 га, кадастровий номер 1410370300:00:001:0291; на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS] , площею 0,0573 га, кадастровий номер 1410370300:00:001:0290; на банківський вклад, який перебуває на рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до договору SAMDNWFD0072902116601 від 27.11.2020 року; на банківський вклад, який перебуває на рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до договору SAMDNWFD0072438162900 від 20.08.2019 року. Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 12.09.2008 року державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Соледарської державної нотаріальної контори Букрей Г. П., та зареєстрованого в реєстрі за № 1-5653, [PERSON] (іменована надалі «Продавець») з одної сторони та [PERSON] , [PERSON] (іменовани надалі «Покупці») з другої сторони, діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, уклали цей договір (арк. с. 10). З пункту 1 вказаного договору вбачається, що Продавець продала, а Покупці купили в рівних долях кожна, тобто по частині, жилий будинок з надвірними спорудами та побудовами, який знаходиться в місті Соледарі вулиця Чкалова номер дванадцять на земельній ділянці розміром 933,6 кв. м. На цій земельній ділянці розташовані один цегляний будинок загальною площею 68,66 кв. м, в тому числі жилою площею 41,24 кв. м, означений в плані літерою А-1аа2, та надрівні споруди та побудови: гараж-Б, сарай-В, сарай-Г, уборна-Д, огорожа-1-4, водопровід-5, замощення-6. У п. 8 вказаного договору заначено, що придбання жилого будинку за цим договором вчиняється за письмовою згодою чоловіка [PERSON] [PERSON] , викладеної у вигляді заяви, справжність його підпису на якій засвідчено 12.09.2008 року. Згідно зі свідоцтвом про право власності на жилий будинок, виданим виконавчим комітетом соледарської міської ради від 01.12.1998 року, частина жилого будинку, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві особистої власності. В цілому складається частини жилого будинку. Свідоцтво видане на підставі акту прийняття до експлуатації, затвердженого рішенням Солідарської м/ради від 26.11.1998 року № 304 (арк. с. 11). З реєстрового напису вбачається, що зазначена в цьому документі частина жилого будинку зареєстрована в Артемівському бюро технічної інвентарізації на праві особистої власності за [PERSON] та записана в реєстрову книгу № 5 за реєстровим № 743 (зворотний бік арк. с. 11). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який виготовлено за станом на 03.07.2009 року, власником буд. [ADDRESS] є [PERSON] (арк. с 12-15). Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 07.07.2009 року будинок за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , форма власності: приватна, частка: 1/2. Підстава: рішення виконкому Соледарської міської ради від 11.06.2009 року № 121 (арк. с. 16). У витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданому Комунальним підприємством «Артемівське бюро технічної інвентаризації», № 23226150 від 07.07.2009 року вказано, що власником будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності / 121 / 07.07.2009 / Соледарська міська рада. Форма власності: приватна, частка (арк. с. 17). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 342277, [PERSON] на підставі рішення сессії Артемівської міської Ради № 5/58-793 від 02.03.2010 року є власником земельної ділянки площею 0,1000 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земльної ділянки: для обслуговування жилого будинку, господарський будівель та споруд (арк. с. 18). З державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 382228 вбачається, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1-5655 від 12.09.2008 року, рішення сесії міської Ради № 5/56-764 від 24.12.2009 року є власником земельної ділянки площею 0,0573 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земльної ділянки: для обслуговування жилого будинку, господарський будівель та споруд (арк. с. 19). Згідно зі списком співвласників земельної ділянки, який є додатком до державного атка на право власності на земельну діялнку серії ЯИ № 382228, співвласниками є [PERSON] та [PERSON] . Частка у спільній власності (арк. с. 20). Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 23.07.2024 року (унікальний реєстраційний номер 201-20240723-0008122954) оціночна вартість житлового будинку по [ADDRESS] та земельної ділянки складає 559371,06 грн (арк. с. 48-49). З довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 23.07.2024 року (унікальний реєстраційний номер 201-20240723-0008122954) вбачається, що оціночна вартість житлового будинку по [ADDRESS] та земельної ділянки складає 2626094,80 грн (арк. с. 46-47). Відповідно до договору SAMDNWFD0072902116601 від 27.11.2020 року [PERSON] передає АТ КБ «ПриватБанк» в особі Голови Правління Крумханзала Петра кошти для розміщення на депозитному вкладі. Дані за вкладом: вклад «Стандарт» строковий на 9 міс. (без можливості дострокового розірвання) SAMDNWFD0072902116601. Оформлено 27.11.2020. Кошти при оформленні внесені з рахунку 26206717639505. Початкова сума вкладу 95\~000,09 грн. Залишок на вкладі на 27.11.2020 року 95\~000,09 грн. Строк дії вкладу становить 9 місяців до 27.08.2021 року включно. Банк відкриває особовий рахунок (ідентифікатор 26303895723645), на який зараховується вклад. На суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 9,5% річних. Проценти за вкладом зараховуються на вклад/карту [NUMBER] . Період нарахування проценів за вкладом 1 місяць (арк. с. 21-22) Згідно з п. 4.1. вказаного договору після закінчення строку вкладу Банк має право перерахувати кошти з депозиту на вклад «до запитання». Кошти з депозитів, які виступають забезпеченням по кредиту і з депозитів померлих клієнтів на вклад «до запитання» не перераховуються. Із п. 4.3. вказаного договору вбачається, що якщо Банк не перерахував кошти з депозиту на Ваш вклад «До запитання», то вклад автоматично продовжується ще на один строк. Строк вкладу продовжується неодноразово без Вашої явки в Банк. Новий строк вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу. Відповідно до договору SAMDNWFD0072438162900 від 20.08.2019 року [PERSON] передає АТ КБ «ПриватБанк» в особі Голови Правління Крумханзала Петра кошти для розміщення на депозитному вкладі. Дані за вкладом: вклад «Стандарт» строковий на 5 міс. (без можливості дострокового розірвання) SAMDNWFD0072438162900. Вклад на 5 місяців до 20.01.2020 року включно. Початкова сума вкладу 70\~000,00 грн. Залишок на вкладі на 20.08.2019 року 70\~000,00 грн. Банк відкриває особовий рахунок № [NUMBER] , на який зараховується вклад. На суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 16,5% річних. Проценти за вкладом зараховуються на рахунок/карту [NUMBER] . Період нарахування проценів за вкладом 1 місяць (арк. с. 22а-23) Згідно з п. 4.1. вказаного договору після закінчення терміну вкладу Банк має право перерахувати кошти з депозиту на вклад «до запитання» Клієнта. Кошти з депозитів, які виступають забезпеченням по кредиту і з депозитів померлих клієнтів на вклад «до запитання» не перераховуються. Із п. 4.3. вказаного договору вбачається, що якщо Банк не перерахував кошти з депозиту на Ваш вклад «До запитання», то вклад автоматично продовжується ще на один строк. Строк вкладу продовжується неодноразово без Вашої явки в Банк. Новий строк вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу. 01.05.2024 року [PERSON] звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Водолазькою Т. Ф. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв?язку з тим, що вона не має можливості витребувати спадкову справу з Соледарської нотконтори для з?ясування кола спадкоємців, що прийняли спадщину або відмовилися від неї (арк. с. 29-30). 17.05.2024 року [PERSON] направив письмовий запит на адресу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо надання інформації стосовно заведеної спадкової справи після смерті його дружини. Відповіддю Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 28462/М-1866/15.1 від 29.05.2024 року [PERSON] було повідомлено, що тариторія м. Соледар Соледарської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області з 25.01.2023 віднесена до тимчасово окупованої російською федерацією відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004. Наказом міжрегіонального управління від 19.07.2023 № 6484/04 «Про оголошення простою деяких державних нотаріальних контор Донецької області» з 19.07.2023 до особливого розпорядження оголошено простій Солердарської державної нотаріальної контори. Документи нотаріального діловодства та архіву (в т.ч. спадкові справи) Солердарської державної нотконтори до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавалися та не були вивезені з адреси розташування контори у місті Соледар. Встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі неможливо (арк. с. 31-32). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67188985 від 08.11.2021 року, наданого Соледарською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа номер у Спадковому реєстрі № 68607354, номер у нотаріуса 144/2021, місце заведення: Донецька область, Бахмутський р-н, Соледарська державна нотаріальна контора, дата заведення: 08.11.2021 року (арк. с. 9). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст. 1216 Цивільного кодексу України.\~ Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України).\~ Відповідно до статті 1220 Цивільного кодексу України\~ спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України\~ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Син [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 24.01.2005 року зроблено запис за № 13. Причина смерті ішемічна хвороба серця, гострий трансмуральний інфаркт передньої стінки міокарда, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Соледарською міськрадою Донецької області (арк. с. 7). Згідно зі\~ст. 316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно із ч. 1, 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі\~ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців\~житлового будинку,\~інших будівель\~та споруд,\~об`єкта незавершеного\~будівництва,\~щодо якого\~зареєстровано право\~власності/спеціальне\~майнове право,\~переходить право\~власності або\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У ст. 1228 ЦК України вказано, що вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Заповіт, складений після того, як було зроблене розпорядження банку (фінансовій установі), повністю або частково скасовує його, якщо у заповіті змінено особу, до якої має перейти право на вклад, або якщо заповіт стосується усього майна спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» установлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. У статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно із частиною п`ятою статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Оскільки сторонами договору банківського вкладу є банк (боржник) і вкладник (кредитор), а зобов`язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не є нерозривно пов`язаним з особою вкладника, таке зобов`язання банку не припиняється внаслідок смерті вкладника, входить до складу спадщини та триває до моменту фактичного повернення коштів спадкоємцям. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-157цс13. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 1221 ЦК України та стаття 66 Закону України «Про нотаріат» передбачають, що на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців, нотаріусом, за місцем відкриття спадщини, видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до пп. 2.4 п. 2 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1298 Цивільного кодексу України, ч. 10 ст. 67 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5,\~свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.\~\~ Статтею 1297 Цивільного кодексу України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у 2 та 3 абзацах пункту 23 постанови від 30.05.2008 року № 7\~«Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України). На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, наданих позивачем доказів, та оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Дружківський міський суд Донецької області ухвалою від 31.07.2024 року заяву [PERSON] про відстрочення сплати судового збору задовольнив частково та зобов`язав позивача сплатити частину судового збору в сумі 200 грн до першого судового засідання, а іншу частину судового збору відстрочив до ухвалення судового рішення у справі. 14.08.2024 року до суду від [PERSON] надійшла квитанція про сплату судового збору в сумі 200 грн (арк. с. 71,72). Згідно ч. 2\~ст. 136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу\~залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Враховуючи, що позивачем до ухвалення рішення судовий збір сплачено не було, користуючись принципом\~диспозитивності,\~визначеним ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України,\~суд не\~виходить за\~межі заявлених\~позовних вимог,\~а тому\~на підставі\~ст.\~141\~ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved