Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

[PERSON] 16 жовтня 2024 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що з 12 травня 1991 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, спільних неповнолітніх дітей у цьому шлюбі не мають. Шлюбні стосунки між ними не склалися, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують, хоча продовжують проживати за однією адресою. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не прибула, однак спрямувала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала; позов просила задовольнити; розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, однак спрямував до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав, розгляд справи просив проводити без його участі. 18 жовтня 2024 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (виданого 12 травня 1991 року серії [NUMBER] ) сторони з 12 травня 1991 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що виконкомом Перегінської селищної Ради народних депутатів зроблено відповідний актовий запис № 51. Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, а тому збереження сім`ї в даній ситуації не представляється за можливе. Відповідно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до частини другої статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо вимоги позивачки не змінювати прізвище, обране нею після укладення шлюбу, суд зазначає, що така вимога є правом позивачки, так як відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного. У відповідності до положень статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50% від суми сплаченого нею судового збору, а інші 50 % підлягають поверненню позивачці з державного бюджету у зв`язку із визнанням позову відповідачем.

Outcome: approved