Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «Бізнес Позика» - Мишевська Н.М. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 30.09.2023 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір №456755-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до даного Договору, ТзОВ «Бізнес Позика» надала, а відповідач [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 30 000 гривень, які були перераховані на банківську картку відповідача. Однак, боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №456755-КС-004 належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, чим самим порушив свої зобов`язання за кредитним договором. Станом на 22.07.2024 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 108 212,87 гривень, з яких: 29 836,72 гривень сума прострочених платежів по тілу кредиту, 76 869,99 гривень сума прострочених платежів по процентах та 1 506,16 гривень сума прострочених платежів за комісією. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.08.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.09.2023 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір №456755-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до даного Договору, ТзОВ «Бізнес Позика» надала, а відповідач [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 30 000 гривень, які були перераховані на банківську картку відповідача. Як вбачається із матеріалів справи, взятих на себе зобов`язань за кредитним зобов`язанням, відповідач [PERSON] добровільно не виконує, у зв`язку з чим станом на 22.07.2024 року виникла заборгованість в розмірі 108 212,87 гривень. Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.1 ст.634 ЦК України вбачається, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства. У свою чергу, відповідачем [PERSON] не подано до суду відзив на позовну заяву, чим самим не було спростовано доводи представника позивача щодо невиконання відповідачем належним чином умов кредитного договору. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги представника позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved