Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 15 травня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №576880257, відповідно до умов якого товариство надає клієнту кредит в розмірі 10000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 28 листопада 2018 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого до ТзОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №576880257. В подальшому, 03.01.2019 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги №20190103, згідно з якого ТзОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру прав вимоги №8 від 28.05.2020 року до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набувало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 25595,00 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом; 15595,00 грн. заборгованість за відсотками. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив не подала, а тому, суд ухвалив проводити розгляд справи за наявними у справі доказами Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом з`ясовано, що 15 травня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №576880257, відповідно до умов договору товариство надає клієнту кредит в розмірі 10000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 5-6). 28 листопада 2018 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого до ТзОВ «Таліон плюс» перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №576880257 (а.с. 7). В подальшому, 03.01.2019 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги №20190103, згідно з якого ТзОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрах прав вимоги (а.с. 8-9). Відповідно до реєстру прав вимоги №8 від 28.05.2020 року до договору факторингу №20190103 від 03.01.2019 року, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набувало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 25595,00 грн., з яких: 10000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом; 15595,00 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 10). Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 576880257 був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 15.05.2019 року. Натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28.11.2018 року (а.с. 7). Тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та боржником [PERSON] . Відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018 року. Оскільки ТзОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно [PERSON] як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло бути в подальшому на підставі договору факторингу від 03.01.2019 р. ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Таким чином, у ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відсутні правові підстави вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 15.05.2019 р. між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Крім того, в матеріалах справи відсутнє платіжне доручення, яким би підтверджувалось виконання первинним кредитором, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», надання грошових коштів у розмірі 10000,00 грн. [PERSON] . Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.05.2019 року не підтверджені належними доказами, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed