Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Позов обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] є її батьком. 02.07.2024р. вона досягла повноліття. З 30.07.2021р. навчається в Ізмаїльському фаховому коледжі економіки і права, спеціальність «Право» денне відділення на контрактній основі. Її мати залишилася у скрутному матеріальному становищі, тому вона потребує матеріальної допомоги, як повнолітня дитина, яка продовжує навчання. На підставі викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання, до 01.07.2025р (а.с.1-3 Ухвалою від 10.07.2024р. відкрито спрощене провадження у справі. (а.с.12) Представник відповідача-адвокат Камочкіна А.Ю. надала відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову та вказала, що відповідач сплачував аліменти на утримання позивачки - доньки [PERSON] у розмірі частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, до її повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня. З наданих до позовної заяви додатків неможливо встановити, що позивачка потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням та несе витрати на гуртожиток, або оренду житла, проїзд до навчального закладу, харчування придбання підручників. Відповідачу достеменно відомо, що донька у зв`язку із воєнним станом навчається дистанційно. При вступі до навчального закладу, [PERSON] , придбав для позивачки ноутбук. У наданому позивачкою договорі про надання освітніх послуг законним представником вказаний [PERSON] , який невідомо ким приходиться позивачці, адже законним представником можуть бути лише батьки дитини. Враховуючи заробітну плату, яку отримує відповідач (26000 грн.), вартість освітніх послуг по навчальних роках, представник позивача вважає, що запропонований позивачкою розмір аліментів у розмірі частки від доходу є таким, що поставить [PERSON] у скрутне становище та таким, що значно перевищує розмір освітніх послуг. При цьому [PERSON] , як батько не відмовляється допомагати донці матеріально та він згоден сплачувати 1/10 частки від доходу. На утриманні відповідача знаходяться непрацездатні батьки, яких він утримує матеріально. Батько відповідача [PERSON] , 1957 р.н., страждає на тяжку хворобу та має ІІ групу інвалідності безстроково. Також на утриманні відповідача знаходиться його мати [PERSON] , яка є пенсіонеркою, має ряд захворювань та потребує сторонньої допомоги. З врахуванням викладеного, відповідач несе великі витрати на лікування батьків, окрім нього близьких родичів, які б змогли надати допомогу немає. Також [PERSON] повинен мати можливість на придбання харчування, одягу, сплати комунальних послуг, лікування тощо. Крім того, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком обох батьків. Позивачка не довела відповідними доказами необхідність в матеріальному утриманні у зв`язку із навчанням, та доказів того, що відповідач спроможний надавати їй допомогу. На підставі викладеного, представник відповідача у відзиві вказала, що просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. (а.с.36-40). Позивач [PERSON] надала відповідь на відзив, де вказала, що відповідач працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. У відзиві відсутні довідки з пенсійного фонду на отримання пенсії [PERSON] , 1957 р.н. ЇЇ батьки розлучилися у 2011 році, вона залишилася проживати зі своєю мамою [PERSON] , яка повністю приймала участь у її вихованні та житті. Відповідач [PERSON] не піклується про її фізичний стан, духовний розвиток, не спілкується із нею взагалі. За весь час, який вони проживають окремо, вона не отримувала від батька жодного подарунка на день народження, усе, що ним було подаровано, це ноутбук у 2021р. [PERSON] , який зазначений у договорі про надання освітніх послуг законним представником, є чоловіком її матері, підписав цей договір, оскільки мати перебувала в декретній відпустці, а батько-відповідач відмовився його підписувати. На даний час її мати не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за третьою дитиною, їх сім`я є багатодітною. Тому наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с.72). Позивач [PERSON] брала участь в судовому засіданні 14.10.2024р., в подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі. (а.с.96) Представник відповідача-адвокат Камочкіна А.Ю. брала участь в судовому засіданні 14.10.2024р., в подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача, в якій вказала, що на відзиві на позову заяву наполягають, відповідач має змогу сплачувати аліменти на навчання доньки у розмірі 1/10 частки. (а.с.97). За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.37). 02.07.2024р. позивачка [PERSON] досягала повноліття. 30.07.2021р. між Ізмаїльським технікумом економіки і права в особі директора [PERSON] , вступником [PERSON] та її законним представником [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг №П-Э-8, за яких вступник зарахована на навчання на перший курс за денною формою здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «Право», за спеціальністю 081 «Право» для здобуття освітньо-професійного ступеня фахового молодшого бакалавра. Освітньо-професійна програма є акредитованою строком до 01.07.2025р. Вартість освітньої послуги по навчальних роках складає: 1 курс - 15600 грн.; 2 курс 17000 грн.; 3 курс 18000 грн.; 4 курс 19000 грн. (а.с.8). Довідкою ТОВ «Ізмаїльський фаховий коледж економіки і права» №1892 від 06.06.2024р. підтверджено, що [PERSON] є студенткою ІІІ курсу ТОВ «Ізмаїльський фаховий коледж економіки і права», спеціальність «Право» денне відділення. Навчається на контрактній основі, зарахована до коледжу за наказом №32 від 30.07.2021р., термін контракту з 01.09.2021р. по 01.07.2025р. Стипендії не отримує. (а.с.9). Роздруківками скриншотів, долучених до відповіді на відзив, підтверджено перерахування коштів на рахунок ТОВ «Ізмаїльський фаховий коледж економіки і права». (а.с.74-81). Позивач [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] , 1986 р.н., чоловіком матері [PERSON] , 1981 р.н., братом [PERSON] , 2020 р.н., сестрою [PERSON] , 2024 р.н., що підтверджено довідкою Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області №08-23/680 від 08.10.2024р. (а.с.84). Позивач [PERSON] має статус дитини з багатодітної сім`ї, що підтверджено довідкою Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області №11/2024-Д від 05.08.2024р. (а.с.83). Матір позивачки [PERSON] має статус багатодітної матері, що підтверджено копією відповідного посвідчення [NUMBER] , перебуває на обліку у Лиманському відділу Управління соціального захисту населення Одеської районної державної адміністрації (а.с.82, 85). Виплати [PERSON] за 2024 рік становлять: допомога на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях за серпень 2100 грн., вересень 2100 грн.; допомога по вагітності та пологам непрацюючим жінкам за травень 3107.77 грн.; щомісячна одноразова допомога при народженні дитини за серпень 860 грн., за вересень 860 грн. (а.с.85-87). Відповідач [PERSON] в додатках до відзиву долучив копію довідки про свої доходи за період з січня по червень 2024р., з якої вбачається, що він офіційно працевлаштований у ДП «Куліндоровський КХП», займає посаду начальника ВАСУВ, загальна сума доходу за вказаний період склала 99\~163 грн. 13 коп. (в середньому 26 тис. грн на місяць, що також зазначає представник відповідача у відзиві). Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає разом із своїми батьками [PERSON] , 1957 р.н. та матір`ю [PERSON] , 1960 р.н., що підтверджено копією довідки ВОН АП Доброславської селищної ради №88-23/494 від 29.07.2024р. (а.с.51) Батько відповідача [PERSON] страждає на тяжку хворобу, що підтверджено копіями медичної документації, долученої до відзиву, а також є інвалідом ІІ групи безстроково, що підтверджено копією довідки до акта огляду МСЕК №888899 від 06.06.2024р. (а.с.52-59). Згідно копії нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 16.06.2024р., останній стверджує, що знаходиться на повному матеріальному та фінансовому забезпеченні свого сина [PERSON] , під час пересування вимагає цілодобового його постійного догляду. На теперішній час [PERSON] є його єдиним родичем, який йому надає допомогу і може допомагати постійно. (а.с. 60). Відповідно до вимог\~ст. 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з\~ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 199 СК України\~визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років (Постанова ВС від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18). Згідно \~ст. 200 СК України,\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини 1\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах 1, 2\~ст. 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Так, позивачка [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчання на денній формі на контрактній основі. Проживає разом із матір`ю, чоловіком матері, малолітніми сестрою та братом, отже у багатодітній родині. Матір позивачки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює. Відомості про те, що повнолітня [PERSON] має власне джерело доходу суду не надані, водночас позивачкою також не надано доказів щодо її інших витрат, окрім сплати за вартість навчання. Проте суд враховує умови сьогодення та реальне зростання рівню цін на продукти та предмети першої необхідності. Твердження представника відповідача про те, що [PERSON] у зв`язку із введенням воєнного стану навчається дистанційно не підтверджені жодним чином. Крім того, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, не залежить від форми навчання, такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 квітня 2019 р. (касаційне провадження №61-12782св18) в результаті перегляду справи №644/3610/16-ц. Суд надає критичну оцінку твердженням представника відповідача щодо підписання договору про надання освітніх послуг із неналежною особою [PERSON] , який фактично не є законним представником [PERSON] , оскільки як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є чоловіком матері позивачки, крім того, факт того, що повнолітня [PERSON] навчається у коледжі додатково підтверджений довідкою №1892 від 06.06.2024р. та в цілому не оспорюється відповідачем та його представником. Оцінюючи можливість відповідача, як батька, надавати матеріальну допомогу повнолітній донці, яка продовжує навчання, суд враховує, що відповідач [PERSON] є працездатним, офіційно працевлаштований, має регулярний сталий дохід, відомості про те, що безпосередньо відповідач має незадовільний стан здоров`я суду не надано. Водночас суд враховує та приймає до уваги те, що на утриманні відповідача перебуває батько-інвалід 2 групи, який страждає на тяжку хворобу, що підтверджено документально. Однак, відповідачем не надано інформації про отримання його батьком пенсії, яку він, як інвалід ІІ групи, вочевидь, отримує. Разом із тим, твердження представника відповідача щодо перебування на утриманні відповідача [PERSON] його матері [PERSON] суд розцінює критично, адже відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що його матір перебуває на його утриманні, а лише надано копію пенсійного посвідчення та довідку про розмір пенсії, що жодним чином не підтверджує його доводи. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги доньці у зв`язку з навчанням, тягар її утримання не може бути покладений тільки на матір, то, з відповідача підлягають стягненню аліменти на період її навчання, а тому суд приходить до висновку про можливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову. На думку суду, з врахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вказаний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, узгоджується із матеріальним положенням відповідача та буде відповідати інтересам кожної із сторін. Суд звертає увагу, що ст.199 СК України передбачає стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови продовження навчання, разом із тим, визначаючи період припинення стягнення аліментів, суд не може вийти за рамки пред`явлених позовних вимог і оскільки позивач просить стягнути аліменти до закінчення навчання, зазначаючи саме дату - до 01.07.2025р. включно, суд стягує аліменти у визначений у позовних вимогах період. Суд роз`яснює, що відповідно до ч.1\~ст.192 Сімейного кодексу України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі\~Серявін та інші проти України\~від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі\~Руїс Торіха проти Іспанії\~від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі п.3\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial