Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою згідно із якою просив суд встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Москва російської федерації. У обґрунтування заявленого [PERSON] повідомив, що [PERSON] є донькою заявника і у 2014 році виїхала на територію російської федерації де і померла у березні 2024 року. Із метою реалізації своїх спадкових прав щодо майна померлої [PERSON] звернувся до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану з метою отримання свідоцтва про смерть доньки, однак у видачі свідоцтва заявнику відмовлено. Ураховуючи вищевикладене, [PERSON] вимушений звернутися до суду із цією заявою. У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Разом із тим, від представника заявника адвоката Желдакова Я.І. на адресу суду надійшла заява про здійснення судового розгляду справи без участі заявника. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) також скерувала на адресу суду заяву в якій просила здійснювати судовий розгляд справи без її участі. Разом із тим, у своїй заяві представник заінтересованої особи повідомила суд, що необхідності в ухваленні судового рішення у цій справі немає, оскільки [PERSON] може проставити апостіль на копії свідоцтва про смерть [PERSON] , що видане на території російської федарації, і на підставі нього Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) буде проведена державна реєстрація смерті доньки заявника на території України. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом установлені наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Заявник є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та сплатив судовий збір. [INFO] народилася [PERSON] батьком якої є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 8). 14 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 8 зворот). [PERSON] , [INFO] , згідно із копією паспорта громадянина України [NUMBER] , який виданий Житомирським РВ УМВС України 13 серпня 2003 року є громадянкою України (а.с.7). 27 березня 2013 року [PERSON] на підставі договору дарування № 2812, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. набула у власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 10 зворот- 12). Того ж дня вищевказаним нотаріусом зареєстроване право власності [PERSON] на зазначене майно у Державному реєстрі прав на нерухоме майно (а.с. 12 зворот). 02 березня 2024 року об 17 годині 37 хвилин в місті Москва російської федерації померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть [NUMBER] , що видано РАЦСОМ Москви № 64 (а.с. 9). Окрім цього, згідно із відомостями, які містяться довідці про смерть № [NUMBER] [PERSON] померла від: хвороби серця легеневої уточненої, анемії лейкоерітробластичної, первісного злоякісного новоутворення квадранта молочної залози (а.с. 9 зворот). Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ст. 319 ЦПК України). Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства України, якими врегульовані вказані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даної заяви з огляду на наступне. Як встановлено у ході судового розгляду справи, дочка заявника померла на території держави-агресора після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. Виходячи із вказаного, суд вважає, що існують об`єктивні обставини, які перешкоджають [PERSON] отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у відповідному органі реєстрації актів цивільного стану України, а відтак і реалізувати власні права на спадкування після померлої. Враховуючи наведене, суд вважає, що наявні підстави для задоволення цієї заяви, оскільки законодавством України визначений певний строк та процедура для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, які можуть бути порушеними заявником через обставини, що не залежать від його волі, і, як наслідок, останній буде позбавлений гарантованого законом права на спадщину. Окрім цього, суд відкидає доводи заінтересованої особи стосовно можливості заявника вирішити питання стосовно реєстрації смерті [PERSON] на території України у позасудовому порядку оскільки відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України № 107 від 04 лютого 2023 року\~ під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 р. такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Водночас згідно із листом Міністерства закордонних справ України № 72/11-612/1-81401 від 13 жовтня 2022 року після письмового повідомлення російській стороні про рішення української сторони розірвати дипломатичні відносини, встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною і Російською Федерацією, здійсненим у м. Мінську 14 лютого 1992 року, зазначений міжнародний договір припинив свою дію 24 лютого 2022 року. Відтак, оскільки дипломатичні відносини між Україною та російської федерацією станом на день смерті доньки заявника (02 березня 2024 року) повністю припинені, то положення Гаазької конвенції 1961 року на території України не поширюються на документи, видані російською федерацією після 24 лютого 2022 року. Тобто [PERSON] із підстав які не залежать від його волі не має можливості проставити апостіль на свідоцтво про смерть його доньки, що було видано на території рф. Окрім цього, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема,\~ у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. Разом із тим, місто Москва російської федерації не належить до території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або до тимчасово окупованої території України, а тому правові підстави для допушення цього рішення до негайного виконання відсутні. Відповідно до ч. 7 ст. 293 ЦПК України при ухваленні судом рішення у рамках окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved