Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

[PERSON] (далі позивачка), звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач), про стягнення аліментів, в якому вказала, що 14.02.2024 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб рішенням Макарівського районного суду Київської області справа №370/2852/23. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивачка, на даний час відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітньої дитини, хоча має таку можливість, оскільки має відповідний молодий вік і має можливість утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, належним чином, як того вимагає Закон. Неповнолітні діти проживають із позивачкою, усі обов?язки щодо утримання та виховання дітей остання несе самостійно, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто та від досудового врегулювання спору відповідач відмовився. Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивачки кошти (аліменти) на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини заробітної плати (доходу), щомісячно, але не менше встановленого Законом мінімуму. Ухвалою суду від 03.09.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.16-17). Зважаючи на те, що адресу зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] , вжитими судом заходами не вдалось встановити (а.с.15), то відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.18), повідомлення розміщене на сайті 24.10.2024 року (а.с.19), а тому з цієї дати особа вважається повідомленою про час і місце розгляду справи. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 14.02.2024 року у справі №370/2852/23 розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). За час перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 23.08.2022 року (а.с.6), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 23.08.2022 року (а.с.7) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 23.08.2022 року (а.с.5). Як вбачається з копії довідки про склад сім`ї №467 від 09.05.2024 року (а.с.10), [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїми трьома дітьми, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №468 від 09.05.2024 року, виданої Сущанським старостинським округом Олевської міської ради Коростенського району Житомирської області (а.с.11), підтверджується, що донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , знаходяться на утриманні своєї матері, [PERSON] , [INFO] . Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що на даний час останній ухиляється від добровільного утримання неповнолітніх дітей, хоча має таку можливість, оскільки має відповідний молодий вік і має можливість утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, належним чином, як того вимагає Закон. Неповнолітні діти проживають із позивачкою, усі обов?язки щодо утримання та виховання дітей несе самостійно, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто та від досудового врегулювання спору відповідач відмовився. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ч.2 та ч. 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, а з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у даній справі. Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, судовий збір у даній справі становить 1\~211,20 грн., тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved