Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

26 лютого 2024 року до Доманівського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 03 листопада 2006 року позивач перебував з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який 09 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області між ними був розірваний. Від шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] . Згідно виконавчого листа Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 травня 2008 року по справі № 2-478 2008 року судом з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 11 квітня2008 року до повноліття дитини. З 07.05.2021 року по 06.03.2023 року позивач перебував у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно виконавчого листа № 475\\515\\22 виданого 15.12.2022 року Доманівськимрайонним судом Миколаївської області з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 22 серпня 2022 року до повноліття дитини. Тобто з позивача стягуються аліменти на утримання двох його дітей: на користь неповнолітньої доньки [PERSON] - 1/4 частина заробітку та на користь неповнолітньої доньки» [PERSON] - 1/4 частина заробітку, що в загальному розмірі становить 1/2 частину заробітку позивача та суперечить загальному правилу щодо визначення розміру аліментів, передбаченого ч. 5 ст. 183 СК України. За таких обставин позивач [PERSON] просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та розмір аліментів, що стягуються на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, його представник - адвокат Мураль О.М. надав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання, призначене на 18.11.2024 р., як і в попередні призначені судові засідання, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялися належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не подали. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність відповідачів, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, про поважність причин неявки в судове засідання суд не повідомив, позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи наявність усіх умов, передбачених ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини пов`язані зі стягненням аліментів на утримання дітей, зокрема щодо їх зменшенням. Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 09 жовтня 2008 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити прізвище [INFO] . 13.05.2008 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області винесено рішення про стягнення з [PERSON] , [INFO] , уродженця . Анжеро-Судженськ Кемеровської області російської федерації, аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 квітня 2008 року і до повноліття дочки. Згідно даного рішення 13 травня 2008 року видано виконавчий лист Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 травня 2008 року по справі № 2-478 2008 року, яким стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 11 квітня 2008 року до повноліття дитини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками записані батько [PERSON] , мати [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 00037113697 від 07.10.2022 року внесено відомості про визнання батьківства за заявою [PERSON] в актовий запис про народження від 11 березня 2011 року стосовно [PERSON] , де прізвище [PERSON] замінено на [INFO] , батько [PERSON] замінено на [INFO] , по батькові [PERSON] замінено на [INFO] , дата народження замінено на 17.06.1978 рік. Також було внесено зміни до відомостей актового запису від 07 жовтня 2022 року в актовий запис про шлюб №05 від 07 травня 2021 року відомості про матір - прізвище [PERSON] замінено на Зарніцина. Заочним рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 11.10.2022 року стягнуто щомісячно з [PERSON] , [INFO] , уродж. м. Анжеро-Судженськ, Кемеровської області, росія, прож. в [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.08.2022 року та до досягнення дитиною повноліття. 06 березня 2023 року рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області шлюб зареєстрований 07.05.2021 року виконавчим комітетом Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області, актовий запис №03 між [PERSON] та [PERSON] вирішено шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище - [INFO] . Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Аналогічного змісту роз`яснення викладені у пункті 23 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, що також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України від 05.02.2014 по справі № 6-143цс13. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При цьому суд враховує, що під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача. Як встановлено в ході судового розгляду, після винесення рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.05.2008 року яким з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), у позивача народилася, ще одна донька [PERSON] [INFO] , на яку згідно заочного рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 11.10.2022 року він також зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу).Таким чином, за рахунок свого доходу позивач здійснює утримання двох неповнолітніх дітей. Вказане свідчить про зміну сімейного стану платника аліментів. При визначені розміру аліментів враховуються зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх неповнолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання. При зміні розміру аліментів, суд бере до уваги інтереси всіх дітей та сторін, так як згідно положень сімейного законодавства при наявності у платника аліментів інших дітей суд повинен виходити з рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання. З урахуванням наявності на утриманні позивача ще однієї дитини, на утримання якої стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини, а в загальному розмірі він сплачує аліменти в розмірі частки від свого заробітку (доходу), суд вважає можливим зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини від всіх видів заробітку позивача, та на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини від всіх видів заробітку позивача, оскільки такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення потреб дітей, відповідатиме рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання, так як позивач буде платити аліменти на кожну дитину по 1/6 частині, а в загальному розмірі на утримання двох у розмірі 1/3 частини від усіх видів (заробітку) доходу. Частиною 4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розміріпо 1 211,20 грн з кожного відповідача.

Outcome: approved