Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 213/4168/24 позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізький хлібзавод №1» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було задоволено частково: стягнуто з відповідача матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 100\~882 (сто тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 86 коп, моральну шкоду, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 10\~000 (десять тисяч) гривень, судовий збір в дохід держави у розмірі 2706,58 грн. 06.11.2024 представник відповідача\~адвокат Терзі О.С. через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення у вищезазначеній справі. Просив ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1576,85 грн. Так, 21.10.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача про розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До заяви додано: Договір про надання професійної правничої допомоги № 38/2024-АБ від 11.07.2024 року, Додаткова угода № 1 до Договору про надання професійної правничої допомоги № 38/2024-АБ від 11.07.2024 року, Витяг з Договору про надання професійної правничої допомоги № 38/2024-АБ від 11.07.2024 року, Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 15.10.2024 року на підставі Договору про надання професійної правничої допомоги № 38/2024-АБ від 11.07.2024 року, Інформаційне повідомлення про зарахування коштів № 13795 від 18.10.2024 року. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини другої ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до цивільного процесуального законодавства зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу можливе лише за клопотанням сторони, на яку покладається також і обов`язок доведення неспівмірності таких витрат. Однак практика Верховного Суду на предмет самостійної ініціативи суду щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу є досить контроверсійною, що дозволяє зробити висновок, що суд може втручатись у правовідносини «клієнт-адвокат» лише, коли неспівмірність є настільки очевидною, що об`єктивно призводить до суттєвого дисбалансу процесуальних прав та обов`язків сторін. Враховуючи, що клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу від позивача не надходило, а суд не вбачає підстав для ініціювання питання зменшення витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, заява представника відповідача підлягає задоволенню. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 149\~538,26 грн., а задоволено 110\~882,86 грн., тобто на 74,15 % (110\~882,86 грн. х 100 % /149\~538,26 грн. = 74,15 % ), відповідно, судом відмовлено у задоволенні позовних вимог на 25,85 %. За таких обставин з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1576,85 грн. (6100,00 грн. х 25,85 %/100%). Крім того, суд зауважує, що при розгляді цього питання не застосовуються положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, адже позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати саме судового збору, а не всіх судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved