Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулось до суду з даним позовом, який уточнив 15.01.2024 та обґрунтовує тим, що 25.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №5436540 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 13250,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача № [NUMBER] з терміном повернення 24.02.2022, тобто на 30 днів та зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,90 % в день. 19.06.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №19-06/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Всупереч умов договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає: 13250,00 гривень - сума кредиту, 25930,25 гривень\~сума процентів за користування кредитом. Тому, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість в сумі 39180,25 грн (13250,00 гривень - сума кредиту, 25930,25 гривень\~сума процентів за користування кредитом), крім того просить стягнути на користь позивача судові витрати, що складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою суду від 11.12.2023 позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, слухання справи призначено на 10:00 30.08.2023. Протокольною ухвалою від 30.08.2023 слухання прави відкладено на 10:30 16.01.2024. Протокольною ухвалою суду від 16.01.2024 слухання справи відкладено за клопотанням представника відповідача на 10:30 13.02.2024. 13.02.2024 до суду надійшов відзив від представника відповідача, згідно якого зазначає що відповідачем позовні вимоги визнаються частково, а саме у розмірі 13501,75 грн, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 13250, 00 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 1888, грн за період з 25.01.2022 по 23.02.2022 та у розмірі 251,75 грн за період з 24.02.2022 по 25.03.2022, крім того вважає суму заявлених витрат на правову допомогу неспівмірною зі складністю справи та просить зменшити суму витрат на правничу допомогу з 10000,00 грн до 3000,00 грн та у разі часткового задоволення позову стягнути понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Свої заперечення мотивує, тим що 25.01.2022 між ТОВ «Авентус України» та [PERSON] був укладений договір №5636540 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти на споживчі потреби в загальній сумі 13 250,00 грн. терміном на 30 днів. Згідно п. 1.5 вказаного вище договору сторони погодили стандартну процентну ставку 1,9% в день, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. Відповідач 23.02.2022 здійснив платіж у розмірі 1888,13 грн, які позивачем зараховано на погашення відсотків, тобто відповідач фактично вчинив дії щодо фактично відповідачем була зроблена пропозиція (оферта), щодо продовження строку користування кредитом у відповідності до п.4.2.2. Договору на 30 днів - до 25.03.2022. Тому посилання позивача на умови пункту 4.3 щодо автопролонгації строку кредиту без згоди відповідача, у випадку наявності у позичальника на дату закінчення строку кредиту заборгованості, є безпідставним, оскільки 24.02.2022 відбулася пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача у відповідності до п.4.2.2. Договору. Позивачем не долучено до позову доказів вчинення дій передбачених п.4.2.3 Договору щодо повідомлення відповідача про акцептування пропозиції (оферти) про продовження строку користування кредитом. Невчиненням дій передбачених п.4.2.3 Договору, позивач фактично відмовив відповідачу в продовженні строку користування кредитом, та втратив право нараховувати відсотки на залишок заборгованості. Враховуючи відсутність акцептування пропозиції (оферти) про продовження строку користування кредитом, передбаченого положенням Договору, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 15 389,88 грн, яка складається з: 13250,00 гри. - заборгованість за кредитом; 1888,13 грн. - заборгованість за відсотками (за період з 25.01.2022 по 23.02.2022); 251,75 грн. - заборгованість за відсотками (за період з 24.02.2022 по 25.03.2022). Згідно розрахунку заборгованості долученого до позову, відповідачем здійснювалися платежі на загальну суму 1888,13 грн. З огляду на часткове погашення заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №5636540 від 25.01.2022 у розмірі 13501,75 грн. 16.02.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої з доводами відповідача викладеними у відзиві не погоджується, вважає що кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства та його пролангація здійснювалася у відповідності до положень визначених кредитним договором, сума заборгованості за кредитним договором розраховувалась первісним кредитором відповідно до умов визначених у кредитному договорі, щодо автопролонгації кредитного договору зауважує що відповідне повідомлення було направлено до особистого кабінету споживача у порядку передбаченому п. 4.2 кредитного договору, відповідач не повідомив про намір припинення кредитних правовідносин, а тому проценти було нараховано відповідно до умов кредитного договору у межах погодженого строку надання кредиту, щодо розміру судових витрат на правничу допомогу, зазначає що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом та суд не вправі втручатися в ці правовідносини, тож наполягає на задоволенні позову у повному обсязі. 27.02.2024 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відзив, згідно яких зазначає, що позивач фактично підтвердив , що прийняв пропозицію відповідача щодо продовження строку користування кредитом у відповідності до п.4.2.2 договору на 30 днів до 25.03.2024, та підтримав заперечення наведені у відзиві. У судовому засіданні призначеному представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з наведених у позовній заяві та запереченнях на відзив підстав, представник відповідача визнав позов частково в зазначеному у відзиві обсязі. Дослідивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та підтверджується зібраними у справі доказами, що 25.01.2022 між ТОВ «Авентус України», як позикодавцем, та [PERSON] , як позичальником, був укладений договір №5436540 (далі Договір) про надання споживчого кредиту, відповідно до якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти на споживчі потреби в загальній сумі 13250,00 грн. терміном на 30 днів (а.с. 30-31). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А801676, 25.01.2022 19:49:22. Згідно п. 1.5 вказаного вище договору сторони погодили стандартну процентну ставку 1,90% в день, яка застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. Додатком №1 до вказаного вище договору №5436540 від 25.01.2022 погоджено Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 31), відповідно до якої загальна вартість кредиту становить 15138,13 грн. В паспорті споживчого кредиту (а.с. 35) вказана орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 20802,50 грн., а за зниженою ставкою 15138,13 грн. Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від позивача прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір, тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». 19.06.2023 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором було укладено договір факторингу №19.06/23Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором №5436540, що також підтверджується копією витягу з Реєстру боржників від 19.06.2023 до Договору факторингу (а.с. 32 зворот-33, 31 зворот). У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором №5436540, позивачем нарахована заборгованість у загальному розмірі 39180,25 грн, а саме 13250,00 грн - заборгованість за кредитом та 25930,25 гривень сума заборгованості по несплаченим відсоткам. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так з кредитного договору (п.1.4) вбачається, що останній укладений 25.01.2022 строком на 30 днів. Згідно п. 4.1 договору, строк кредиту може бути продовжено за ініціативою Споживача в порядку, визначеному п. 4.2.1-4.2.4 Договору, або в порядку автопролонації (п. 4.3.1-4.3.2). Згідно з вимогами п. 4.3.1 Договору якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на наступний календарний день, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2.1-4.2.4 Договору. Згідно п.4.2.2 пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів, наведених у цьому договорі. З розрахунку заборгованості долученої до позову вбачається, що відповідач 23.02.2022 здійснив платіж на суму 1888,13 грн, з які було зараховано на погашення відсотків нарахованих за зниженою процентною ставкою, тобто фактично відповідачем була зроблена пропозиція (оферта), щодо продовження строку користування кредитом у відповідності до п.4.2.2. Договору. Тому посилання позивача на умови пункту 4.3 щодо автопролонгації строку кредиту без згоди відповідача, у випадку наявності у позичальника на дату закінчення строку кредиту заборгованості, є безпідставним, оскільки 23.02.2022 повинна була відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача. Зі змісту п. 4.2.3 Договору вбачається, що Товариство має право, а не обов`язок, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомленні Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначенні в договорі. Тобто фактично в договорі визначено, що у разі акцептування пропозиції (оферти) споживача про продовження строку користування кредитом, товариство повинно у спосіб визначений п.4.2.3. Договору повідомити про це споживача. Представником до позову не долучено належних та допустимих доказів вчинення дій передбачених п.4.2.3 Договору для повідомлення відповідача про акцептування пропозиції (оферти) про продовження строку користування кредитом. Роздруківка повідомлення (а.с. 81) не є належним доказом здійснення такого повідомлення, оскільки вона не містить відомостей про джерело її виготовлення (зокрема, вона надана суб`єктом господарювання, який здійснював розсилку повідомлень, чи викопіювана з певного програмного забезпечення, чи це просто текст створений в текстовому редакторі), а також не містить відомостей якого кредитного договору стосується. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що зазначене повідомлення було надане ТОВ «Авернус Україна», проте будь-яких даних на підтвердження цього, а щодо джерела виготовлення надано не було. Невчиненням дій передбачених п.4.2.3 Договору позивач фактично відповідачу в продовженні строку користування кредитом, та втратив право нараховувати відсотки на залишок заборгованості. Враховуючи відсутність акцептування пропозиції (оферти) про продовження строку користування кредитом, положення Договору у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за стандартною ставкою у розмірі 20802,50 грн, яка складається з 13250 грн заборгованість за кредитом та 7552,50 грн заборгованість за відсотками, згідно розрахунку заборгованості долученого до позову відповідачем здійснювався платіж на суму 1888,13 грн. З огляду на часткове погашення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №5436540 від 25.01.2022 у розмірі 18914,37 грн. При цьому суд вважає за потрібне зазначити, що всупереч вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів» положення договору про строк кредиту та порядок його пролонгації складені максимально складно та завуальовано (що навіть правонаступник кредитора в позовній заяві зазначив про наявність доказів повідомлення про автопролонгацію, що не вимагається п. 4.3 Договору, та не вказав про вчинення будь-яких дій щодо акцептування пропозиції продовження договору (п. 4.2)), жоден супровідний документ не містить даних про вартість кредиту у при його автопролонгації та вказівки про її можливість взагалі, що свідчить викладення договору саме в такій формі з метою введення в оману споживачів. Про сумлінне укладення договору міг би свідчити розрахунок його вартості з врахуванням максимального строку кредитування (90 днів). Щодо стягнення судових витрат, суд дійшов наступного висновку. При зверненні до суду з позовом представник позивача зазначає, що позивач поніс наступні судові витрати: - витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції №1615 від 27.11.2023 (а.с.36); - витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, на підтвердження чого надає платіжну інструкцію від 04.12.2023 (а.с.16), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.18), звіт про надання правової допомоги згідно Договору №07/07-2022 від 07.07.2022 (а.с.32), копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги (а.с.34), Договір №07/07-2022 про надання правової допомоги (а.с.17). Представником відповідача заявлено клопотання зменшення витрат на правову допомогу позивача у зв`язку з їх неспівмірністю зі складністю справи. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.4, 5 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи наявність клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу зазначеного у відзиві, складність справи (її типовість), ціну позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правничу допомогу позивача з 10000,00 грн до 5000,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи, що позовні вимоги задоволені в розмірі 18914,37 грн, а позивач просив стягнути 39180,25 грн, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3450,33 грн ((2147,2+5000)*18914,37/39180,25).

Outcome: partial