Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

В провадженні Крижопільського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Городківської сільської ради до [PERSON] про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження дитини відомості про батька не зазначені. Малолітня [PERSON] життєвих обставинах з 01.07.2021 по причині ухиленні батьків, осіб, які їх замінюють, від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 10.02.2021 № 10, сім`ю [PERSON] було взято під соціальний супровід. Працівниками Служби спільно із соціальними фахівцями та представниками поліції, протягом трьох років перебування дитини на обліку, регулярно здійснювалися обстеження умов проживання даної сім`ї, що підтверджується відповідними актами. Під час відвідувань сім`ї [PERSON] , Службою було встановлено ухиляння матір`ю дитини від виконання своїх батьківських обов`язків, про що неодноразово складалися протоколи працівниками поліції. Згідно актів обстеження умов проживання [PERSON] (10.02.2021, 10.03.2021, 18.11.2021, 05.08.2022, 07.11.2022, 19.04.2023, 20.04.2023), комісією фіксувалося наступне: в будинку порушено всі санітарно-гігієнічні норми; не створено жодних умов для виховання та розвитку дитини; в зимовий період не дотримано норм температурного режиму; матір дитини у стані зміненої свідомості висловлюється нецензурною лексикою; продукти харчування відсутні; наявні цвіль, пліснява та залишки зіпсованої їжі, недопалки, пляшки із залишками алкогольних напоїв, відро з фекаліями; відсутні гігієнічні засоби; дитина часто скаржиться на присутність сторонніх людей за розлиттям алкогольних напоїв. Працівниками Служби та соціальними фахівцями з [PERSON] проводилися бесіди консультування та інформування на теми: «Відповідального батьківства», «Планування сімейного бюджету», «Важливість соціальних зв`язків у громаді», «Наслідки ухилення від виконання батьківських обов`язків», «Неприпустимість зловживання спритними напоями», проте не зважаючи на проведену роботу, [PERSON] не змінила свого способу життя та не зробила жодних спроб для того щоб покращити умови проживання малолітньої доньки. 20.04.2023 о 17.00 год. на адресу Служби від соціального фахівця КЗ «Центр надання соціальних послуг» надійшло повідомлення про те, що малолітня [PERSON] , [INFO] , прибігла до неї босоніж, заплакана, налякана та повідомила про те, що мати вигнала її з дому. Спільно з поліцейським офіцером громади, інспектором ювенальної превенцїї, соціальним фахівцем КЗ «Центр надання соціальних послуг», працівниками Служби було здійснено виїзд за адресою проживання соціального фахівця, а саме [ADDRESS] . За результатами негайного виїзду було складено акт обстеження умов проживання та акт оцінки рівня безпеки дитини, де зафіксовані небезпечні умови перебування малолітньої [PERSON] в сім`ї матері. Дитина недоглянута, мала неохайний вигляд: мокрий, брудний одяг, волосся немите, обличчя дитини замурзане, руки брудні. Зі слів дитини мати побила її, вилила на неї відро води та вигнала з дому. Комісією було здійснено виїзд до місця проживання сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] для з`ясування всіх обставин та обстеження умов проживання даної сім`ї. В результаті обстеження було виявлено, що мати не створила належних умов для повноцінного розвитку дитини. Будинок в занедбаному стані, в деяких кімнатах відсутні шибки на вікнах, порушено всі санітарно-гігієнічні норми, в кімнатах безлад, сморід, пліснява, брудні речі та постільна білизна, посуд із залишками зіпсованої їжі, продукти харчування майже відсутні, виявлені алкогольні напої, мати палить тютюнові вироби в будинку. Матір дитини знаходилась у стані зміненої свідомості, проявляла агресію, вживала нецензурну лексику, плуталася в думках та висловах, проявляла фізичне та психологічне насилля над дитиною, шарпала її, ображала та погрожувала. В акті оцінки потреб в соціальних послугах від 17 - 21.04.2023 зазначено, що [PERSON] не виконувала обов`язки батьківського виховання, вела аморальний спосіб життя (зловживала спиртними напоями, не доглядала за будинком, не готувала їжу, не слідкувала за здоров`ям доньки), не була зацікавлена в тому, щоб покращити умови проживання своєї дитини, малолітньої [PERSON] . Виконавчим комітетом Городківської сільської ради, за клопотанням Служби від 21.04.2023 № 176, було прийнято рішення від 21.04.2023 № 10 «Про негайне відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] у матері з позбавленням її батьківських прав» у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини. Листом служби у справах дітей Вінницької ОВА від 26.04.2023 № 01-01-17- 406, [PERSON] було направлено до Жмеринського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей для проходження курсу соціально- психологічної реабілітації. Орган опіки та піклування Городківської сільської ради направив до Крижопільського районного суду позовну заяву від 28.04.2023 № 02-19/504 про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Крижопільський районний суд рішенням від 09.02.2024 справа № 134/704/23 задовільнив позов органу опіки та піклування Городківської сільської ради в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вінницьким апеляційним судом було скасовано рішення Крижопільського районного суду по справі № 134/704/23 та відмовлено у задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Городківської сільської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Так як [PERSON] на дату набуття законної сили постанови Вінницького апеляційного суду не усунула причини, які стали підставою відібрання у неї дитини, тому орган опіки та піклування Городківської сільської ради не мав законних підстав повернути дитину матері. Наказом служби у справах дітей Тульчинської РВА від 01.05.2024 № 7, [PERSON] було тимчасово влаштовано до дитячого будинку сімейного типу смт Вапнярка на три місяці. За період з 01.05.2024 по 08.07.2024, Службою було здійснено три візити до домогосподарства [PERSON] 01.05.2024 згідно акту обстеження умов проживання встановлено, що вхід на подвір`я був відкритий. Комісією було помічено, що в будинку хтось знаходився та на заклики не відгукувався, двері в помешкання були зачинені. Зі слів сусідів, Олену 30.04.2024 бачили у стані зміненої свідомості. 15.05.2024 щодо [PERSON] було складено протокол № 1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188'50 , у зв`язку з недопущенням до обстеження умов проживання дитини та створення перешкод посадовим особам. 08.07.2024 Комісією було здійснено візит до домогосподарства [PERSON] з метою запрошення її на засідання комісії з питань захисту прав дитини та обстеження умов проживання. В будинку нікого не було. З телефонної розмови було встановлено, що [PERSON] четвертий день працює в місті Київ і на засідання комісії не з`явиться. Під час вищевказаних обстежень було встановлено, що зовнішній вигляд будинку та подвір`я погіршилися. На вікнах відсутні занавіски, тому добре проглядається безлад в кімнатах. [PERSON] не здійснювала заходів для покращення умов проживання та не усунула причини, що стали підставою для відібрання у неї дитини. Крім того, за результатами звіту соціального супроводу сім`ї від 15 - 19.02.2024, [PERSON] протягом часу перебування під соціальним супроводом не покращила умови проживання для малолітньої доньки. У зв`язку з вищевикладеним просили відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі відповідно до законодавства України відносно своїх малолітньої дитини [PERSON] до досягнення нею повноліття на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 25.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. 26 вересня 2024 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог де просив передати [PERSON] , [INFO] під опіку органу опіки та піклування Городківської сільської ради Тульчинського району, Вінницької області.. Ухвалою суду від 21.10.2024 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала щодо відібрання дитини. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] видане 12 листопада 2010 року, уряд москви, управління запису актів цивільного стану міста Москви, управління РАЦС Москви, Ізмайловський відділ ОДРН 1057739512689. Запис про батька неповнолітньої [PERSON] , відсутній. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 10.02.2021 № 10, сім`ю [PERSON] було взято під соціальний супровід. Згідно актів обстеження умов проживання [PERSON] (10.02.2021, 10.03.2021, 18.11.2021, 05.08.2022, 07.11.2022, 19.04.2023, 20.04.2023), комісією фіксувалося наступне: в будинку порушено всі санітарно-гігієнічні норми; не створено жодних умов для виховання та розвитку дитини; в зимовий період не дотримано норм температурного режиму; матір дитини у стані зміненої свідомості висловлюється нецензурною лексикою; продукти харчування відсутні; наявні цвіль, пліснява та залишки зіпсованої їжі, недопалки, пляшки із залишками алкогольних напоїв, відро з фекаліями; відсутні гігієнічні засоби; дитина часто скаржиться на присутність сторонніх людей за розлиттям алкогольних напоїв. Наказом служби у справах дітей Тульчинської РВА від 01.05.2024 № 7, [PERSON] було тимчасово влаштовано до дитячого будинку сімейного типу смт Вапнярка на три місяці. 15.05.2024 щодо [PERSON] було складено протокол № 1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188'50 , у зв`язку з недопущенням до обстеження умов проживання дитини та створення перешкод посадовим особам. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Городківської сільської ради про доцільність відібрання дитини [PERSON] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав №10 від 10.07.2024, орган опіки і піклування Городківської сільської ради вважає доцільним відібрання дитини [PERSON] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно із п. п. 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на зазначене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що безвідповідальне ставлення відповідача до дитини створює ризик для життя, здоров`я та морального виховання неповнолітньої [PERSON] , а тому відібрання неповнолітньої від матері без позбавлення її батьківських прав, буде відповідати інтересам дитини. Окрім того, враховуючи, що неповнолітня [PERSON] зареєстрована на території Городківської ОТГ, Тульчинського району, Вінницької області, то її необхідно передати під опіку органу опіки та піклування Городківської сільської ради, Тульчинського району, Вінницької області. Частиною 4 ст. 170 СК України визначено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти в твердій грошовій сумі відповідно до законодавства України відносно своїх малолітньої дитини [PERSON] до досягнення нею повноліття на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved