Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.09.2024 звернувся до Дикканського районного суду Полтавської області з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] аліменти на його користь на утримання спільної неповнолітньої дочки [PERSON] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, а відповідачка не виконує свого обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини. Сама ж відповідачка [PERSON] , рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 07.05.2024 позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] . З огляду на вказане позивач просить суд стягувати з відповідачки аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 26.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи просить проводити у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вони з колишнім чоловіком позивачем по справі поділили дітей одна дитина жила з нею, а інша з останнім. При цьому, як вказує відповідачка, [PERSON] заборонив їй допомагати з утриманням [PERSON] та бачитися з нею. Також суду зазначила, що вона раніше відмовилась від стягнення з позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, коли останні проживали з нею. Останні роки у позивача не було претензій до неї, а зараз він вимагає стягнення аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15.11.2012 та зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів (а.с.6). \~ \~ \~ \~Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). \~ \~ \~ \~ Як зазначено у позові позивач самостійно утримує їхню спільну неповнолітню дочку [PERSON] , про що не заперечувала і відповідачка в судовому засіданні. В той же час, відповідачка добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча це є її обов`язком. На спростування вказаного, відповідачкою [PERSON] не надано відповідних доказів. Як вбачається з належно завіреної копії рішення Диканського районного суду Полтавської області, яке набрало законної сили 07.06.2024, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Крім того, як встановлено з вказаного рішення суду, яке не змінено та не скасована та набрало законної сили, неповнолітня дочка сторін [PERSON] , проживає разом батьком позивачем по справі, знаходиться на його утримані. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ч. 4 ст. 82 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~У ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до части 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умова життя, необхідних для розвитку дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини ч. 2 ст. 166 СК України. З огляду на вказані обставини, суд не приймає доводи відповідачки [PERSON] стосовно не надання нею коштів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] те, що існує усна домовленість між нею та позивачем по справі стосовно утримання неповнолітніх дітей, так як з нею проживала інша дитина. Наявність на утриманні іншої дитини, не позбавляє обов`язку утримання іншої неповнолітньої дитини, навіть при позбавлення батьківських прав відносно такої. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, а також той факт, що неповнолітня дочка [PERSON] проживає із батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні, відповідачка не надала доказів того, що вона виконує покладений на неї обов`язок щодо утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. \~ \~ \~ \~Крім цього, з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір, оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати такого. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved