Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

14 лютого 2024 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного тану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 30 квітня 2020 року по 10 липня 2020 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Від сумісного проживання однією сім`єю народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] визнати батьківство відносно сина [PERSON] , [INFO] , відмовився. На підставі викладеного позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство - Україна, батьком дитини [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] за номером 215, вчиненого 12 березня 2021 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на теперішній час Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) наступні відомості у графі «батько»: [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянство -Україна, прізвище дитини вказати за прізвищем матері [PERSON] . 26 лютого 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 21 травня 2024 року ухвалою суду призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу та провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 09 вересня 2024 року ухвалою суду провадження у справі відновлено. Позивач та її представник адвокат Калашнікова В.С., до суду не з`явились. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не подавав. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, [INFO] народився [PERSON] , актовий запис № 215, батьками якого у свідоцтві про народження зазначено батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с. 5) У відповідності до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00031611483 від 13 липня 2021 року, реєстрація народження [PERSON] проведена 12 березня 2021 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відповідно до вимог ст. 135 СК України, про що в книзі запису актів цивільного стану про народження була зроблена відповідна актова запис за №215. (а.с. 6) Відповідно до\~ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі\~ст. 128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень викладених п. 9 вищевказаної Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Верховний Суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, пояснення самих сторін. Так, позивачем надано листування між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-10) які підтверджують визнання відповідачем батьківства щодо сина [PERSON] , [INFO] . У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що «висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Так, представником відповідача суду надані результати молекулярно-генетичного дослідження медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» від 22.10.2024, дослідження №45139-49621, де зазначено: передбачуваний батько [PERSON] , дитина [PERSON] , ймовірність батьківства 99,999995%. (а.с. 88) Положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного, беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про доведеність факту батьківства, а тому позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних про батька підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved