Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

26 листопада 2021 року ПАТ АТ «Укргазбанк» (далі: позивач) звернулось до [PERSON] (далі: відповідач) з позовом про стягнення заборгованості за договором №2020/ОВР/173-000760 від 17.12.2020 в сумі 33\~072, 79 грн., з яких: 22\~357, 48 грн. заборгованість по кредиту (поточна); 5\~437,98 грн. заборгованість по кредиту (прострочена); 826 грн. заборгованість за процентами (поточна); 4\~451, 31 грн. заборгованість за процентами (прострочена). Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на укладення 17.12.2020 між ним та відповідачем кредитного договору №2020/ОВР/173-000760 на підставі якого відповідачу був відкритий картковий рахунок та субрахунок із встановленням кредитного ліміту, а також не виконання останнім зобов`язання згідно умов зазначеного договору, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись не підписання ним кредитного договору №2020/ОВР/173-000760 від 17.12.2020. Також зазначив, що за даним фактом він звернувся до поліції із заявою про вчинення злочину на підставі чого було відкрито кримінальне провадження №12022105090001914 від 05.11.2022. До судового засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач та його представник причину неявки не сповістили. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення справи, судом не встановлено. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин, беручи до уваги належне повідомлення учасників справи, суд вважає провести розгляд справи за відсутності учасників справи. Одночасно суд зазначає, що розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості повідомлення про явку в суд не є порушенням ст.129 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини: 17.12.2020 між позивачем та відповідачем шляхом подання останнім заяви-Договору №2020/1_С/173-002073 укладений Договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АТ «»Укргазбанк» №2020/ОВР/173-000760, відповідно до умов якого Банк відкрив клієнту картковий рахунок та субрахунок за наступних умов: програма кредитування - «Еко-кредитка», мета кредиту - споживчі цілі, орієнтовна сума кредиту - 10\~000 грн., можлива сума кредиту - 300\~000 грн., строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов, процентна ставка - 42 % річних, процентна ставка на прострочену заборгованість 48 %, порядок надання кредиту безготівковий, тип процентної ставки фіксована, порядок сплати процентів - щомісячно, комісія за видачу кредиту 2,99 %, реальна річна ставка 49,73 %, проценти 2652, 89 грн., комісії, платежі за додаткові супутні послуги 2951, 89 грн. Банк своє зобов`язання виконав, що підтверджується розпискою відповідача про отримання картки та виписка по рахунку. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 20.07.2021 складає 33 072, 79 грн., з яких: 22 357, 48 грн. заборгованість по кредиту (поточна); 5 437,98 грн. заборгованість по кредиту (прострочена); 826 грн. заборгованість за процентами (поточна); 4 451, 31 грн. заборгованість за процентами (прострочена), що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою. 15.07.2021 позивач надіслав відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту в сумі 33\~072,79 грн. Вказану вимогу відповідач не отримав, відповідно вимога залишилась без виконання. Адвокат Лисенко А.О., діючи в інтересах відповідача, за фактом підроблення документів, звернувся до Солом`янського УП ГУНП в м. Києві з заявою про вчинення злочину на підставі чого було відкрито кримінальне провадження №12022105090001914 від 05.11.2022. В межах кримінального провадження №12022105090001914 від 05.11.2022 отримано тимчасовий доступ до документів, які знаходять у ПАТ АБ «Укргазбанк» та вилучені оригінали заяви-договору №2020/1_С/173-002073 від 17.12.2020 та ін. документи пов`язані із відкриттям рахунку за вказаним договором (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112216905). Відповідачем відповідно до ст.ст. 12,81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на спростування наданого позивачем розрахунку, зокрема контр-розрахунку. Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує: За змістом ст.ст. 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч.ч.1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що 17.12.2020 між ПАТ АТ «Укргазбанк» та відповідачем укладений кредитний договір, тобто, публічна пропозиція укласти договір (оферта) та прийняття цієї пропозиції (акцепт) відбулися у повній відповідності до ч.2 ст.638 ЦК України. Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, сплати процентів за користування грошима. Таким чином, наявні підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача на користь банку суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 33 072, 79 грн., з яких: 22 357, 48 грн. заборгованість по кредиту (поточна); 5 437,98 грн. заборгованість по кредиту (прострочена); 826 грн. заборгованість за процентами (поточна); 4 451, 31 грн. заборгованість за процентами (прострочена). Посилання відповідача про те, що він не підписував договір, суд до уваги не приймає, враховуючи наступне. Ураховуючи вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У ст.204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. В разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Разом з тим, відповідач під час розгляду справи таку презумпцію не спростував, таким чином право вимоги позивача до відповідача за кредитним договором, яке виникло у нього на підставі чинного правочину, презюмується. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Одночасно суд зазначає, що у разі проведення почеркознавчої експертизи в рамках кримінальної справи №12022105090001914 від 05.11.2022 за результатами якої буде встановлено, що підпис від імені відповідача у кредитному договорі №220/ОВЗ/173-002073 від 17.12.2020 вчинений не ним, він може звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих грошових коштів. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 270 грн.

Outcome: approved