Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі-ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлебникова О.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Банк Восток» (далі-ПАТ«Банк Восток»), посилаючись на те, що 07 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №102832 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за Кредитним договором №401480344 від 18 липня 2013 року, укладеного між ним та АТ «Альфа Банк», за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року у розмірі 19044,01 грн. (дев`ятнадцять тисяч сорок чотири) гривні 01 копійка, що складається: 8180,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1663,00грн. - заборгованість завідсотками; 9150,00грн. - заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Позивач зазначив, що 26 серпня 2021 року вищевказаний виконавчий напис був пред`явлений до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлебникова О.В., постановою якого було відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER] від 26 серпня 2021 року. Вказував, що при вчиненні виконавчого напису №102832 від 07 червня 2021 року,приватний нотаріус всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не повідомив та не ознайомив його з матеріалами виконавчого провадження ВП [NUMBER] від 26 серпня 2021 року, не отримав від позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення. Стверджував, що він жодних фінансових відносин з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не мав, ніяких грошей від останнього не отримував, договорів не укладав. Його заборгованість перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не підтверджена жодним доказом. Вважає, що приватний нотаріус повинен був вчиняти виконавчий напис відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172, якою передбачалась можливість стягувати заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Оскільки при вчиненні виконавчого напису №5976 від 26 січня 2021року,приватний нотаріус всупереч вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат» не встановив безспірність боргу та не отримав від позивача інформацію про «боржника» для безспірності боргу, то підстави для видачі виконавчого напису були відсутні. Посилаючись на вказані обставин, позивач просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №102832, вчинений 07 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про звернення стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за Кредитним договором №401480344 від 18 липня 2013 року, укладеного між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та ним, [PERSON] , за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року у розмірі 19044,01 грн., що складається: 8180,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1663,00грн. - заборгованість завідсотками; 9150,00грн. - заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису; стягнути з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на його користь грошові кошти, утримані на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» по виконавчому провадженню з його рахунка на ПАТ « Банк Восток»; зняти арешт та блокування його рахунків в банках України; зобов`язати приватного виконавця Хлебникова О.В. закрити виконавче провадження ВП [NUMBER] від 26 серпня 2021 року та зняти арешт та блокування його банківських рахунків. Ухвалою суду від 12 червня 2024 року по справі відкрите провадженнята призначено підготовче судове засідання (а.с. 57-58). Ухвалою суду від 14 червня 2024 року було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 07 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованого в реєстрі за №102832 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за Кредитним договором №401480344 від 18 липня 2013 року в розмірі 19044,01 грн., який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлебникова О.В. (а.с. 101-102). Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року клопотання ПАТ «Банк Восток» про виключення неналежного відповідача залишено без задоволення (а.с.161). Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року задоволено клопотання [PERSON] та виключено з кола відповідачів у справі - ПАТ «Банк Восток» та залучепно до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ПАТ «Банк Восток» Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року підготовче провадження по справі закрите та справа призначена до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, надав заяву про підтримання позовних вимог та просив суд слухати справу за його відсутністю. Представник ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Раніше надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 125-130,131,144). Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с.146, 147, 157). Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлебников О.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 143). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «Банк Восток», діючий за ордером від 10 липня 2024 року та за договором про надання правової допомоги від 10 січня 2024 року в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Раніше надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 135, 136, 137- 142, 145, 175-180). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України,Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому, при ухваленні рішення, суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №640416 від 13 червня 2024 року (а.с. 64-67). ПАТ «Банк Восток» є юридичною особою та діє на підставі Статуту, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №640520 від 13 червня 2024 року (а.с. 60-63). З матеріалів справи вбачається, що 18 липня 2013 року між ПАТ «Банк Восток» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №401480344 від 18 липня 2013 року за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 8190,37 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,1 % річних (а.с. 198, 199). Встановлено, що 07 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №102832 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за Кредитним договором №401480344 від 18 липня 2013 року, укладеного між ним та АТ «Альфа Банк», за період з 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року у розмірі 19044,01 грн. (дев`ятнадцять тисяч сорок чотири) гривні 01 копійка, що складається: 8180,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1663,00грн. - заборгованість завідсотками; 9150,00грн. - заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 200). У виконавчому написі зазначено, що він набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення. Судом встановлено, що 26 серпня 2021 року виконавчий напис №102832 від 07 червня 2021 року був пред`явлений до виконання до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлебникова О.В. (а.с. 197). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлебникова О.В. було відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER] від 26 серпня 2021 року (а.с. 203). Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначи, що він не укладав та не підписував з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Кредитний договір №401480344 від 18 липня 2013 року. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон України «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», у редакції на час виникнення правовідносин, передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникненняправа вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у редакції на час виникнення правовідносин, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Дослідивши матеріали справи, оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №102832 від 07 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за Кредитним договором №401480344 від 18 липня 2013 року, виданий на підставі заяви відповідача, судом встановлено, що вимоги до його оформлення, передбачені чинним законодавством України, приватним нотаріусом не виконані. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Згідно висновків, зроблених Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі № 754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» Як зазначено у ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постановипередбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У виконавчому напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №102832 від 07 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за Кредитним договором №401480344 від 18 липня 2013 року, не зазначено на підставі яких документів була підтверджена наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. За таких обставин, суд вважає, що приватний нотаріус не мав право вчиняти виконавчий напис за заявою ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Що стосується тверджень позивача стосовно того, що він не укладав з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Кредитного договору №401480344 від 18 липня 2013 року, то дані обставини не є предметом спору. Суд звертає увагу позивача на той факт, що якщо він заперечує факт укладення з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Кредитного договору №401480344 від 18 липня 2013 року, то він має право звернутися до суду з позовом про визнання даного договору недійсним. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Що стосується вимог про стягнення на користь позивача грошових коштів, які були стягнути з останнього на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», то дані вимоги підлягають задоволенню і з останнього слід стягнути на користь позивача грошові кошти в розмірі 1930,00 грн., які були стягнути приватним виконавчем з [PERSON] . Що стосується вимог позивача щодо зняття арешту та блокування з його рахунків в банках України та зобов`язання приватного виконавця Хлебникова О.В. закрити виконавче провадження ВП [NUMBER] від 26 серпня 2021 року та зняти арешт та блокування з його банківських рахунків, то суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягают, оскільки вказане рішення суду є підставою для приватного виконавця Хлебникова О.В. закрити виконавче провадження ВП [NUMBER] від 26 серпня 2021 року та зняти арешт та блокування з банківських рахунків [PERSON] . За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі складає 1816,80 грн., які не були сплачені пози вачем, оскільки він, як інвалід 2 групи звільнений від сплати судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволенні частково, то судовий збір в розмірі 1816,80 грн. підлягає стягненню з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь держави (а.с. 19).

Outcome: partial