Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

26.07.2024 року представник АТ «ТАСКОМБАНК» звернулася в суд з позовом, сформованим в системі «Електронний суд», до [PERSON] про стягнення\~заборгованості за кредитним договором. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь АТ «ТАСКОМБАНК», код ЄДРПОУ: 09806443, заборгованість за кредитним договором №8825946845 від 20.10.2022 року у розмірі 176392 грн. 15 коп., з яких: 118871 грн. 41 коп. заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 15 грн. 99 коп. заборгованість за річними відсотками (в тому числі прострочена); 57504 грн. 75 коп. заборгованість за щомісячними відсотками (в тому числі прострочена), а також суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. В судове засідання представник позивача не прибула, натомість у позовній заяві та поданому в подальшому клопотанні, просила суд проводити розгляд даної справи за відсутності представника АТ «ТАСКОМБАНК», зазначивши, що позовні вимоги вона підтримує з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити в повному обсязі. Крім того вказала, що не заперечує щодо заочного розгляду даної справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлена належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутність на адресу суду не надходило. Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали від 13.11.2024 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому засіданні встановлено, що 20.10.2022 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», код ЄДРПОУ: 35725063, адреса: 01033, Україна, м.Київ, вул.Сім`ї Прахових, буд.50Б, та [PERSON] , тобто відповідачем по даній справі, було укладено кредитний договір №8825946845. Відповідно до п.1.1. вказаного кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п.1.2., 1.3. даного договору, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених кредитним договором. Як зазначено в п.3.5. кредитного договору, всі інші умови кредитного договору викладені в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 02.02.2022 року. Як перевірено судом, відповідно до п.1.2 кредитного договору, позичальнику було надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 153961,50 грн.; строк користування - 60 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту. Як закріплено в п.1.2., 1.4. договору, кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору. Як з`ясовано в ході судового розгляду та не спростовано відповідачем, остання як позичальник була повідомлена та ознайомлена кредитодавцем, у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.6, 9 ЗУ «Про споживче кредитування», ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги (п.2.2. кредитного договору). Відповідно до п.5.1. умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та п.1.3. кредитного договору, позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. Судом перевірено, що кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі, зокрема п.1.4., отже кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому, 21.10.2022 року права вимоги за кредитним договором були відступлені АТ «ТАСКОМБАНК», на підставі договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 року. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 року, позивач є новим кредитором відповідача [PERSON] , за кредитним договором №8825946845 від 20.10.2022 року з усіма наступними додатками та змінами. Факт передачі права вимоги за вищезазначеним договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджуються реєстром прав вимоги до договору відступлення права вимоги, випискою та розрахунком заборгованості, що долучені до матеріалів справи. Як з`ясовано в судовому засіданні і не спростовано відповідачем, дана інформація є відомою боржнику. Як зазначає представник позивача, неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Проте, умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Як наслідок, станом на 22.07.2024 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 8825946845 від 20.10.2022 року, становить 176392 грн. 15 коп., в т.ч.: 118871 грн. 41 коп. заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 15 грн. 99 коп. заборгованість за річними відсотками (в тому числі прострочена); 57504 грн. 75 коп. заборгованість за щомісячними відсотками (в тому числі прострочена), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками, що містяться в матеріалах справи. Отже, не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушила вимоги норм законодавства та умови кредитного договору. Суд констатує, що відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно із ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як визначено ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором чи законом, або розірвання договору. В ст.612 ЦК України закріплено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. У відповідності\~до вимог\~ч.ч.1,\~2\~ст.625\~ЦК України,\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, як зазначено вище, станом на 22.07.2024 року [PERSON] має непогашену заборгованість перед АТ «ТАСКОМБАНК» за кредитним договором №8825946845 від 20.10.2022 року у розмірі 176392 грн. 15 коп. Отже,\~в даному\~випадку відповідач\~порушила умови кредитного договору, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Встановлені судом обставини не спростовані в судовому засіданні відповідачем по справі [PERSON] , оскільки будучи належним чином повідомленою рекомендованою кореспонденцією, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання остання повторно не прибула. Таким чином, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ «ТАСКОМБАНК» підлягає до задоволення. Крім того, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при\~подачі до\~суду позову\~про стягнення\~з відповідача\~заборгованості в\~сумі 176392 грн. 15 коп. сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. згідно платіжної інструкції №1600 від 25.07.2024 року (а.с.5). Отже, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову АТ «ТАСКОМБАНК», з відповідача в користь позивача слід стягнути 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. На підставі наведеного, ст.ст.516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved