Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 22 липня 2024 року представник позивач через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просив визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці, з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , місце проживання якої на час смерті було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] та після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. 12 липня 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Волкодав Валентини Геронтіївни з метою отримання спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні означеної нотаріальної дії у зв`язку з пропуском 6-місячного строку для прийняття спадщини. Вказує, що встановлений законом строк на прийняття спадщини пропущено з поважних причин, оскільки внаслідок повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України, м. Херсон перебувало у тимчасовій окупації починаючи з початку березня 2022 року по 11 листопада 2022 року. У період окупації у м. Херсон не працювали нотаріуси, шестимісячний строк для звернення до нотаріуса спливав 01.08.2022 року тому у позивача не було можливості своєчасно звернутися із заявою до нотаріуса для прийняття спадщини. Після де окупації м. Херсон через сильні обстріли та загрозу життю позивач вимушена була покинути місто та виїхати не деякий час. Вказані обставини вважає поважними для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому звернувся до суду з вказаним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідача. 26.09.2024 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, при вирішення справи покладались на розсуд суду. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.07.2024 року, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 01.10.2024 року. 26.09.2024 року від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, при вирішення справи покладались на розсуд суду. Судове засідання що призначалося на 01.10.2024 року не відбулося у зв`язку із неявкою позивача, наступне судове засідання у справі призначено на 16.10.2024 року. У підготовче судове засідання у час призначений для розгляду справи позивач не з`явився, через канцелярію суду від представника позивача 16.10.2024 року надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження, яку просила розглянути у її відсутність та відсутність позивача. У підготовче судове засідання у час призначений для розгляду справи представник відповідача [PERSON] не прибула, 26.09.2024 року у поданій заяві через підсистему «Електронний суд» клопотала про розгляд справи без участі представника відповідача. У вирішенні справи покладалися на розсуд суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.10.2024 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.11.2024 року. У час призначений для розгляду справи учасники судового провадження не з`явилися. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, у раніше поданих заявах учасники судового провадження просили вирішити справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду позивача та відповідача на розгляд справи у їх відсутності, та наявності в матеріалах справи відповідних заяв поданих відповідачами щодо заявленого позову, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Матір`ю [PERSON] є [PERSON] , про що Виконкомом Зеленівської селищної ради 31 жовтня 1967 року складено відповідний актовий запис №88 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 17 травня 1986 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що 17.05.1986 року Зеленівською сільською радою м. Херсона складено відповідний актовий запис №22 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». 30 жовтня 2007 року [PERSON] , [INFO] склала Заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла належне їй майно зазначене у заповіті [PERSON] ,. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] про що 01.02.2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №126 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 12 липня 2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Херсонського МНО Волкодав Валентини Геронтіївни з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.07.2024 року приватний нотаріус Херсонського МНО Волкодав В.Г. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори) за №77635507 від 12.07.2024 року у спадковому реєстрі зареєстровано заповіт складений 30.10.2007 року [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №77635482 від 12.07.2024 року про заведення спадкових справ про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] інформація відсутня. V. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1217, 1218 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила вказаної статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вбачається що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, що позивач після смерті матері набула право на прийняття спадщини. У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся із відповідною заявою, оскільки 24.02.2022 року відбулося вторгнення збройних сил рф на територію України у тому числі і на територію Херсонської області, що є загальновідомим фактом і не потребує додаткового доказування, з огляду на що позивач не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини у строки визначені законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування у справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи, що Законодавець не визначив переліку причин, які є поважними при пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною. Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором. Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення дій у визначений законом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачем було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із вторгненням в Україну збройних сил рф та встановленням на всій території України воєнного стану, а відтак суд вважає причини пропуску строку на подання заяви позивача про прийняття спадщини поважними. Крім того, також встановлено, що строк визначений законом позивачу на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини припав на 01 серпня 2022 року, тобто у період дії воєнного стану і у цей період м. Херсон ще перебувало у військовій окупації рф. Враховуючи встановлене ст. 1270 ЦК України право спадкоємця у будь-який час протягом 6-місячного строку звернутися з заявою про прийняття спадщини і цей строк не може бути меншим та відсутність встановленого законом обов`язку спадкоємця передбачити на майбутнє неможливість звернення з такою заявою у зв`язку з непередбачуваними обставинами, з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, суд визнає поважними причини пропуску строку позивачкою для звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса і вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved