Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, 3% річних та інфляційни Зазначало, що КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади м. Кииєва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання тепловоїенергії споживачам. Надання послуг відповідачу здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 250578-01 від 28.02.2019, який був надісланий відповідачу. Відповідно до умов зазначеного договору будинок за адресою: [ADDRESS] , під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок, будинок за зазначеною адресою під`єднаний до внутрішньо-будинкової системи тепло та водопостачання, відповідач є споживачем зазначених послуг. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг КП «Київтеплоенерго». Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить на прав власності [PERSON] , який є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Проте, відповідач не сплачував спожиті з лютого 2019 по липень 2023 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого у нього утворилась заборгованість за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води у розмірі 125 041 грн. 91 коп. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиту з 01.02.2019 по 31.07.2023 теплову енергію у розмірі 125 041 грн. 91 коп. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 12 826 грн. та інфляційні у розмірі 53 106 грн. 74 коп. Відповідно до ухвали судді Подільського районного суду м. Києва від 21.02.2024 було відкрито провадження у цивільній справі за позовом КП «Київтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, 3% річних та інфляційних та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача на адесу суду надійшов відзив, в якому останній зазначив, що між ним та позивачем не було укладено договору про надання послуг, а заборгованість нарахована за підвальне приміщення, в якому відсутні батареї або інші джерела тепла. Він не є споживачем послуг, які надає КП «Київтеплоенерго». Разом з тим, зазначив, що розрахунки позивача пред`явлені поза межами строків позовної давності, а тому просив застосувати строк позовної давності. Посилаючись на зазначені обставини, просив у задоволені позову відмовити в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - нежитлове приміщення напівпідвалу за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 7). Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 28.02.2019 між КП «Київтеплоенерго» та [PERSON] було укладено договір № 250578-01 (а.с. 43-49) Відповідно до п. 2.2.1 договору теплопостачальна організації зобов`язується постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з Додатком № 1 до цього договору. Відповідно до п. 2.3.1 абонент зобов`язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені Додатком № 1 до цього договору, не допускаючи їх перевищення та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії. Відповідно до реєстру поштових відправлень, [PERSON] було надіслано лист з вимогою про сплату заборгованості, до якого було додано акт звіряння розрахунків за теплову енергію (а.с. 51). У вказаному листі [PERSON] було повідомлено про те, що у разі не підписання або не повернення ним на адресу КП «Київтеплоенерго» договору на постачання теплової енергії № 250578-01 від 28.02.2019, пропозиція КП «Київтеплоенерго» буде вважатись прийнятою в силу положень ч. 2 ст. 642 ЦК України. У даному випадку, датою укладання договору буде вважатись дата підписання його з боку КП «Київтеплоенерго». (а.с. 50). Постачання теплової енергії КП «Київтеплоенерго» відповідачу підтверджується випискою з особової картки (а.с. 54-71) та актами приймання-передачі товарної продукції (а.с. 11-31). У відзиві [PERSON] зазначив, що він не є споживачем послуг, які надає КП «Київтеплоенерго». Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У порушення вимог вищезазначеного законодавства, [PERSON] доказів на підтвердження того, що він не є споживачем послуг, які надає КП «Київтеплоенерго» суду не надано. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. З матеріалів справи вбачається, що КП «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг. Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Додатком № 3 до договору № 250578-01 від 28.02.2019 визначені тарифи на теплову енергію, затверджені відповідним органом у встановленому законодавством порядку (а.с. 47). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як установлено судом, [PERSON] свої зобов`язання з оплати послуг за постачання теплової енергії за період з 01.02.2019 по 31.07.2023 не виконував, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 125 041 грн. 91 коп. (а.с. 32, 11-31). Заперечуючи проти задоволення позову, [PERSON] вказав на порушення позивачем строку позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи те, що позивач зверувся з позовом до суду 22.01.2024, доказів на підтвердження того, що строк позовної давності було пропущено з поважних причин суду не надано, як і не надано заяву про поновлення строку позовної давності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування строку позовної давності та стягнення з відповідача заборгованості з урахуванням строку позовної давності. За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за період з 01.01.2021 по 31.07.2023 за послуги з постачання теплової енергії є правомірними, оскільки подані в межах позовної давності. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за вказаний період становить 31 741 грн. 71 коп. та складається з наступного: за січень 2021 року - 8 368 грн. 26 коп.; за лютий 2021 року - 10 112 грн.; за березень 2021 року - 6 802 грн. 92 коп.; за квітень 2021 року - 2 774 грн. 02 коп.; за період з травня 2021 по вересень 2021 року - нарахування відсутні; за жовтень 2021 року - 1 879 грн. 85 коп.; за листопад 2021 року - нарахування відсутні; за грудень 2021 року - 1 804 грн. 66 коп.; за період з січня 2022 року по липень 2023 року - нарахування відсутні (а.с. 32). Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за надання послуг з постачання теплової енергії у розмірі 93 300 грн. 20 коп., які нараховані за період з грудня 2019 року по січень 2021 року, суд, враховуючи заяву відповідача про застосування строків позовної давності, зазначає наступне. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідачів суми боргу за надання послуг з постачання теплової енергії у розмірі 93 300 грн. 20 коп., які нараховані за період з грудня 2019 року по січень 2021 року пред`явлені поза межами строку позовної давності, та є підставою для відмови у задоволенні в цій частині. Ураховуючи те, що відповідач не оплачуює послуги за спожиту теплову енергію, у нього, з урахуванням строку позовної давності, утворилася заборгованість за період з 01.01.2021 по 31.07.2023 у розмірі 31 741 грн. 71 коп., суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 12 826 грн. та інфляційні у розмірі 53 106 грн. 74 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи те, що позивачем ні в позовній заяві, ні в доданих документах не надано обґрунтованого розрахунку 3% річних та інфляційних, правових підстав для задоволення позову в частині стягнення 3% річних у розмірі 12 826 грн. та інфляційних у розмірі 53 106 грн. 74 коп. немає. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial