Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

15.10.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 26.03.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 454230-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця https://my.bizpozyka.com. Договір підписаний у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті на наступних умовах: сума кредиту 19000,00 грн, процентна ставка фіксована 1.19010836 % за кожний день користування кредитом. 12.06.2023 між сторонами укладено додаткову №1 до кредитного договору. Відповідно до умов такої угоди ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало відповідачу додатково 14\~000 гривень. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору станом на 14.09.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 74502,47 грн та складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 23855,82 грн, простроченої заборгованості за процентами в сумі 49 546,65 грн, простроченої заборгованості за комісією в сумі 1100,00 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 454230-КС-003 від 26.03.2023 в розмірі 74502,47 грн. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17.10.2024, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до змісту позовної заяви просить справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання. Жодних заяв чи клопотань не подавала, правом на надання відзиву на позов не скористалася. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Оскільки справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26.03.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 454230-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором № UA-4750 (а. с. 22-36). Відповідно до п. 2.1. кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 19 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Згідно з пунктами 2.3.-2.9. кредитного договору строк кредиту 16 тижнів, стандартна фіксована процентна ставка 2 відсотки в день, знижена фіксована процентна ставка 1,19010836 в день, комісія за надання кредиту 2850,00 грн, загальний розмір наданого кредиту 19 000,00 грн, термін дії договору до 16.07.2023, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 39 840,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 17489,96 процентів. Кредитний договір містить номер особистого електронного платіжного засобу позичальника [NUMBER] (а. с. 22 26). До підписання договору № 454230-КС-003 про надання кредиту від 26.03.2023 відповідачем 26.03.2023 підписано паспорт споживчого кредиту, у якому було визначено суму кредиту, строк кредитування, процентну ставку, комісію за надання кредиту та інші умови договору (а. с. 19 - 21). 12.06.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 454230-КС-003 про надання кредиту від 26.03.2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, яка підписана у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором № UA-4482. Згідно з умовами додаткової угоди № 1 збільшено розмір кредиту на 14000,00 грн, встановлено розмір комісії за надання додаткової суми кредиту 2100,00 грн, встановлено новий графік платежів, термін дії договору змінено до 02.10.2023. Додаткова угода містить номер особистого електронного платіжного засобу позичальника [NUMBER] (а. с. 40). До підписання додаткової угоди № 1 до договору № 454230-КС-003 про надання кредиту від 26.03.2023 відповідачем 12.06.2023 підписано паспорт споживчого кредиту, у якому було визначено суму кредиту, строк кредитування, процентну ставку, комісію за надання кредиту та інші умови договору (а. с. 37 - 38). В анкеті клієнта [PERSON] (витяг з інформаційно телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com/) зазначені адреса реєстрації та проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дату та місце народження, а також суму бажаного кредиту 19 000,00 грн, дату отримання кредиту 26.03.2023, електронну адресу позичальника, номер телефону та номер банківської картки для перерахунку коштів [NUMBER] (а. с. 44). Згідно з довідкою, виданою 18.09.2024 ТОВ «Платежі онлайн» грошовий переказ в розмірі 19 000,00 грн перераховано на банківську карту АТ КБ «Приватбанк» [NUMBER] 26.03.2024 (а. с. 45). Відповідно до довідки, виданої 18.09.2024 ТОВ «Платежі онлайн» грошовий переказ в розмірі 14 000,00 грн перераховано на банківську карту АТ КБ «Приватбанк» [NUMBER] 12.06.2023 (а. с. 46). Відповідно до довідки про стан заборгованості за договором № 454230-КС-003 від 26.03.2023 про надання кредиту від 26.03.2023 загальна заборгованість становить 74 502,47 грн та складається з заборгованості за кредитом в сумі 23 855,82 грн, заборгованості за відсотками в сумі 49 546,65 грн, заборгованості за комісією в сумі 1 100 грн (а. с. 18). З розрахунку заборгованості, який наданий ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», вбачається, що станом на 02.10.2024 загальна заборгованість становить 74 502,47 грн та складається з заборгованості за кредитом в сумі 23 855,82 грн, заборгованості за відсотками в сумі 49546,65 грн, заборгованості за комісією в сумі 1 100 грн (а. с. 13-17). З виписки з рахунку [PERSON] , який відкритий в АТ КБ «Приватбанк», вбачається, що 26.03.2023 року їй було надано кредитні кошти в сумі 19\~000 грн, а 12.06.2023 було надано кредитні кошти в сумі 14\~000 грн. Також з вказаної виписки вбачається, що [PERSON] здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, що відповідає розрахунку заборгованості, який наданий позивачем. За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Без здійснення зазначених вище дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» кредитний договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення такого договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Виходячи з аналізу вимог п. 4 ч.1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача, зокрема і в судовому порядку. Враховуючи погодження сторонами умов кредитного договору, фактичне надання позичальнику кредитних коштів, встановлену судом суму боргу станом на 02.10.2023 року, нарахування процентів в межах строку дії договору, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка становить 74 502,47 грн та складається із заборгованості за кредитом в сумі 23 855,82 грн, заборгованості за відсотками в сумі 49 546,65 грн, заборгованості за комісією в сумі 1 100 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved