Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просила стягнути на її користь 7\~500,00 гривень грошових коштів, оплачених за послугу, 10\~000,00 гривень моральної шкоди, а також 10\~000,00 гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу. Позов мотивує\~тим,\~що 29.09.2023\~між [PERSON] \~та ФОП\~ [PERSON] ,\~який діє\~від імені\~та в\~інтересах Мережі\~шкіл іноземних\~мов «Lingo\~Education»\~в інтересах\~дитини позивача\~-\~ [PERSON] укладено\~Договір про\~надання послуг\~із вивчення\~іноземної мови.\~Згідно п.2.2\~Договору передбачено,\~що форма\~навчання погоджується\~Сторонами усно,\~або засобами\~електронного зв`язку.\~Відповідно до\~п.3.1.4\~Договору -\~Виконавець зобов?язаний\~завчасно попереджати\~Замовника про\~перенесення заняття.\~Відповідно до\~п.9.2\~Договору,\~графік проведення\~групових занять\~узгоджується за\~колективною більшістю.\~Згідно протоколів\~узгодження вартості\~на виконання\~платних послуг\~із вивчення\~іноземної мови\~№218\~від 12.09.2023\~та від\~29.09.2023\~позивачем як\~Замовником було\~сплачено 7500,00\~(сім\~тисяч п?ятсот)\~грн.\~29.09.2023\~після повної\~оплати коштів\~позивачку невдовзі\~було приєднано\~до телеграм-каналу\~Lingo\~Education,\~і 02\~жовтня 2023\~року повідомлено,\~що заняття\~відбуватимуться у\~понеділки о\~19:00\~год.\~та п?ятниці\~о 18:00\~год.\~та попереджено\~про перше\~заняття 02.10.2023\~на 19:00\~год.\~-\~за 4\~години до\~його початку,\~що явно\~не відповідає\~критеріям завчасного\~повідомлення.\~Крім того,\~як такого\~узгодження більшістю\~не відбулось,\~принаймні,\~позивач,\~як замовник,\~в ньому\~участі не\~брала,\~оскільки по\~суті не\~була до\~нього допущена.\~Визначені дні\~та години\~занять (понеділок,\~п?ятниця)\~стороні позивача\~не підходили,\~оскільки в\~ці дні\~дитина була\~зайнята на\~інших гуртках,\~а відтак\~фізично не\~мала змоги\~отримувати освітню\~послугу за\~цим договором\~у визначені\~Виконавцем дні.Група з вивчення мови абсолютно не підібрана за віковим критерієм дитини. Намагання врегулювати дану ситуацію в чаті телеграм-каналу не призвели до жодного результату. Відповіді від відповідача позивачка не одержувала, що на її думку, свідчить про ухиляння від вирішення питання про повернення позивачці грошових коштів. Відтак позивачка вважає, що з огляду на положення ст.ст. 670, 672 ЦК України, ст.ст. 9, 12 Закону України «Про захист прав споживачів», поведінку відповідача по справі, який ухиляється від повернення коштів позивачці або врегулювання спірного питання в інший спосіб, позивач має право на повернення коштів у розмірі 7500,00 грн, а належним способом захисту прав позивача у спірних відносинах є стягнення з відповідачів солідарно коштів, сплачених за послугу, в сумі 7500,00 грн, а також згідно ст. 23 ЦК України на відшкодування на користь позивача 10\~000,00 грн моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Крім того, зазначила, що очікує понести судові витрати в розмірі сплаченого судового збору, а також витрат за надану правову допомогу в розмірі 10 000 грн, а докази та обґрунтування будуть подані протягом 5-ти днів з моменту ухвалення судом рішення. Ухвалою судді від 06.03.2024 у зв`язку з відсутністю цивільної правоздатності Мережі шкіл іноземних мов «Lingo Education» судом відмовлено у відкритті провадження у частині заявлених позовних вимог [PERSON] до Мережі шкіл іноземних мов «Lingo Education» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів та моральної шкоди. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживача, стягнення грошових коштів та моральної шкоди. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі. Представник відповідача\~на адресу\~суду направив\~відзив,\~у якому\~не погодився\~з позовними\~вимогами в\~повному обсязі.\~Зазначив,\~що 29.09.2023\~між ФОП\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~укладеного договір\~про надання\~послуг із\~вивчення іноземної\~мови (надалі\~ Договір).\~Предметом Договору\~було надання\~послуг,\~пов`язаних з\~підвищенням рівня\~володіння іноземною\~мовою,\~в порядку\~та на\~умовах визначених\~Договором.\~12.09.2023\~позивачка здійснила\~попередню оплату\~послуг у\~розмірі 2000,00\~грн,\~що вбачається\~із протоколу\~узгодження вартості\~виконання платних\~послуг із\~вивчення іноземної\~мови №218.\~29.09.2023\~позивачка оплатила\~решту суми\~за навчання\~у розмірі\~5500,00\~грн,\~що вбачається\~із протоколу\~узгодження вартості\~виконання платних\~послуг із\~вивчення іноземної\~мови №218.\~В той\~самий день\~29.09.2023\~позивачку долучено\~до групи\~у месенджері\~Telegram,\~де відповідачем\~оприлюднювались матеріали\~навчання,\~обговорювались послуги,\~а також\~де учасниками\~колективно вирішували\~питання щодо\~часу та\~днів проведення\~навчання.\~Враховуючи обраний\~позивачкою формат\~навчання (груповий),\~та з\~огляду на\~положення Договору,\~можна встановити,\~що рішення\~приймаються більшість\~від учасників\~курсу.\~На виконання\~умов договору,\~відповідач повідомив\~позивачку про\~час та\~дні надання\~послуг на\~другий робочий\~день,\~оскільки 29.09.2023\~р.\~припадало на\~п`ятницю,\~а отже,\~можна встановити,\~що відповідач\~дотримався умов\~Договору щодо\~завчасного повідомлення\~про початок\~курсу.\~У свою\~чергу,\~як вбачається\~із наданої\~позивачкою переписки\~у месенджері\~Telegram,\~вбачається,\~що остання\~всупереч умовам\~договору не\~хотіла приймати\~обраний більшістю\~учасникам курсу\~час та\~дату навчання\~(всупереч\~укладеномуДоговору), проте не відмовлялась від послуг. Станом на сьогоднішній день договір не припиняв свою дію, позивачка не оскаржувала договір, а перед його підписання могла ознайомитися із зазначеними у ньому положенням і у випадку виявлення дискримінаційних та/або несправедливих умов Договору вправі була його не підписувати, проте таких дій не здійснювалось. Крім того, зазначив, що договір між сторонами не розірваний, а отже позивачка не вправі стягувати з відповідача кошти. Вважає, що позивачкою обрано невірний спосіб захисту, який не буде ефективним та сприятиме відновленню порушеного права. Зокрема, зазначає, що позивачкою не надано суду доказів заподіяння їй моральної шкоди та не обґрунтовано розмір відшкодування такої, враховуючи обґрунтування щодо заподіяння такої взагалі, а також заперечив проти заявлених позивачем витрат на професійну правову допомогу у повному обсязі. У свою чергу, зазначив, що відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, а докази понесення відповідачем таких витрат будуть надані після підписання сторонами акту прийому-передачі наданих. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~дослідивши та\~перевіривши усі\~обставини справи,\~суд вважає,\~що позов\~слід частково\~задовольнити,\~виходячи з\~наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. За змістом ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України являється завданням цивільного судочинства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції, відключень світла, завдання масований ракетних ударів) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань. Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) представників сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача в межах заявлених ним вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено 29.09.2023, що за своїм змістом є договором про надання послуг. Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 29 вересня 2023 між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Виконавцем), що діє від імені та в інтересах Мережі шкіл іноземних мов «Lingo Education» та [PERSON] (Замовником) укладено Договір про надання послуг з вивчення іноземної мови (далі Договір)(а.с. 7-8). Пунктом 2.1. Договору визначено, що Виконавець відповідно до умов Договору надає Замовнику платні послуги щодо підвищення рівня володіння іноземною мовою (надалі Послуги), а Замовник приймає їх виконання та оплачує їх вартість. Відповідно до п. 2.2. Договору, Послуги з вивчення іноземної мови надаються Замовнику чи Одержувачу на занятті в групі, або індивідуально за формою навчання як офлайн, у приміщенні Виконавця, так і онлайн з використання засобів зв`язку zoom, skype або іншими подібними засобами. Форма навчання погоджується Сторонами усно, або засобами електронного зв`язку (п. 2.3. Договору). Відповідно до п. 3.1 Договору обов`язками Виконавця є: 3.1.1. Якісно та в повному обсязі надавати Послуги, пов`язані з підвищенням рівня володіння іноземною мовою, в порядку та на умовах, визначених Договором. 3.1.2. Надавати роз`яснення з питань, що виникають у Замовника в процесі навчання. Пунктом 3.3.1 Договору передбачено, що обов`язками Одержувача чи Замовника є: у повному обсязі й у терміни, визначені Договором, вносити оплату за Послуги, що надаються. 12.09.2023 [PERSON] здійснила попередню оплату послуг у розмірі 2000,00 грн, що підтверджується Протоколом узгодження вартості виконання платних послуг із вивчення іноземної мови №218 від 12.09.2023 (а.с. 9) та не заперечується сторонами. 29.09.2023 [PERSON] здійснила оплату решту суми за навчання у розмірі 5500,00 грн, що підтверджується Протоколом узгодження вартості виконання платних послуг із вивчення іноземної мови №218 від 29.09.2023 (а.с. 9) та не заперечується сторонами. Таким чином, позивач [PERSON] належним чином виконала умови п. 3.3.1 Договору, що не заперечується відповідачем. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 29.09.2023 позивачку було приєднано до телеграм-каналу Lingo Education, і 02 жовтня 2023 року повідомлено, про те що заняття відбуватимуться у понеділки о 19:00 год. та п?ятниці о 18:00 год. та попереджено про перше заняття 02.10.2023 р. на 19:00 год, надіславши відповідне повідомлення о 14 год. 57 хв., тобто за 4 години до його початку. У зв`язку з чим [PERSON] наголосила, що вона не приймала участі в жодному обговоренні щодо визначення графіку занять, а про дати та години таких останню було повідомлено за 4 години до початку такого заняття, що на її думку суперечить критеріям завчасного повідомлення. Зокрема, на підтвердження вказаної обставини [PERSON] долучила знімки екрану з месенджеру Telegram (а.с.10-11), автентичність та достовірність яких відповідачем не було спростовано, та у відзиві не заперечується. Відповідно до п.9.2 Договору графік проведення групових занять узгоджується за колективною більшістю. Згідно п.5.1 Договору за порушення умов Договору Сторони несуть відповідальність у відповідності до норм чинного законодавства України та умов Договору. Відтак, суд погоджується з доводами позивача, що відповідачем дійсно не було допущено позивача до узгодження графіку проведення занять з англійської мови, а наявність будь-який доказів, які би підтверджували висновок про узгодження такого колективною більшістю за участю позивача суду не надано. Жодних результатів опитувань чи інших підтверджень проведення голосувань серед замовників послуги із вивчення іноземної мови відповідачем до матеріалів справи не долучено. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 906 Цивільного кодексу України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що між сторонами 29.09.2023 року укладено договір про надання відповідачем позивачу за плату послуг з вивчення іноземної мови. Сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, а саме: предмету (послуги, яка надається); ціни договору; термін дії договору (строк закінчення надання послуги). Позивачем (замовником) виконано свої зобов`язання за договором, оплачено виконавцеві (відповідачу) обумовлену договором послугу з вивчення іноземної мови, що що підтверджується Протоколом узгодження вартості виконання платних послуг із вивчення іноземної мови №218 від 12.09.2023 та від 29.09.2023 та не заперечується сторонами. Разом з тим, відповідач не виконав умови Договору про надання послуг від 29.09.2023, внаслідок чого замовник не мав змоги скористатися наданою послугою, а також не повернув кошти, сплачені замовником. Дана обставина є об`єктивним наслідком поведінки Виконавця, головною визначальною умовою дій відповідача, без якої неможливими були б негативні наслідки для позивача. А тому суд приходить до переконання, що оскільки Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було порушення вимоги Договору про надання послуг із вивчення іноземної мови від 29.09.2023, у зв`язку з чим такі послуги не були надані [PERSON] (її доньці [PERSON] ), остання не брала участь в уроках, а тому кошти, сплачені на виконання Договору у розмірі 7\~500,00 грн підлягають поверненню позивачу. Оскільки при укладенні Договору про надання послуг із вивчення іноземної мови від 29.09.2023 у позивача виникли правовідносини з надавачем послуг, а тому на такі поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» (ст. 1-1). Відповідно до п.4 ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Відповідно до ч.1-2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Визначаючи розмір грошового відшкодування, суд враховує глибину душевних страждань, а тому вважає за доцільне визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 1\~000,00 грн, що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Судом не беруться до уваги заперечення сторони відповідача щодо належного виконання ФОП [PERSON] умов Договору, оскільки таке спростовується долученими до матеріалів справи доказами. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України»: «Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29)». Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача 7 500,00 грн, сплачених за послугу із вивчення іноземної мови, а також 1\~000,00 грн моральної шкоди. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить із того, що позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково на 48,57%, а тому з відповідача на користь держави у відповідній частці слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~176,60 грн. Докази понесення інших судових витрат сторонами не подані.

Outcome: partial