Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» звернулися до суду із позовом у якому просять суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2035101958 від 21.12.2020 року у розмірі 15\~975,03 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 21 грудня 2020 року [PERSON] уклала з АТ «ОТП Банк» кредитний договір № 2035101958. 28 червня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №28/06/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2035101958, укладеним між АТ «ОТП Банк» та боржником [PERSON] перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Вказує, що відповідач [PERSON] \~ належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків, у зв`язку з чим за кредитним\~договором №2035101958\~утворилась\~заборгованість в сумі 15\~975,03 грн., з яких: 8500 грн. - загальна сума боргу по тілу; 7475,03 грн. - загальна сума боргу по відсотках. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позові вказав про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не визнала позов, заперечила щодо його задоволення. Зазначила, що дійсно отримувала в АТ «ОТП\~Банк» кредитні\~кошти.\~Однак зазначила, що борг сплачувала. Також вказала, що отримала від позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» дзвінок, які вказали їй суму коштів, яку необхідно сплатити, тому у лютому 2024 року вона ще заплатила і на рахунок позивача 7464 грн. та отримала смс повідомлення про погашення кредиту. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21 грудня 2020 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2035101958 який підписано позичальником. За умовами розділу 1, а саме, п. 1.1. вказаного договору, кредитор надає споживчий кредит у розмірі 18 437 грн. на придбання товару у продавця ТОВ «Комфі Трейд КБ ІМ», дата остаточного повернення кредиту 21 грудня 2022 року. Розмір щомісячної комісії 3% від суми кредиту. Містяться відомості про внесення предоплати у розмірі 500 грн. Відповідно до п.1.2 Договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Повернення кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати ануїтентних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань. Реквізити такого рахунку вказано у додатку №1 до Кредитного договору (п.1.3 Договору) . На підтвердження виконання банком умов кредитного договору щодо перерахування на рахунок ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД КБ ІМ» коштів надано специфікацію до кредитного договору від 21.12.2020 року на суму 18 437 грн.(а.с.10). Факт укладання та отримання кредиту на придбання техніки підтвердила у судовому засіданні відповідач [PERSON] 28 червня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28/06/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками,\~в розмірі портфеля заборгованості. У витязі з Реєстру боржників №2 від 28.06.2023 року до Договору факторингу від 28 червня 2023 року вказано, що позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №2035101958 у сумі 15\~975,03 грн., з яких: заборгованість по тілу 8 500 грн., заборгованість по відсотках 7475,03 грн., заборгованість по комісії 0 грн. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції від 22.02.2024 року слідує, що відповідач [PERSON] сплатила на рахунок позивача ТОВ «ЄАПБ» 7\~464 грн. за договором №2035101958. За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ст. ст.\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] уклала кредитний договір №2035101958 з АТ «ОТП Кредит» за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти для споживчих цілей (придбання відповідних товарів) у сумі 18 437 грн., які перераховані банком (первісним кредитором) на рахунок продавця - ТОВ «Комфі Трейд КБ ІМ». 26 червня 2023 року між первісним кредитором АТ «ОТП БАНК»(клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(фактор) укладено договір факторингу №28/06/23, за яким, як вказує позивач, права вимоги, які Клієнт відступає за цим договором відступаються у розмірі заборгованості боржників перед Клієнтом та визначені в реєстрі боржників. Позивачем заявлено до стягнення заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором №2035101958 на суму 15\~975,03 грн. з яких: заборгованість по тілу 8 500 грн., заборгованість по відсотках 7475,03 грн., заборгованість по комісії 0 грн. Тобто вказана до стягення частина коштів в межах наданої суми кредиту, однак жодного обґрунтування такого розміру заборгованості ні матеріали справи, ні подана позовна заява не містить. Враховуючи, що за умовами кредитного договору розмір погоджених між сторонами відсотків становить 0,01 % річних, комісія за управління кредитом 3% щомісячно. Позивач заперечила щодо вказаного у позові розміру заборгованості, вказала, що сплачувала кошти АТ «ОТП БАНК відповідно до графіку. При цьому у матеріалах справи наявна квитанція від 22.02.2024 року, що вказує на сплату відповідачем [PERSON] на рахунок позивача ТОВ «ЄАПБ» 7 464 грн.. Втім, вказана сума не була врахована позивачем ТОВ «ЄАПБ», враховуючи, що позов надійшов до суду 27.03.2024 року, тобто вже після перерахування відповідачем вказаної суми коштів, що вказує на наявні розбіжності у сумі заборгованості. Разом із тим позивачем не надано суду будь-яких документів від АТ «ОТП БАНК» (первісного кредитора), які засвідчують розмір наявної заборгованості у боржника [PERSON] її обрахунок, порядок погашення, застосований розмір відсотків, який зі змісту позовних вимог становить 7 475,03 грн., однак суперечить погодженим умовам договору №2035101958, зокрема у Додатку №1 у якому визначено графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту. Тобто доказів, що вказували б на дійсність розміру права вимоги переданих АТ «ОТП БАНК» позивачу матеріали справи не містять. Виписки з рахунку [PERSON] на підтвердження повернення нею іншої частини кредиту, сплати процентів, на відкритий відповідно до умов договору у банку рахунок для погашення таких боргових зобов`язань суду не надано. З`ясувати, яким чином здійснювалося нарахування чи списання заборгованості, їх суми за вказаним вище договором, їх дійсність та відповідність умовам договору, з обсягу наданих доказів неможливо. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Позивачем не надано будь-якої первинної документації на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором №2035101958, не доведено правильності нарахування відсотків, тіла кредиту та існування заборгованості. Наданий розрахунок заборгованості за період з 28.06.2023 року до 29.02.2024 року фактично є документом, що складений самостійно позивачем та не може бути прийнятий судом в якості належного доказу на підтвердження дійсності розміру заборгованості та охоплює період поза межами строку кредитування. Крім того позивачем в\~\~якості доказів\~\~переходу права вимоги від первісного кредитора АТ «ОТП Кредит» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано лише окремі аркуші договору факторингу № 28/06/23 від 28 червня 2023 року. Долучені до позову витяг із реєстру боржників №2 не завірені\~\~печаткою банку, як первісного кредитора, а фактично надруковані самостійно позивачем та підписані лише його представником. Враховуючи викладене вище суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Враховуючи положення\~статті 141 ЦПК України\~та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають. На підставі ст.ст.\~526,\~1049,1054 ЦК України\~ та

Outcome: dismissed