Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

[PERSON] 29.08.2024 звернулась до Миронівського районного суду Київської області із позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що із відповідачем, [PERSON] , було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12 серпня 2022 року, виданого Конотопським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). (а.с 9) Від шлюбу мають спільну дитину, доньку, [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що з відповідачем проживає разом, але добровільної згоди щодо утримання спільної доньки [PERSON] , не досягнуто, матеріальна допомога є нерегулярною. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною, інших джерел доходу, не має. Також вказала що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не має можливості працювати, донька [PERSON] потребує допомоги на своє утримання, тому наведеним, [PERSON] , вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дружини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму щомісячно, додосягнення донькою - [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно з ухвалою суду від 10.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, про що свідчить розписка, наявна у матеріалах справи від 11.10.2024, причини неявки до сукду не повідомила.. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений налезним чином про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, про що свідчить розписка, наявна у матеріалах справи від 11.10.2024, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи, дійшов таких висновків. З матеріалів справи вбачається, що від спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , відповідач є її батьком, про що свідчить копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданим Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 19.10.2023.(а.с.10) Місце проживання позивачки зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданої довідки виконавчим комітетом Миронівської міської ради Київської області № 01-24/2029 від 28 серпня 2024 року вбачається, що донька [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою реєстрації позивачки: [ADDRESS] . (а.с. 11). Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, щодо права дружини на утримання від чоловіка у разі проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років. Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.75 СК України дружина, чоловіки повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Подання суду доказів того, що дружина, яка перебуває в стані вагітності, а також дружина з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою. Відомості про те, що він має на утриманні інших осіб, у суду відсутні. Крім того, відповідач визнав позов щодо сплати аліментів в частці від свого доходу. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини, позивачка та відповідач не вирішили. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.430 ч.1п.1ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому в силу ч.6 ст.141 судові витрати у справі, які складаються з судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved