Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач звертаючись з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» просив стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані грошові кошти в сумі 13964,38 грн. та відшкодувати за рахунок відповідача понесені судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 12.03.2021 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис №16390 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 13964,38 грн. Постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження №65939375, щодо виконання виконавчого напису №16390. 08 липня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на дохід [PERSON] , який він отримує в ТОВ «Борщагівська Аграрна Компанія». Згідно листа приватного виконавця, всього за виконавчим провадженням з [PERSON] було стягнуто грошові кошти у розмірі 13964,38 грн. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області у справі №594/680/23 від 20 вересня 2023 року, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса №16390 від 12.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом. За наведених обставин, посилаючись на ст. 1212 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 13964,38 грн. безпідставно отриманих грошових коштів. Ухвалою суду від 29 серпня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву стосовно позовних вимог. У письмових поясненнях, які за своїм змістом є нічим іншим ніж відзив на позовну заяву, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у поданих стороною відповідача поясненнях. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Судом встановлено, що 30 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Снігур О. Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65939375 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №16390 виданого 12 березня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Онлайн Фінанс» заборгованість у розмірі 30308,60 грн. (а. с. 9) 08 липня 2021 року приватним виконавцем в межах виконавочого провадження №65939375 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а. с. 10) Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2023 року у справі №594/680/23, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 12.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В., зареєстрованого в реєстрі за №16390 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №441708710 від 21.02.2020 року.(а. с. 7) Згідно відповіді приватного виконавця Снігура О. Ю., в межах виконавчого провадження №65939375, під час примусового виконання виконавчого листа №16390, з [PERSON] в рахунок погашення боргу на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перераховано грошову суму у розмірі 13964,38 грн. (а. с. 8) Обгрунтовуючи підстави звернення з даним позовом до суду, позивач просить застосувати ст. 1212 ЦК України, відповідно до змісту якої, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 Цивільного кодексу України) Згідно ч.1 ст.1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 02.10.2013 року № 6-88цс13 предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на повернення безпідставно набутих коштів, які були стягнуті на підставі виконавчого напису нотаріуса, який в подальшому було визнано таким, що не підлягає виконанню. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Отже, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 13964,38 грн., що стягненні з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню відпали, тому кошти, що отримані відповідачем в сумі 13964,38 грн. підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, оцінивши докази, подані позивачем докази, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про стягнення коштів за скасованим виконавчим написом нотаріуса є обгрунтованими, та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь Держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даної позовної заяви. Враховуючи наведене та

Outcome: approved