Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ Високівська сільська рада Житомирського району Житомирської області, як орган опіки та піклування звернулась до суду із позовом до [PERSON] , за змістом якого просить винести рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , передавши дітей під опіку держави та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України до повноліття старшої дитини. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [PERSON] має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають в [ADDRESS] . Батько старшого сина [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Батько молодшого сина [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Мати дітей протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей: залишає дітей без нагляду, в будинку не створила належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. 11.05.2024 старший син [PERSON] навмисно завдав собі шкоди шляхом повішання, у зв`язку із чим був поміщений до КНП «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» Житомирської обласної ради до неврологічного відділення. Діти потребують термінового лікування і соціально-психологічної реабілітації. [PERSON] зловживає спиртними напоями, ніде не працює, проживає за рахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника, яку отримує на дітей. На даний час діти перебувають у службі у справах дітей сільської ради, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 14.10.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Збаражському О.М. для розгляду. Ухвалою від 15.10.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 07.11.2024. 07.11.2024 ухвалою суду підготовче провадження закрито, судовий розгляд справи по суті призначено на 21.11.2024. 21.11.2024 представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю, з викладених у позовній заяві підстав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Представник третьої особи [PERSON] , не заперечувала проти позбавлення батьківських прав [PERSON] . В судовому засіданні 21.11.2024, відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ [PERSON] , [INFO] , є матірю двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають в [ADDRESS] , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей та довідкою Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с. 19, 24, 25). Згідно довідки характеристики, виданої Високівською сільською радою Житомирського району Житомирської області, [PERSON] періодично схильна до вживання спиртних напоїв, що в свою чергу призводить до проявів неадекватної поведінки, дітьми не цікавиться, не забезпечує їх матеріально, не дбає про їх духовний та фізичний розвиток. [PERSON] ніде не працює, в будинку, де проживає сім`я антисанітарний стан, відсутні їжа та запаси продуктів харчування в достатній кількості, необхідних умов для проживання і виховання дітей в будинку не створено (а.с. 19). Актами обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що для виховання та розвитку дітей, [PERSON] не створені відповідні умови (а.с. 26, 27, 28, 29, 30). 07.12.2023 та 10.10.2024 [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання своїх батьківських обов`язків, стосовно дітей [PERSON] та [PERSON] , що стверджується постановами Черняхівського районного суду Житомирської області (справи №293/1846/23, №293/1480/24) (а.с. 40-42, 51-54). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] в с.Велика Горбаша Черняхівського району Житомирської області (а.с.38). Батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] в с.Високе Житомирського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.39). Рішенням Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 03.10.2024 постановлено негайно відібрати у [PERSON] її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та тимчасово влаштувати до комунальної установи «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради» (а.с.10). Відповідно до наказу Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради від 04.10.2024, малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 03.10.2024 поставлені на облік державного забезпечення (а.с. 31-32). Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого «Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні» Житомирської обласної ради [PERSON] 13.05.2024 поступив у неврологічне відділення із діагнозом аноксичне ураження головного мозку, навмисне завдання собі шкоди шляхом повішення (а.с.55-56). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Високівської сільської ради, затвердженого 03.10.2024, встановлено, що діти перебувають у службі у справах дітей сільської ради 24.01.2021 року, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, підстава перебування на обліку - ухиляння матері від виконання батьківських обов`язків. 12.05.2024 відкрито кримінальне провадження №12024060400001458 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 120 КК України, за фактом доведення до самогубства малолітнього [PERSON] . Тому, з урахуванням інтересів дітей, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що [PERSON] проживає неподалік від Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховування дітей, не піклується про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, періодично залишала дітей без нагляду. В будинку, де проживає сім`я не створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Крім того, пояснив, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя. IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (частини 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що з січня 2021 року малолітні [PERSON] та [PERSON] взяті на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухилянням матері від виконання батьківських обов`язків. Мати дітей [PERSON] зловживає спиртними напоями, ніде не працює, проживає за рахунок пенсії по втраті годувальника, протягом тривалого часу не забезпечує життєво необхідні потреби дітей, не створила належні умови проживання, виховання та розвитку дітей. Матір`ю не забезпечується здобуття дітьми дошкільної освіти. 11.05.2024 старший син [PERSON] навмисно завдав собі шкоди шляхом повішання. У зв`язку із чим 12.05.2024 відкрито кримінальне провадження №12024060400001458 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 120 КК України, за фактом доведення особи до самогубства. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини, [PERSON] неодноразово попереджалась про необхідність змінити своє ставлення до дітей та створення належних умов проживання та розвитку малолітніх дітей. 03.10.2024 за рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області у [PERSON] вилучено дітей у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для їх життя та здоров`я та з 04.10.2024 року діти перебувають у Обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради. Вказані обставини у своїй сукупності вказують на ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно малолітніх [PERSON] та [PERSON] , оскільки відповідач не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться їх підготовкою до навчання, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, діти потребують лікування та соціально-психологічної підтримки, що негативно впливає на їх фізичний та духовний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дітьми на достатньому рівні, що є необхідною складовою їх самоусвідомлення. Всі з`ясовані судом обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази, вказують на свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками як матері та ухилення від їх виконання. З огляду на викладене, враховуючи наявність факту ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітніх [PERSON] та [PERSON] та виходячи з найкращих інтересів дітей, суд дійшов висновку про доцільність застосування такого крайнього заходу, як позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дітей. Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дітей, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує працездатний вік відповідача, те що в матеріалах справи відсутні відомості про її доходи, наявність у відповідача рухомого чи нерухомого майна, враховуючи також розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого у 2024 році, суд вважає, що з відповідача на утримання двох малолітніх дітей слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу), щомісяця, до повноліття старшої дитини, у зв`язку із чим частково задовольняє позов. Суд наголошує, що мінімальний розмір аліментів на дитину (дітей), встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину (дітей) не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України (висновок Верховного Суду у постанові від 12.09.2018 справа № 459/2181/17). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в розмірі 6056 грн., що відповідає сумі ставок судового збору за вимогами, які задоволено.

Outcome: partial