Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису [PERSON] , строком на шість місяців, посилаючись на те, що останній доводиться їй колишнім чоловіком, однак, вони спільно проживають. [PERSON] за місцем спільного проживання систематично, в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє домашнє насильство. Заявниця стверджує, що постійно потерпає від психологічного насильства. Дане насильство проявляється у погрозах життю та здоров`ю заявниці, застосування нецензурної лексики образливого характеру. На неодноразові зауваження та прохання заявниці [PERSON] не реагує. Відносно [PERSON] 16.08.2024 року було винесено терміновий заборонний припис. Разом з тим, постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області [PERSON] визнано винуватим у вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Однак, останній, нехтуючи обов`язковим приписом, продовжує далі вчиняти дії, які призводять до здійснення домашнього насильства. Заявниця просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] встановивши тимчасові обмеження його прав строком на шість місяців у виді заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] ; обмежити спілкування (заборонити спілкування) з [PERSON] [INFO] ; заборонити наближення на відстань менше 50 метрів до вказаного місця її проживання; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; листування, телефонні переговори з постраждалою особою та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16.10.2024 року у даній цивільній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження. В судове засідання представник заявниці - адвокат Бойко В.В. вимоги поданої заяви підтримав, просив заяву задовольнити. Заявниця в судове засідання не з`явилася. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, останній повідомлявся про слухання справи за допомогою оголошення, розміщеного на офіційному веб-сайті суду. За таких обставин суд визнає останнього таким, що належним чином повідомлений про слухання справи та приходить до висновку щодо відсутність перешкод для розгляду справи у його відсутності. Відповідно до приписів ч.ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] , він зловживає алкогольними напоями, що викликає його агресивну і неадекватну поведінку щодо заявниці, систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї, застосовує психологічне насильство. 16.08.2024 року стосовно кривдника було застосовано терміновий заборонний припис. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як налогошує п. 3, 6, 7, 8 ч.1,ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Беручи до уваги всі обставини справи суд дійшов висновку про задоволення заяви та видачу обмежувального припису терміном на 6 місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved