Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

У серпні 2020 року позивач звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь винагороду за надані послуги по Договору про надання інформаційно-консультаційних та посередницьких послуг від 12 грудня 2019 року у розмірі 27 358,12 грн, три процента річних від простроченої суми у розмірі 330,55 грн, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 410,37 грн, пеню, що встановлюється в розмірі облікової ставки НБУ, відповідно до п.4.4 Договору про надання інформаційно-консультаційних та посередницьких послуг від 12 грудня 2019 року у сумі 868,58 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 12 грудня 2019 року між сторонами укладено Договір про надання інформаційно-консультаційних та посередницьких послуг, за умовами якого позивачка зобов`язалася надати консультаційні послуги щодо проведення аукціону та по процедурі реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: лот 390297 щодо реєстрації іпотеки однокімнатної квартири [ADDRESS] (п. 1.1 Договору) За завданням відповідача позивач зобов`язувалася надати консультаційні послуги з юридичних процедур примусового зняття з реєстрації осіб, які зареєстровані в об`єкті нерухомості, примусового входження в придбаний з аукціону об`єкт нерухомого майна, вселення у придбану нерухомість замовника, виселення осіб, що незаконно проживають у придбаному з аукціону об`єкті нерухомості (п. 1.2 Договору). Договором визначено порядок оплати послуг позивача, зокрема згідно п.4.2.1 Замовник сплачує виконавцю авансовий внесок, у розмірі 3% від стартової ціни об`єкту, що складає 23 342,40 грн. 12 грудня 2019 року відповідачем сплачено авансовий внесок позивачу. Правом на розірвання договору [PERSON] не скористалася. У відповідності до п.3.8 Договору, після проведення аукціону по об`єкту, що зазначений у п.1.1 у тому випадку, якщо Замовник виграв аукціон, замовник зобов`язаний виплатити виконавцю винагороду на підставі п.4.1 та на умовах п. 4.2. цього договору. 20 грудня 2019 року позивач надала консультаційні послуги на підставі чого відповідача було визнано переможцем торгів. 15 січня 2020 року позивачем здійснено реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за відповідачем. Відповідно до п. 3.9 Договору, послуги вважаються наданими виконавцем в момент отримання замовником документу, що забезпечує перехід майнових прав на об`єкт нерухомого майна. Однак, відповідач відмовила оплачувати надані позивачем послуги посилаючись на те, що неповнота надання послуг призвела до негативних наслідків, зокрема залучення її в якості відповідача по справі №760/1950/20 про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. Крім того, послуги не надано в частині погашення всіх заборгованостей, пов`язаних із постачанням квартири, забезпечення зняття з реєстрації всіх осіб, зареєстрованих попереднім власником, оформленні нових договорів з постачальниками комунальних послуг на ім`я відповідача. Позивач вважає такі аргументи надуманими та такими, що не відповідають умовах укладеного між сторонами договору. Оскільки відповідач ухиляється від виконання договору в частині оплати наданих позивачкою послуг, остання просить стягнути на свою користь 27 358,12 грн. агентської винагороди. Також, відповідно до п. 4.4 Договору, у разі прострочення оплати наданих виконавцем послуг більше ніж на 10 робочих днів, на користь виконавця замовник виплачує вартість наданих послуг відповідно до умов Договору з урахуванням пені, що встановлюється в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми боргу за кожен день прострочення оплати з урахуванням положень п.5.1 цього Договору. Оскільки агентську винагороду відповідач не сплатила протягом 10 робочих днів з дня отримання 10 березня 2020 року претензії та акту прийому-передачі виконаних робіт, позивач просить стягнути на свою користь пеню у розмірі 868,58 грн. Крім того, на підставі ст.. 625 ЦК України позивачем нараховано до стягнення з [PERSON] за період з 25 березня 2020 року по 18 серпня 2020 року 3% річних у розмірі 330,55 грн та інфляційні втрати на суму 410,37 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2020 року справу розподілено судді Жовноватюк В.С. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 27 жовтня 2020 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, у якому заперечила проти задоволення позову. Зауважила, що відповідачка взяла на себе обов`язок забезпечити погашення всіх заборгованостей, пов`язаних із постачанням квартири, забезпечити зняття з реєстрації всіх осіб, зареєстрованих попередніми власниками, оформленні нових договорів з постачальниками комунальних послуг на ім`я відповідача. Такі зобов`язання зафіксовано у п. 3.1. Договору, який передбачає видачу довіреності, яка була отримана ФОП [PERSON] 21 лютого 2020 року. Вважає, що факт прийняття виконавцем довіреності підтверджує, що не всі договірні зобов`язання були виконані. Також, неповнота надання послуг призвела до негативних наслідків, зокрема залучення її в якості відповідача по справі №760/1950/20 про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, у зв`язку з чим вона мусить нести непередбачені та невідкладні витрати на розгляд судових справ, відмовитися від несвоєчасно наданих послуг за Договором та самостійно оформлювати договори з постачальниками комунальних послуг, здійснювати зняття з реєстрації сторонніх осіб. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17 лютого 2021 року справу прийнято до провадження та постановлено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, заперечення відповідача у відзиві на позовну заяву, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом установлено, що 12 грудня 2019 року між сторонами укладено Договір про надання інформаційно-консультаційних та посередницьких послуг, за умовами якого позивачка як виконавець за завданням відповідачки як замовника зобов`язалася надати консультаційні послуги щодо проведення аукціону та по процедурі реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: лот 390297 щодо реєстрації іпотеки однокімнатної квартири [ADDRESS] (п. 1.1 Договору). Також, за завданням відповідача позивач зобов`язувалася надати консультаційні послуги з юридичних процедур примусового зняття з реєстрації осіб, які зареєстровані в об`єкті нерухомості, примусового входження в придбаний з аукціону об`єкт нерухомого майна, вселення у придбану нерухомість замовника, виселення осіб, що незаконно проживають у придбаному з аукціону об`єкті нерухомості (п. 1.2 Договору). Відповідно до п. 2.1. Договору виконавець консультує замовника по процедурі оплати внесків для участі в аукціоні, у роботі з власним кабінетом, взаємодії з державною виконавчою службою, приватними виконавцями, ДП «СЕТАМ», органами нотаріату, державними реєстраторами, в оформленні права власності на нерухоме майно; в разі необхідності консультує з юридичних процедур примусового зняття з реєстрації осіб, які зареєстровані в придбаній нерухомості, примусового входження в придбану з аукціону нерухомість, вселення у придбану нерухомість замовника, виселення осіб, що незаконно проживають у придбаній з аукціону нерухомості. Відповідно до п. 3.8 Договору, після проведення аукціону по об`єкту, що зазначений у п. 1.1 у тому випадку, якщо замовник виграв аукціон, замовник зобов`язаний виплатити виконавцю винагороду на підставі п.4.1 та на умовах п. 4.2. цього договору. Так, за умовами п. 4.1 Договору, сума винагороди виконавця за надані послуги, яка сплачується одноразово, у розмірі 6% від стартової вартості об`єкту складає 46 684,80 грн. Згідно п.4.2 оплата послуг виконавця за цим договором проводиться таким чином: замовник сплачує виконавцю авансовий внесок, у розмірі 3% від стартової ціни об`єкту, що складає 23 342,40 грн; замовник сплачує виконавцю іншу частину у розмірі 3% від стартової ціни об`єкту, що складає 23 342,40 грн протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами акту наданих послуг за цим договором. У тому випадку, якщо замовник виграв майно на аукціоні за ціною, вищою від стартової, виконавець здійснює перерахунок агентської винагороди виходячи із збільшеної ціни мана та зазначає у Акті наданих інформаційно-консультаційних послуг суму винагороди, яку замовник повинен додаткового сплатити. На виконання умов п.4.2 Договору [PERSON] 12 грудня 2019 року сплатила ФОП [PERSON] 23 342,00 грн. Згідно положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України). Згідно із вимогами ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Положеннями статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Розділом 1 укладеного між сторонами договору визначено, що його предметом є надання позивачкою консультаційних послуг, а не як то вважає відповідач забезпечення погашення всіх заборгованостей, пов`язаних із постачанням квартири, забезпечення зняття з реєстрації всіх осіб, зареєстрованих попередніми власниками, оформлення нових договорів з постачальниками комунальних послуг на ім`я відповідача, що підтверджується деталізованими у п. 2.1. Договору обов`язками виконавця. Тобто, фактично укладений між сторонами договір не встановлює обов`язку ФОП [PERSON] вчиняти будь-які дії, у тому числі за довіреністю відповідачки, щодо нерухомого майно. Про наведене також свідчать умови п. 4.5 Договору, за якими витрати щодо примусового зняття з реєстрації осіб, які зареєстровані у придбаній нерухомості, примусового входження в придбану з аукціону нерухомість, вселення в придбану нерухомість замовника, виселення осіб, що незаконно проживають у придбаній з аукціону нерухомості, у тому числі судовий супровід та послуги адвоката, несе замовник. При цьому, відповідно до п. 3.9 Договору, послуги вважаються наданими виконавцем в момент отримання замовником документу, що забезпечує перехід майнових прав на об`єкт нерухомого майна, що зазначений у п.1.1 Договору. Послуги можуть вважатися наданими виконавцем раніше, якщо це обумовлено окремою письмовою домовленістю між сторонами. Відповідно до протоколу №454896 від 20 грудня 2019 року переможцем торгів з примусової реалізації лоту №390297 визначено [PERSON] , стартова ціна об`єкта 778 080,00 грн, ціна продажу - 845 002,00 грн. 15 січня 2020 року приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Ковіною І.В., [PERSON] видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . Отже, після отримання відповідачкою вказаного свідоцтва послуги за Договором про надання інформаційно-консультаційних та посередницьких послуг від 12 грудня 2019 року вважаються виконаними та у [PERSON] виник обов`язок сплатити позивачці як виконавцю іншу частину винагороди у розмірі 3% від ціни об`єкту. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів за надання послуг, визначених договором. У зв`язку з неналежною оплатою наданих послуг відповідачем, позивачка звернулася до суду з позовом. Згідно вимог ст.ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. Посилання відповідачки на її залучення до участі у розгляді справи №760/1950/20 про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна суд сприймає критично, адже укладений між сторонами договір не містить жодних застережень щодо якості наданих ФОП [PERSON] послуг та наслідків для виконавця у випадку виникнення судових спорів, які стосуються придбаного з аукціону майна, а тому відсутні підстави вважати, що позивачем надано консультаційні послуги неналежної якості або ж у неповному об`ємі. Суд також не погоджується з доводами відповідача, в частині видачі довіреності у відповідності до п. 3.1. Договору. Так, означеним пунктом визначено, що замовник надає дозвіл виконавцю проводити від свого імені такі дії: отримувати в державних та інших установах, приватних виконавців довідки та документи, необхідні для здійснення операцій з продажу об`єктів нерухомого майна на підставі попередньо виданої довіреності представнику виконавця. Тобто, за умовами договору довіреність [PERSON] має видати не позивачці, а її представнику і виключно на вчинення дій щодо здійснення операцій з продажу об`єктів нерухомого майна, а не з метою забезпечення погашення всіх заборгованостей, пов`язаних із постачанням квартири, забезпечення зняття з реєстрації всіх осіб, зареєстрованих попередніми власниками, оформлення нових договорів з постачальниками комунальних послуг на ім`я відповідача. З урахуванням визначеної у протоколі №454896 від 20 грудня 2019 року ціни продажу нерухомості, суд вважає, що заявлена позивачкою до стягнення суми агентської винагороди у розмірі 27 358,12 грн відповідає умовам п.4.2.3 Договору про надання інформаційно-консультаційних та посередницьких послуг від 12 грудня 2019 року та підлягає стягненню з відповідачки. Також, відповідно до п.4.4 Договору, у разі прострочення оплати наданих виконавцем послуг більше ніж на 10 робочих днів, на користь виконавця замовник виплачує вартість наданих послуг відповідно до умов Договору з урахуванням пені, що встановлюється в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми боргу за кожен день прострочення оплати з урахуванням положень п.5.1 цього Договору. Згідно із частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України). Крім того, згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. У разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17. З огляду на умови укладеного між сторонами договору та положення статті 625 ЦК України суд доходить висновку про наявність підстав для нарахування та стягнення пені за період з 20 березня 2020 року по 20 серпня 2020 року у розмірі 868,58 грн, а також за період з 25 березня 2020 року по 18 серпня 2020 року 3% річних у розмірі 330,55 грн та інфляційних втрат у розмірі 410,37 грн у зв`язку з несвоєчасною сплатою [PERSON] агентської винагороди. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved