Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

20.02.2024 [PERSON] , через свого представника адвоката Притулу О.Б., звернувся до суду з позовом до спеціалізованого комунального підприємства «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради (далі СКП «Ритуальна служба» ТМР), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Тернопільської міської ради про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог осилається на те, що [PERSON] , який є її сином, з 06 листопада 2022 року проходив військову службу у Збройних Силах України і при виконанні бойового завдання, виявивши стійкість та мужність при захисті територіальної цілісності та суверенітету України загинув [INFO] , про що свідчать: - лікарське свідоцтво про смерть №3292/НЕ від 16.12.2022, видане лікарем, судово - медичним експертом [PERSON] , із зазначенням дати смерті - [INFO] ; - свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) від 21 грудня 2022 року, відповідно до якого [PERSON] помер [INFO] ; - сповіщення сім`ї №7246 від 16 грудня 2022 року видане [INFO] , яким сповіщено [PERSON] , що її син, [PERSON] , вірний військовій присязі, приймаючи участь у заходах із забезпечення оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, виявивши стійкість і мужність загинув під час виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом територіальної цілісності та суверенітету України в районі населеного пункту Бахмут Донецької області; - свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, дата реєстрації шлюбу 05 серпня 2017 року; - свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11 грудня 1996 року, про що в книзі реєстрації актів про народження Відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено 11 грудня 1996 року запис за№ 2580, згідно якого батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю [PERSON] ; - витяг з протоколу засідання штатної військово - лікарської комісії Центральної військово - лікарської комісії ЗСУ від 07.12.2023 року №5016, виданий Центральною військово - лікарською комісією Міністерством оборони України; - довідка №1807 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 17.02.2023 року, видана Військовою частиною [NUMBER] солдату [PERSON] . Похований [PERSON] 20 грудня 2022 року на [PERSON] кладовищі по [ADDRESS] . Матері загиблого, [PERSON] , [INFO] були надані настпуні документи: лікарське свідоцтва про смерть та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) від 21 грудня 2022 року, відповідно до якого [PERSON] помер [INFO] , а також видане Свідоцтво про поховання реєстраційний № 753 від 20 грудня 2022 року. Жодних інших документів, пов`язаних з похованням, ні позивачу ні іншим членам родини загиблого не видавалося. У Свідоцтві про поховання зазначено, що поховання [PERSON] здійснено 20 грудня 2022 року на ділянці № - АТО, в одинарній могилі, на Микулинецькому кладовищі розміщеному в м.Тернополі. При цьому інформація щодо номера ділянки (сектору), ряду, місця поховання не зазначена, хоча відповідні графи для внесення цих відомостей у ньому передбачені. У Свідоцтві про поховання також зазначено, що: «Відповідно до ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» користувач має право на встановлення надмогильної споруди в межах виділеної земельної ділянки для поховання чи надання згоди на встановлення надмогильної споруди іншим членам родини; вирішення питань про проведення підховання в зазначену могилу інших померлих членів родини, розпорядження щодо догляду за могилою; здійснення інших дій, пов`язаних з використанням місця поховання, якщо це не суперечить чинному законодавству». Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради затверджено положення «Про Пантеон Героїв у м. Тернопіль», відповідно до якого витрати на почесне поховання загиблих осіб на території Пантеону Героїв Тернополя та витрати на виготовлення і встановлення намогильної споруди, здійснюються коштом місцевого бюджету. Намогильні споруди виготовляються відповідно до затвердженого зразка і розмірів намогильної споруди, яка складається з пам`ятника, постаменту та намогильної плити. Пам`ятник у формі мальтійського хреста, інші елементи намогильної споруди прямокутної форми виготовляються з природного каменю. Однак, на засіданнях зборів у присутності керівника СКП «Ритуальна служба» [PERSON] говорилося про те, що намогильні споруди будуть виготовлятися з каменю граніт, а також про те, що родичам загиблих воїнів будуть даватися ескізи пам`ятників для погодження. Відтак, на наступних засіданнях зборів були показані взірці пам`ятників з сірих гранітів. Проте, на останніх зборах, [PERSON] було сказано, що пам`ятники які будуть встановлюватися на могилах загиблих будуть виготовленні з каменю пісковику. Однак, про камінь пісковик з присутніх не погоджував ніхто, оскільки цей вид каменю, порівняно з іншими видами, запропонованими раніше, поступається у якості та стійкості до погодних умов (не щільний, реагує на перепади температур тощо). З огляду на це, [PERSON] звернулася до Міського голови м.Тернополя Надала С.В. із заявою від 02.10.2023 року про те, що вона відмовляється, відповідно до ст. 25 ЗУ «Про поховання та похорону справу» від встановлення пам`ятника [PERSON] коштом місцевого бюджету та з матеріалу, який непридатний для пам`ятника та намогильної плити. Оскільки примірника такої заяви позивач не мала, то її представник Притула О.Б. звернулася із адвокатським запитом до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради для отримання копії такої заяви, на що отримано відповідь. На підставі згаданої вище заяви, Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради надана відповідь №24213-0/2023 від 02.11.2023 року та повідомлено, що за результатами спільного обговорення питання причетними структурними підрозділами, виконання робіт з встановлення пам`ятника на могилі [PERSON] передбачено у наступному році, тобто цього року. Відтак, Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради проігнороване прохання [PERSON] щодо не встановлення намогильної споруди, в одинарній могилі, на Микулинецькому кладовищі розміщеному в м. Тернополі та повідомлено про виконання таких робіт. Згідно ст. 25 Закону про поховання, за зверненням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, на території кладовища безоплатно виділяється місце для поховання померлого відповідно до затвердженої проектної документації. Після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. На могилах (місцях родинного поховання) можуть встановлюватися намогильні споруди, склепи за індивідуальним замовленням у межах, встановлених для могили (родинного поховання). Встановлені намогильні споруди, склепи реєструються спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі обліку намогильних споруд, форму якої затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Забороняється здійснювати поховання інших померлих (підпоховання), встановлення намогильної споруди, склепу без згоди користувача місця поховання (користувача місця родинного поховання). Згідно ст. 2 Закону «Про поховання», користувачем місця поховання (місця родинного поховання) - є особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене ст. 25 цього Закону. Після здійснення поховання, особі яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого як користувачу місця поховання видається відповідне свідоцтво про поховання, яке дає право на встановлення намогильної споруди в межах місця на земельній ділянці кладовища, яке визначене під поховання (п.7.14 Положення); на могилах, у межах наданого місця на земельній ділянці можуть установлюватися намогильні споруди та елементи благоустрою могили (п.8.1 Положення), а споруди, установлені за межами наданого місця на земельній ділянці підлягають зносу (п.8.2 Положення). Всі роботи на кладовищі, пов`язані з установкою намогильних споруд можуть здійснюватися тільки після повідомлення про це адміністрації кладовища (п.8.3 Положення) та надання користувачем місця поховання до СКП «Ритуальна служба» ТМР наступні документи: - оригінал свідоцтва про смерть похованого, - свідоцтво про поховання, - документи, що підтверджують придбання намогильної споруди, її ціну та дату реалізації, - реквізити виробника намогильної споруди (п.8.4 Положення). Обов`язок СКП «Ритуальна служба» надавати дозвіл на встановлення намогильних споруд передбачений п.3.9 Положення суперечить Закону про поховання, який є спеціальним законом в галузі поховання та не містить застережень щодо отримання дозволу на встановлення намогильної споруди у підприємств, які надають ритуальні послуги. Тобто, сама наявність Свідоцтва про поховання надає право на встановлення надмогильної споруди, а Положення визначає обов`язок ритуальної служби забезпечити безперешкодний доступ на територію кладовища транспортного засобу на якому перевозиться намогильна споруда, визначена у документі (п.2.13). Разом із тим, дії відповідача порушують право особи передбачене ст.25 Закону про поховання на встановлення індивідуальної пам`ятної споруди на могилі та увічнення пам`яті про померлого та ставлять під сумнів, що права і свободи людини гарантовані ст.21 Конституції України, закону прямої дії, є невідчужуваними та непорушними. Щодо рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 975 від 16.08.2023, яким погоджено Положення про Пантеон Героїв м.Тернополя позивач зазначив, що ні норми Закону про поховання, ні нормативні акти затверджені Наказом № 193 від 19.11.2003, на підставі яких розроблено Положення, ні саме Положення про Пантеон Героїв м.Тернополя не містить визначення такого поняття та жодним чином не визначають місце його розташування, оскільки ані в самому Положенні, ані у рішенні виконавчого комітету про його погодження, немає норми, яка б вказувала на розташування такого [PERSON] на Микулинецькому кладовищі чи визначала конкретний сектор (номер) Микулинецького кладовища, де буде розміщено такий Пантеон; - рішення № 975 від 16.08.2023 не є документом, у розумінні ст.23 Закону про поховання, який би вказував на відведення конкретно розміру визначеної земельної ділянки для нового будівництва Пантеону, відомості про яку є обов`язковими вихідними даними для проектування нового будівництва згідно ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об`єктів будівництва, п.11 ч.1 ст.2 Закону); - намогильні споруди виготовляються відповідно до затвердженого зразка і розмірів, згідно Додатку до Положення (п.15), тоді як такий стосується нового будівництва - Національного військового меморіального кладовища, а не Пантеону, та відсутні докази його затвердження, як і самої проектної документації на підставі якої, за зверненням особи, яка зобов`язалася поховати загиблого (померлого), на території Пантеону Героїв Тернополя виділяється місце для поховання (п.9); - крім того, розміри зазначеного зразка (0,8 х 2,1) по відношенню до могил загиблих суперечать встановленим державним санітарним правилам та нормам, та не відповідають гігієнічним вимогам, а також не узгоджуються із розмірами зазначеними в п.10 (1х 2м); - самостійне встановлення будь - яких інших намогильних споруд на території Пантеону заборонено (п.17), дана норма суперечить ст.25 Закону про поховання, яка має вищу юридичну силу; - змістом Положення не передбачено порядку демонтажу намогильних споруд, які були встановлені на могилах воїнів, які загинули до дати погодження цього Положення та розпочали дії по встановленню намогильної споруди. Так, згідно зі Свідоцтвом про поховання зазначено, що поховання [PERSON] здійснено 20 грудня 2022 року на ділянці № - АТО, в одинарній могилі, на Микулинецькому кладовищі розміщеному в м. Тернополі. Положення Про Пантеон Героїв Тернополя погоджено виконавчим комітетом 16.08.2023 р., тобто пізніше дати поховання [PERSON] . Отже, вказала позивачка, Положення Про Пантеон Героїв м. Тернополя, не може звужувати прав позивача, визначених Законом на дату поховання сина. На поховання загиблих воїнів у 2022 році, які знаходяться на земельній ділянці - АТО, що і могила [PERSON] , СКП «Ритуальна служба» виділені земельні ділянки у розмірах встановлених нормами для родинних поховань, і родинами на могилах загиблих воїнів споруджені після 16.08.2023 року (погодження Положення про Пантеон) індивідуальні намогильні споруди з граніту. Тоді як, СКП «Ритуальна служба» зводить намогильні споруди, які не є окремими, а одинарними, що об`єднують по шість могил, а індивідуальною ознакою для кожного похованого воїна є встановлення хреста на цій споруді. Також, на цій споруді передбачено квітники - один на дві могили, що є порушенням Національного стандарту України Настанова з улаштування квітників та огорож намогильних (ДСТУ- Н Б В.2.2-36:2013), затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 22.01.2013 №18. Відповідно до даного стандарту квітники та огорожі є елементами благоустрою могили (п.5.1) та встановлюються в межах площі земельної ділянки ,відведеної під поховання у встановленому порядку ,зокрема, одинарне поховання: площа ділянки - 3,3 кв.м, довжина - 2,2 м, ширина -1,5 м (6.2.4). Поховання загиблих на міському Микулинецькому кладовищі здійснюється з порушенням встановлених державних санітарних правил та норм ( ДСанПІН 2.2.2.028-99), Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань (Наказ від 19.11.2003 №193), Положення про порядок надання ритуальних послуг та території Тернопільської міської територіальної громади, а саме не дотримуються гігієнічні вимоги щодо норм відведення земельної ділянки для одинарного поховання, які є єдиними діючими нормами, а саме: замість ширини могили - їм, надається 0,80 м (дані вимоги ) та 0,70 (дані схем додані до Договору про виготовлення та встановлення пам`ятників на кладовищі та додаток до Положення про Пантеон ); довжина могили 2,1 замість 2,2 м, ширина земельної ділянки під могилу 1,35 замість 1,5 м, площа земельної ділянки під могилу 2,8 кв.м замість 3,3 кв.м, відстань між могилами для проходу 0,5 м не виділяється. Таким чином, дії СКП «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради щодо встановлення пам`ятника на могилі [PERSON] без згоди близьких родичів, зокрема, матері загиблого, посилаючись на погоджене виконавчим комітетом Тернопільської міської ради Положення про Пантеон Героїв Тернополя, є примушенням робити те, що не передбачено законодавством, а отже порушують норми Конституції України, яка є законом прямої дії. Враховуючи вище викладене, позивач [PERSON] просить суд визнати незаконними дії СКП «Ритуальна служба» ТМР: щодо визначення розміру земельної ділянки, виділеної під могилу одинарного поховання щодо поховання загиблого [PERSON] , [INFO] , на території кладовища [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; щодо встановлення намогильних споруд на земельній ділянці, виділеній під могилу одинарного поховання щодо поховання загиблого [PERSON] , [INFO] , на території міського кладовища Микулинецького ( [ADDRESS] ) без згоди його близьких родичів; щодо вчинення перешкод позивачу та членам його сім`ї щодо встановлення намогильних споруд на земельній ділянці, виділеній під могилу одинарного поховання загиблого [PERSON] , [INFO] , на території міського кладовища Микулинецького ( [ADDRESS] ). Зобов`язати Спеціалізоване комунальне підприємство «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради не встановлювати намогильних споруд на земельній ділянці, виділеній під могилу одинарного поховання щодо поховання загиблого [PERSON] , [INFO] , на території міського кладовища Микулинецького ( [ADDRESS] ) без згоди його близьких родичів та не чинити перешкод позивачу та членам його сім`ї у встановленні намогильної споруди індивідуального замовлення на могилі загиблого [PERSON] , [INFO] , у межах фактично виділеної під його поховання земельної ділянки на території міського кладовища Микулинецького за адресою: [ADDRESS] . 06.03.2024 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий представником відповідача, через підсистему «Електронний суд», який мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки у спірних правовідносинах йде мова про поховання полеглого військового на території меморіального комплексу, що регламентується спеціальним нормативно-правовим актом, постановою Кабінету міністрів України від 30 вересня 2022 року № 1109 «Про затвердження Порядку організації здійснення почесних поховань на військовому кладовищі та увічнення пам`яті у музейному комплексі Національного військового меморіального кладовища». Рішенням виконавчого комітету міської ради від 30 листопада 2016 року № 1027 «Про виділення території під меморіальний комплекс» СКП «Ритуальна служба» ТМР було погоджено використання земельної ділянки площею 0,06 га під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції та померлих внаслідок отриманих поранень в зоні АТО, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у II Світовій війні (сектор 7) на міському кладовищі за адресою [ADDRESS] . Таким чином, існуючий на міському кладовищі меморіальний комплекс полеглих воїнів було розширено за площею та за змістом з плином історичних подій. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні було введено воєнний стан, почалася повномасштабна війна. Оскільки з появою вказаних обставин виникла об`єктивна необхідність у похованні полеглих військових вже в ході повномасштабного вторгнення, з метою організації поховання і ритуального обслуговування загиблих військових у війні російської федерації проти України 08 березня 2022 року СКП «Ритуальна служба» ТМР видано Наказ № 24 «Про впорядкування поховань військових». Пунктом 1 даного Наказу визначено здійснювати поховання загиблих військових у війні російської федерації проти України на земельній ділянці площею 0,06 га, виділеній під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у ІІ Світовій війні (сектор 7) на [ADDRESS] . Як вбачається з Свідоцтва про поховання загиблого [PERSON] , саме на земельній ділянці, яка в 2016 році вищевказаним рішенням виконавчого комітету міської ради була погоджена СКП «Ритуальна служба» ТМР під меморіальний комплекс, 20 грудня 2022 року був похований [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету міської ради від 16 серпня 2023 року № 975 було погоджено Положення про Пантеон Героїв Тернополя. Вказане Положення регламентує порядок діяльності Пантеону героїв Тернополя та здійснення почесних поховань на його території загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, забезпечували виконання службових обов`язків та присяги на вірність Українському народу. Метою створення Пантеону Героїв Тернополя є гідне вшанування загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, забезпечували виконання службових обов`язків та присяги на вірність Українському народу та віддання їм належних військових почестей. Поховання загиблого (померлого) здійснюється СКП «Ритуальна служба» ТМР у строк, визначений договором-замовлення. Витрати на почесне поховання загиблих (померлих) осіб на території Пантеону Героїв Тернополя та витрати на виготовлення і встановлення намогильної споруди, здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету відповідно до закону або за рахунок коштів статутного капіталу СКП «Ритуальна служба» ТМР. До відома родичів померлого, перед визначенням місця поховання [PERSON] було доведено, що поховання здійснюється на цій спеціально відведеній ділянці і там в подальшому будуть встановлені однакові для всіх пам`ятники. У разі не згоди сім`ї загиблого з цими умовами поховання можна здійснити на цивільній частині кладовища, де можна буде встановити пам`ятник дизайну, який бажатимуть родичі. Однак позивачка погодилася щодо його захоронення саме на спеціалізованій ділянці цвинтаря разом з іншими військовими. Вказане підтверджується підписаним Позивачкою Договором-замовлення на організацію та проведення поховання №753 від 20 грудня 2022 року, Актом про поховання, а також Свідоцтвом про поховання, наданим позивачкою разом з матеріалами позову, де зазначено місце фактичного поховання, - ділянка АТО Микулинецького кладовища. Твердження позовної заяви про те, що в процесі вибору дизайну пам`ятників полеглим воїнам остаточний дизайн було вибрано директором СКП «Ритуальна служба» самостійно та одноособово, - не відповідають дійсності, і спростовуються показами свідків, - родичами загиблих воїнів, похованих на цій же ділянці кладовища для військових поховань, а також протоколами зборів родичів загиблих та змістом публікацій засобів масової інформації, котрі висвітлювали процес створення Пантеону Героїв в м.Тернополі. Зауважує, що у процесі вибору ескізів пам`ятників майбутнього Пантеону зборами родичів загиблих воїнів обговорювались різні варіанти: спочатку планувалося робити пам`ятники з граніту, проте після огляду взірців колективним рішенням зборів родичів було вирішено встановлювати пам`ятники з каменюпісковику. Обговорювалися всі аспекти вибору, були заслухані всі аргументи усіх сторін, рішення було прийнято колективно, в момент прийняття рішення Позивачка жодних зауважень та заперечень не виявляла. І лише через рік після поховання (02 жовтня 2023р.) Позивачка з невідомих причин змінила свою думку. Починаючи з моменту самого похорону та впродовж всього часу аж до дня подання позову Позивачка знала про те, що місце поховання загиблого [PERSON] належить до меморіального комплексу загиблих захисників, а також про те, що на місці поховання [PERSON] буде встановлено уніфікований з іншими могилами полеглих надгробок, це підтверджується протоколами зборів родичів загиблих героїв, протоколом громадських слухань від 18 травня 2023 року стосовно наміру будівництва, що неодноразово проводились Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради за участю в тому числі й міського голови м.Тернополя та представників засобів масової інформації. Метою створення Пантеону Героїв Тернополя є гідне вшанування загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, забезпечували виконання службових обов`язків та присяги на вірність Українському народу та віддання їм належних військових почестей. Поховання загиблого (померлого) здійснюється СКП «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради у строк, визначений договором-замовлення. Витрати на почесне поховання загиблих (померлих) осіб на території Пантеону Героїв Тернополя та витрати на виготовлення і встановлення намогильної споруди, здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету відповідно до закону або за рахунок коштів статутного капіталу СКП «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради. Вищевказаним Положенням передбачено, що довжина могили повинна бути не менше двох метрів, ширина - 1 метр, глибина - не менше ніж 1,5 метра від поверхні землі до кришки труни з урахуванням місцевих ґрунтово-кліматичних умов. Для поховання урни з прахом у землю виділяється місце розміром 0,8 на 0,8 метра. Глибина поховання не нормується. На кожній могилі військового, після проведення чину поховання, працівниками СКП «Ритуальна служба» встановлюється тимчасовий металевий флагшток з національним прапором України. Прапори замінюються після втрати ними належного вигляду. Намогильні споруди виготовляються відповідно до затвердженого зразка і розмірів намогильної споруди. Намогильна споруда, складається з пам`ятника, постаменту та намогильної плити. Пам`ятник у формі хреста, інші елементи намогильної споруди прямокутної форми виготовляються з природного каменю, завтовшки не менш як 30 сантиметрів. На лицьовій поверхні пам`ятника карбується портрет загиблого (померлого) виготовлений з фото-скла чорно-білих кольорів, дата його народження і смерті, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), військове звання, а також за бажанням виконавця волевиявлення загиблого (померлого) або особи, яка зобов`язалася його поховати, можуть карбуватися за наявності, нагороди. Самостійне встановлення будь-яких інших намогильних споруд на території Пантеону героїв Тернополя заборонено. До того ж, оскільки на час розгляду справи облаштування могили [PERSON] не завершено, а вищевказане Положення є чинним, відтак позовні вимоги прямо суперечать чинному нормативно-правовому акту, а саме - Положенню про Пантеон Героїв Тернополя, затвердженому Рішенням виконавчого комітету міської ради від 16.08.2023 року №975. Відтак, задоволення позовних вимог Позивача прямо суперечитиме волі родичів інших загиблих захисників, котрі поховані на території військового кладовища (Пантеону Героїв), рішенню органу місцевого самоврядування м.Тернополя та порушуватиме принцип рівності умов для поховання, передбаченого п.4 ст.4 Закону України «Про поховання та похоронну справу: створення рівних умов для поховання померлих незалежно від їх раси, кольору шкіри, політичних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак. Твердження позовної заяви щодо начебто порушення Рішенням ТМР від 21 серпня 2020 року №7/54/30 щодо «Положення про порядок надання ритуальних послуг на території міської територіальної громади» встановлених санітарних правил, представник відповідача вважає, що не може прийматися до уваги, оскільки: вказане Положення не стосується предмету розгляду справи, воно регламентує порядок звичайних цивільних поховань, в даному ж випадку мова йде про поховання загиблого військового на військовому кладовищі, що регламентується окремими нормативно-правовими актами; рішення ТМР від 21 серпня 2020 року №7/54/30 щодо «Положення про порядок надання ритуальних послуг на території міської територіальної громади» є чинним. Щодо питання землевідведення для Пантеону Героїв представник відповідача зазначає, що Положення про Пантеон Героїв визначає особливості функціонування міського кладовища на певній його ділянці, розташованій всередині цього кладовища. Земельна ділянка площею 21,1505 га, виділена під міське кладовище по [ADDRESS] згідно витягу з Державного реєстру речових прав має кадастровий номер 6110100000:09:004:0357. Пантеон Героїв розташований в межах існуючої земельної ділянки під кладовище, а тому необхідності виділення земельних площ під Пантеон Героїв не існувало та не існує в принципі, а відтак доводи позивача щодо відсутності рішення виконкому ТМР про виділення земель під Пантеон Героїв - є необґрунтованими. Доказом розташування могили загиблого [PERSON] саме на ділянці для захоронення воїнів АТО, визначеній Рішенням виконавчого комітету міської ради від 30 листопада 2016 року № 1027 «Про виділення території під меморіальний комплекс» є викопіювання топографо-геодезичного плану м. Тернополя щодо місця розташування земельної ділянки площею 0,06 га під меморіальний комплекс для поховань загиблих в Антитерористичній операції, що знаходяться на базі меморіального комплексу загиблих у ІІ Світовій війні (сектор 7) на міському кладовищі за адресою [ADDRESS] , обмірні креслення існуючих військових поховань та Акт № 39 про надання послуг на поховання померлих осіб, які загинули в бойових діях у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Оскільки поховання [PERSON] належить до почесних поховань, необхідно застосовувати спеціальні норми законодавства, а саме п. 9 постанови КМУ від 30 вересня 2022 року № 1109 «Про затвердження Порядку організації здійснення почесних поховань на військовому кладовищі та увічнення пам`яті у музейному комплексі Національного військового меморіального кладовища», яким передбачено, що довжина могили для дорослого повинна бути не менше 2 метрів, ширина - 1 метр, глибина - не менше ніж 1,5 метра від поверхні землі до кришки труни з урахуванням місцевих ґрунтово-кліматичних умов. Щодо відстаней між могилами, які, на думку позивача, не дотримані, представник відповідача звертає увагу суду, що для почесних поховань даною постановою відстані між могилами не регламентовані. Постанова КМУ від 30 вересня 2022 року № 1109 «Про затвердження Порядку організації здійснення почесних поховань на військовому кладовищі та увічнення пам`яті у музейному комплексі Національного військового меморіального кладовища» є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері захоронення військовослужбовців, поховання загиблого [PERSON] здійснено у повній відповідності до вказаної Постанови КМУ, а відтак жодних прав позивача СКП «Ритуальна служба» ТМР не порушила. Про важливість суспільного значення Пантеону Героїв зазначив і Український Інститут Національної Пам`яті у своєму листі, наданому на звернення директора СКП "Ритуальна служба" ТМР С.М.Тлумацького. Таким чином, Позивач фактично протиставляє свої приватні інтереси суспільним інтересам громади. Представник відповідача зауважив, що Відповідач у цій справі, діючи у межах своїх повноважень та на підставі закону, втілював саме суспільний інтерес. За вказаних обставин не може надаватися перевага окремому приватному інтересу над інтересами громади, оскільки це суперечить як закону, так і базовим принципам демократичного суспільства. З огляду на вищенаведене, вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою, а тому у задоволенні позову, просить відмовити. 12.03.2024 Судом зареєстровані письмові пояснення представника третьої особи, в яких представник зазначає, що земельна ділянка, на якій розташоване Микулинецьке кладовище, надана у постійне існстування спеціалізованому комунальному підприємству «Ритуальна Служба» Тернопільської міської ради, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру оечових прав індексний номер витягу 336047506 від 19.06.2023 року. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2016 року №1027 «Про виділення території під меморіальний комплекс» погоджено спеціалізованому комунальному підприємству «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради використання земельної ділянки площею 0,06 га під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції та померлих внаслідок отриманих поранень в зоні АТО, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у II Світовій війні (сектор 7) на міському кладовищі за адресою [ADDRESS] . Тобто, саме з 2016 року в місті Тернополі було започатковано створення меморіального комплексу для гідного вшанування полеглих Героїв. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан. З метою організації поховання і ритуального обслуговування загиблих військових у війні російської федерації проти України 08.03.2022 СКП «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради видано Наказ № 24 «Про впорядкування поховань військових». Пунктом 1 даного Наказу визначено здійснювати поховання загиблих військових у війні Російської Федерації проти України на земельній ділянці площею 0,06 га, виділеній під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у II Світовій війні (сектор 7) на Микулинецькому кладовищі за адресою [ADDRESS] . Саме на земельній ділянці, яка в 2016 році вищевказаним рішенням виконавчого комітету міської ради була погоджена СКП «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради під меморіальний комплекс був похований 20.12.2022 року [PERSON] . Під час постійних зустрічей з родинами загиблих Героїв обговорювалось облаштування військового поховання на міському кладовищі по [ADDRESS] . Заслухавши усі думки, побажання щодо зовнішнього вигляду військових поховань та окремих елементів намогильних споруд рішенням виконавчого комітету міської ради №975 від 16.08.2023 року погоджено Положення про Пантеон Героїв Тернополя з урахуванням єдиної концепції запропонованої родинами загиблих Героїв. Положення регламентує порядок діяльності Пантеону героїв Тернополя та здійснення почесних поховань на його території загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, забезпечували виконання службових обов`язків та присяги на вірність Українському народу. Витрати на почесне поховання [PERSON] , як це передбачено 8 Положення про Пантеон Героїв Тернополя здійснювалися за рахунок коштів Тернопільської міської територіальної громади. Вищевказаним Положенням передбачено, що довжина могили повинна бути не менше двох метрів, ширина - 1 метр, глибина - не менше ніж 1.5 метра від поверхні землі до кришки труни з урахуванням місцевих грунтово-кліматичних умов. Для поховання урни з прахом у землю виділяється місце розміром 0,8 на 0,8 метра. Глибина поховання не нормується. На кожній могилі військового, після проведення чину поховання, працівниками СКП «Ритуальна служба» встановлюється тимчасовий металевий флагшток з національним прапором України. Прапори замінюються після втрати ними належного вигляду. Намогильні споруди виготовляються відповідно до затвердженого зразка і розмірів намогильної споруди. Зауважує, що син позивачки [PERSON] похований на земельній ділянці виділеній під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у II Світовій війні (сектор 7) на міському кладовищі за адресою [ADDRESS] . Дані поховання відносяться до почесних поховань про це було доведено до відома родичам загиблого. Оскільки поховання [PERSON] належить до почесних поховань необхідно застосовувати спеціальні норми законодавства, а саме п.9 постанови КМУ від 30.09.2022 р №1109 «Про затвердження Порядку організації здійснення почесних поховань на військовому кладовищі та увічнення пам`яті у музейному комплексі Національного військового меморіального кладовища», яким передбачено, що виділення місця для поховання загиблого (померлого) здійснюється державною організацією на підставі підписаного договору-замовлення. Довжина могили для дорослого повинна бути не менше даох метрів, ширина - 1 метр, глибина - не менше ніж 1.5 метра від поверхні землі до кришки труни з урахуванням місцевих грунтово-кліматичних умов. Щодо твердження позивача, що керівником СКП «Ритуальна служба» [PERSON] було сказано, що пам`ятники, які будуть встановлюватись на могилах загиблих військовослужбовців будуть виготовлені з каменю пісковику, однак ніхто з присутніх не погоджувався, то дане твердження не відповідає дійсності, оскільки облаштування могил загиблих військовослужбовців неодноразово обговорювалось на постійних зустрічах з усіма родинами загиблих військових на яких була присутня позивачка. Після тривалих обговорень та з урахуванням всіх пропозицій та побажань була узгоджена загальна концепція уніфікованих намогильних споруд у формі мальтійського хреста. Рішення приймалось колективно на момент прийняття якого [PERSON] не висловлювала жодних зауважень чи заперечень. І лише через рік (02.10.2023) з невідомих причин позивачка змінила свою думку та вирішила відмовитись у встановленні пам`ятника. Доводи позивача про невідповідність Положення Пантеону Героїв нормам чинного законодавства є безпідставними, оскільки вказане Положення не є предметом розгляду даної справи. Одним з надважливих завдань сьогодення є належне утримання місць поховань загиблих військовослужбовців, що віддзеркалює ставлення держави, суспільства та рідних до пам`яті про героїв. Важливим елементом такої пам`яті є військові кладовища або спеціально відведені на цивільних кладовищах ділянки - сектори військових поховань, що покликані виокремити могили військовослужбовців з числа решти (цивільних поховань) та підкреслити виключне значення військових в житті держави, в захисті державної незалежності та територіальної цілісності України. Сектор військових поховань, на відміну від звичайного комунального кладовища, є не лише місцем скорботи, але й місцем українского духу, місцем, яке відвідують як родичі загиблих військовослужбовців, так і громадськість, зокрема молодь. Відтак, зовнішній вигляд сектору військових поховань повинен бути скромним, аскетичним та лаконічним, але водночас усім своїм виглядом нагадувати відвідувачу, що той прийшов саме на могили героїв, які віддали життя в обороні України. Основним інструментом досягнення такої атмосфери є типовий надгробок, що є однаковим як для загиблого генерала, так і для загиблого солдата. Такий підхід є дуже поширеним серед провідних європейських та світових держав. Створення національних військових меморіальних кладовищ - це світова практика вшанування воїнів, які віддали життя за свою країну. Метою розробки та запровадження типових надгробків на могилах загиблих (померлих) в ході проведення АТО військовослужбовців є належне вшанування кожного загиблого бійця не залежного від його звання та посади. Це питання має великий суспільний інтерес не тільки громади м. Тернополя, а й України в цілому. Відтак, інтерес чи бажання однієї особи не може бути важливішим інтересу суспільства. З цих підстав, представник третьої особи просить суд відмовити в задоволенні позову. 14.03.2024 Судом зареєстрована відповідь на відзив, подана представником позивача, через підсистему «Електронний суд», в якій представник позивача стверджує, що Постанова Кабінету Міністрів України № 1109 «Про затвердження Порядку організації здійснення почесних поховань на військовому кладовищі та увічнення пам`яті у музейному комплексі Національного військового меморіального кладовища» не регулює питання поховання. Вона лише затверджує сам нормативний документ - Порядок організації здійснення почесних поховань на військовому кладовищі та увічнення пам`яті у музейному комплексі Національного військового меморіального кладовища. Оскільки, [PERSON] похований 20 грудня 2022 року на Микулинецькому кладовищі по [ADDRESS] , яке не є Національним військовим меморіальним кладовищем, в тому числі жодним документом компетентного органу території Микулинецького кладовища статус Національного військового меморіального кладовища не присвоювався, отже положення зазначеної Постанови КМУ не застосовуються до даних правовідносин. Жодних інших посилань на вказане Положення в частині правомірності регулювання ним спірного питання в розрізі усіх позовних вимог (а не лише в частині розміру місця для поховання) відповідач не наводить. Тобто сектори для почесних поховань, поховання померлих (загиблих) військовослужбовців (сектори військових поховань), можуть бути відведені лише за рішенням виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. При цьому таке Рішення про почесне поховання приймається в кожному конкретному випадку. Разом із тим, як було зазначено у позові, окремого рішення про сектор військових поховань, названий Пантеон Героїв Тернополя, не приймалось. Відповідно, розмірів, як загалом земельної ділянки, так і окремих місць поховань не визначалось. Окрім того, гігієнічні норми до експлуатації та утримання кладовищ визначені главою 4 Санітарних правил згідно з пунктом 4.4 якої могили повинні мати глибину не менше 1,5 м, довжину не менше 2 м, ширину 1 м. Відстань між могилами не менше 1 м з довгого боку і 0,5 м з короткого. Площа на одну могилу 5 кв.м. для дорослих і кв.м. для дітей. Після просадки ґрунту на могилі може бути установлений пам`ятник. Отже, Санітарними правилами та Порядком утримання кладовищ встановлені норми, дія яких поширюється на поховання померлих (загиблих), у тому числі військовослужбовців, похованих на кладовищах населених пунктів, на секторах військових поховань, у разі їх виділення на наявних кладовищах. Враховуючи, що законодавством України про поховання та похоронну справу встановлено порядок визначення місця почесного поховання на кладовищі (сектори) і гарантовано право на встановлення на могилах намогильних споруд за індивідуальним замовленням, а опис зразка намогильних споруд передбачений виключно щодо території Національного військового меморіального кладовища, закріпленими у п. 15, 16, 17 погодженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 16 серпня 2023 року № 975 Положення про Пантеон Героїв Тернополя єдиних вимог до індивідуальних намогильних споруд на місці почесного поховання не відповідає нормам чинного законодавства України. Таким чином, примірний договір про надання ритуальних послуг, затверджений Наказом Держжитлокомунгоспу № 193 від 19 листопада 2003 року, має рекомендаційний характер, і сторони мають право змінювати його умови за взаємною згодою. Втім це не заперечує обов`язковості досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору. Очевидно, що за договором-замовленням на організацію та проведення поховання місце поховання є істотною умовою, щодо якого має бути досягнута така згода, і, як таке, воно має бути вказане у відповідному договорі. Представник позивача вважає, що спеціалізовані комунальні підприємства при укладанні договору - замовлення на організацію та проведення поховання не мають права відступити від положень Примірного договору - замовлення, зразок якого затверджений Наказом Держжитлокомунгоспу № 193 від 19 листопада 2003 року. Для установлення намогильної споруди до ритуальної служби або виконавчого органу сільської, селищної, міської ради подаються відповідні документи (оригінал свідоцтва про смерть похованого; свідоцтво про поховання або в разі його відсутності письмову згоду користувача місця поховання (користувача місця родинного поховання) на встановлення намогильної споруди; документи, що підтверджують придбання намогильної споруди, її ціну та дату реалізації; реквізити виконавця намогильної споруди. Одразу після отримання ритуальною службою або виконавчим органом сільської, селищної, міської ради документів, визначених у цьому пункті, вони мають забезпечити безперешкодний доступ на територію кладовища транспортного засобу, на якому перевозиться намогильна споруда, визначена у документі. Отже, за нормативно визначеним Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року № 193 Порядком утримання місць поховання не вимагається жодних інших дій (у тому числі, отримання дозволів, надання додаткових документів тощо) для установлення намогильної споруди. Таким чином, вказані вимоги Положення про порядок надання ритуальних послуг на території Тернопільської міської територіальної громади, затвердженого рішенням Тернопільської міської ради від 12 серпня 2020 року Л97/54/30 (щодо дотримання дозволів на встановлення намогильний споруд від СКП «Ритуальна служба» ТМР) суперечать Порядку утримання місць поховання, затвердженому Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року № 193, чим порушують норми ч. 6 ст. 30 Закону України «Про поховання та похоронку справу», а також ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». 19.03.2024 Судом зареєстровані заперечення на відповідь на відзив, подані представнико відповідача через підсистему «Електронний суд», в яких представник відповідача звертає увагу з приваоду посилань представника позивача на п.2.9. «Порядку утримання кладовищ та інших місцевих поховань», затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 19.11.2003 № 193 стосовно обов`язковості наявності рішення виконавчого органу щодо виділення місця під сектори для почесних поховань, то слід зазначити, що як зазначалось у Відзиві, Рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2016 року №1027 «Про виділення території під меморіальний комплекс» спеціалізованому комунальному підприємству «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради було погоджено використання земельної ділянки площею 0,06 га під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції та померлих внаслідок отриманих поранень в зоні АТО, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у II Світовій війні (сектор 7) на міському кладовищі за адресою [ADDRESS] . Таким чином, існуючий на міському кладовищі меморіальний комплекс полеглих воїнів було розширено за площею та за змістом з плином історичних подій: з 2014-го року в Україні проходили бойові дії в рамках антитерористичної операції (АТО, пізніше ООС, операції Об`єднаних Сил) на сході України, що є загальновідомим фактом. Як вбачається з Свідоцтва про поховання загиблого [PERSON] , саме на земельній ділянці, яка в 2016 році вищевказаним рішенням виконавчого комітету міської ради була погоджена СКП «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради під меморіальний комплекс, - 20 грудня 2022 року був похований [PERSON] . СКП «Ритуальна служба», як господарюючий суб`єкт, згідно зі своїм статутним завданням уповноважена виконкомом Тернопільської міської ради приймати рішення, що стосуються організації поховань на ввірених йому кладовищах та виділених земельних ділянках. Питання ж уніфікації пам`ятників на ділянках для поховання загиблих захисників України було затверджено Рішенням виконавчого комітету міської ради від 16.08.2023 року №975, яким погоджено Положення про Пантеон Героїв Тернополя (пункт 16 Положення). Відтак, доводи Позивача щодо відсутності рішення виконавчого органу щодо відведення ділянки під місце захоронення полеглих військових, де фактично похований [PERSON] , - є безпідставними. Щодо посилань представника Позивача на начебто невідповідність «Положення про порядок надання ритуальних послуг на території Тернопільської міської територіальної громади» від 21.08. 2020 р. № 7/54/30 нормам чинного законодавства зазначає, що вказане Положення є чинним, а його відповідність вимогам чинного законодавства не є предметом розгляду справи, а тому вказані доводи Позивача не можуть братися судом до уваги. Те саме стосується і Науково-правового висновку від 23.01.2024, копію якого надано Позивачем до відповіді на відзив, - «Положення про порядок надання ритуальних послуг на території Тернопільської міської територіальної громади» від 21.08. 2020 р. № 7/54/30 є чинним, а питання його відповідності нормам чинного законодавства, - не стосується предмету розгляду даної справи. 24.04.2024 Судом зареєстровані письмові пояснення третьої особи [PERSON] , подані через підсистему «Електронний суд», в яких вона заперечує щодо задоволення позову, посилаючись на те, що вона є матір`ю полеглого [PERSON] за незалежність України. Її син, [PERSON] , доброволець, захист Батьківщини почав в 2014 році, після поранення повернувся додому. 28 лютого 2022 року добровольцем став на захист Києва. Останній його бій відбувся під [PERSON] 29.11.2022 року. Поранений, врятувавши життя двом своїм побратимам, повернувся на поле бою, де одержав ще одне поранення не сумісне з життям. Нагороджений Орденом «За Мужність» ІІІ ступеня. Похований на Пантеоні Героїв в м. Тернополі. Йому було 37 років. Залишив молоду дружину, троє синів і нас старих батьків. Свої болючі історії можуть розповісти рідні кожного з 200 Героїв похоронених на Пантеоні Героїв. Кожен з них вдягнув військовий однострій в ньому захищав волю нашого народу, нашої землі і в ньому одержав поранення яке призвело до смерті. Кожен з них в труні в парадному однострої, в деяких випадках неможливо було вдягнути. Усіх хоронили з однаковими почестями, не залежно від рангу. Витрати на поховання, організацію поховання і все що пов`язано з похованням взяли на себе міська влада, військомат і СКП ,,Ритуальна служба''. Їхня сім`я попереджена 01.12.2022 року при врученні Сповіщення про загибель Тараса, що захоронення буде на військовому цвинтарі, де родичі, не мають права на підзахоронення чи якісь інші дії. Інші сім`ї загиблих також були попередженні. Наприклад, усі скидали на електронну пошту СКП «Ритуальна служба» відомості про своїх загиблих родичів і фотокартку долучали. [PERSON] ще у квітні 2023 року знала про те, що буде споруджено Пантеон Героїв Тернополя і про поховання її сина в його межах. Сприяла встановленню пам`ятника, а саме надавала відомості і фотокартку свого сина для встановлення її на надмогильному пам`ятнику - козацькому хресті. Адже, нею особисто було надіслано повідомлення із фотографією [PERSON] на електронну пошту СКП «Ритуальна служба» 06.04.2023 обговорення про облаштування Пантеону та встановлення однакових пам`ятників почалося на зустрічах родин загиблих воїнів з представниками міської влади з 20 лютого 2023 року. Їм пропонували різні проєкти, виготовили взірець козацького хреста, вони не погодилися з матеріалом з якого він виготовлений. Їхній вибір зупинився на проєкті який зараз впроваджується. Проєкт погоджувався на зустрічі родин з представниками міського самоврядування так і онлайн в групі «Сім`ї героїв». Проти ніхто не голосував. Вважає, що військові кладовища це поховання особливі, вони вирізняються з поміж інших меморіальних комплексів особливими сенсами, бо є частиною історичної пам`яті нації. Адже, вони стають своєрідними свідченнями епохи, нагадують про жертви та героїзм воїнів, які захищали свою країну. Ухвалою судді від 26.02.2024 відкрито провадження у цивільній справі №607/3825/24. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 19.03.2024\~судом зареєстровано клопотання представника СКП «Ритуальна служба» ТМР, адвоката Бурка О. В. про залучення до участі у справі в процесуальному статусі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Український інститут національної пам`яті. На обґрунтування цього клопотання представник відповідача вказує, що згідно ст. 1 Положення про Український інститут національної пам`яті, затвердженого Постановою Кабінетів міністрів України № 684 від 12 листопада 2014 року, Український інститут національної пам`яті (далі - Інститут) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра культури та стратегічних комунікацій і який реалізує державну політику у сфері відновлення та збереження національної пам`яті Українського народу. Згідно п . 4 ст. 4 означеного Положення, Інститут, відповідно до покладених на нього завдань, забезпечує ведення обліку, впорядкування та збереження місць поховання жертв Голодомору 1932-1933 років, масового голоду 1921-1923, 1946-1947 років та репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, воєн, осіб, які брали участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а також в антитерористичних операціях. 20.03.2024 Судом зареєстрована заява [PERSON] про залучення її до участі у справі у якості третьої особи. На обґрунтування заяви вказує, що її син [PERSON] , [INFO] , загинув в Донецькій області [INFO] під час бойових дій в ході російсько-української війни. 02 березня 2023 року він був похований на ділянці для поховання загиблих воїнів в Антитерористичній операції (АТО) Микулинецького кладовища в м. Тернополі, що підтверджується Свідоцтвом про поховання на тій же території меморіального комплексу для поховання загиблих воїнів на Микулинецькому кладовищі в м.Тернополі, що і син [PERSON] [PERSON] подала позов до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про визнання дій СКП «Ритуальна служба» ТМР з облаштування Пантеону Героїв незаконними та зобов`язання не чинити їм перешкод у встановленні намогильної споруди індивідуального замовлення на могилі загиблого [PERSON] . Такі дії [PERSON] вважає незаконними і такими, що суперечать її інтересам, так і інтересам громади та суспільства в цілому. [PERSON] звернулася з позовом до СКП «Ритуальна служба» ТМР про зобов`язання останнього завершити облаштування Пантеону Героїв на ділянці для військових поховань Микулинецького кладовища в м. Тернополі шляхом уніфікації всіх пам`ятників усіх похованих на вказаній ділянці воїнів відповідно до затверджених схемою ескізів, встановлених рішенням № 975 від 16 серпня 2023 року. Якщо суд у даній справі прийде до переконання задоволити позов [PERSON] до СКП «Ритуальна служба» ТМР, то це рішення суду буде преюдиційним до її справи та вплине на вирішення поданого нею позову, а тому просить суд залучити її до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. Із заявами, які містять аналогічне обґрунтування звернулися і інші фізичні особи. 20.03.2024 Судом зареєстрована заява [PERSON] про залучення її до участі у справі у якості третьої особи. У заяві вказує наступне, її чоловік [PERSON] , [INFO] , загинув під час бойових дій в ході російсько-української війни. 04 лютого 2023 року він був похований на ділянці для поховання загиблих воїнів в Антитерористичній операції (АТО) Микулинецького кладовища в м. Тернополі, що підтверджується Свідоцтвом про поховання на тій же території меморіального комплексу для поховання загиблих воїнів на Микулинецькому кладовищі в м. Тернополі, що і син [PERSON] 20.03.2024 Судом зареєстрована заява [PERSON] про залучення її до участі у справі у якості третьої особи. У заяві вказує наступне, її син [PERSON] , [INFO] , загинув в районі смт. Дворічна Куп`янського району Харківської області, [INFO] під час бойових дій в ході російсько-української війни. 16 грудня 2022 року він був похований на ділянці для поховання загиблих воїнів в Антитерористичній операції (АТО) Микулинецького кладовища в м. Тернополі, що підтверджується Свідоцтвом про поховання на тій же території меморіального комплексу для поховання загиблих воїнів на Микулинецькому кладовищі в м. Тернополі, що і син [PERSON] 20.03.2024 Судом зареєстрована заява [PERSON] про залучення її до участі у справі у якості третьої особи. У заяві вказує наступне, її син [PERSON] , [INFO] , загинув під час бойових дій в ході російсько-української війни. 30 січня 2023 року він був похований на ділянці для поховання загиблих воїнів в Антитерористичній операції (АТО) Микулинецького кладовища в м. Тернополі, що підтверджується Свідоцтвом про поховання на тій же території меморіального комплексу для поховання загиблих воїнів на Микулинецькому кладовищі в м. Тернополі, що і син [PERSON] 20.03.2024 Судом зареєстрована заява [PERSON] про залучення її до участі у справі у якості третьої особи. У заяві вказує наступне, її син [PERSON] , [INFO] , загинув під час бойових дій в ході російсько-української війни. 18 травня 2023 року він був похований на ділянці для поховання загиблих воїнів в Антитерористичній операції (АТО) Микулинецького кладовища в м. Тернополі, що підтверджується Свідоцтвом про поховання на тій же території меморіального комплексу для поховання загиблих воїнів на Микулинецькому кладовищі в м. Тернополі, що і син [PERSON] 20.03.2024 Судом зареєстрована заява [PERSON] про залучення її до участі у справі у якості третьої особи. У заяві вказує наступне, її син [PERSON] , [INFO] , загинув в районі смт. Курдюмівка Бахмутського району Донецькій області, [INFO] під час бойових дій в ході російсько-української війни. 05 грудня 2022 року він був похований на ділянці для поховання загиблих воїнів в Антитерористичній операції (АТО) Микулинецького кладовища в м. Тернополі, що підтверджується Свідоцтвом про поховання на тій же території меморіального комплексу для поховання загиблих воїнів на Микулинецькому кладовищі в м. Тернополі, що і син [PERSON] 20.03.2024 Судом зареєстрована заява [PERSON] про залучення її до участі у справі у якості третьої особи. У заяві вказує наступне, її чоловік [PERSON] , [INFO] , загинув під час бойових дій в ході російсько-української війни. 08 березня 2023 року він був похований на ділянці для поховання загиблих воїнів в Антитерористичній операції (АТО) Микулинецького кладовища в м. Тернополі, що підтверджується Свідоцтвом про поховання на тій же території меморіального комплексу для поховання загиблих воїнів на Микулинецькому кладовищі в м. Тернополі, що і син [PERSON] 20.03.2024 Судом зареєстрована заява [PERSON] про залучення його до участі у справі у якості третьої особи. У заяві вказує, що його син [PERSON] , [INFO] , загинув в Донецькій області, [INFO] під час бойових дій в ході російсько-української війни. 20 серпня 2022 року він був похований на ділянці для поховання загиблих воїнів в Антитерористичній операції (АТО) Микулинецького кладовища в м. Тернополі, що підтверджується Свідоцтвом про поховання на тій же території меморіального комплексу для поховання загиблих воїнів на Микулинецькому кладовищі в м. Тернополі, що і син [PERSON] 20.03.2024 Судом зареєстрована заява [PERSON] про залучення її до участі у справі у якості третьої особи. У заяві вказує наступне, її син [PERSON] , [INFO] , загинув в районі с. Яковлевка Бахмутського району Донецькій області, [INFO] під час бойових дій в ході російсько-української війни. 12 листопада 2022 року він був похований на ділянці для поховання загиблих воїнів в Антитерористичній операції (АТО) Микулинецького кладовища в м. Тернополі, що підтверджується Свідоцтвом про поховання на тій же території меморіального комплексу для поховання загиблих воїнів на Микулинецькому кладовищі в м. Тернополі, що і син [PERSON] 20.03.2024 Судом зареєстрована заява [PERSON] про залучення його до участі у справі у якості третьої особи. У заяві вказує наступне, його син [PERSON] , [INFO] , загинув під час бойових дій в ході російсько-української війни. 16 грудня 2023 року він був похований на ділянці для поховання загиблих воїнів в Антитерористичній операції (АТО) Микулинецького кладовища в м. Тернополі, що підтверджується Свідоцтвом про поховання на тій же території меморіального комплексу для поховання загиблих воїнів на Микулинецькому кладовищі в м. Тернополі, що і син [PERSON] . Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 20.03.2023 постановлено залучити до участі у справі у процесуальному статусі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Український інститут національної пам`яті. 02.04.2024 на електронну пошту суду надійшов лист представника третьої особи Українського інституту національної пам`яті № 843/08-14-24 від 01 квітня 2024 року, зі змісту якого вбачається, що до компетенції Інституту не відносяться питання, викладенні у позовній заяві. Відтак, Інститут не має права надавати правову оцінку діям позивача та відповідача по суті справи та/або застосуванню норм Закону України «Про поховання та похоронну справу». В той же час Інститут інформує, що на звернення відповідача до Українського інституту національної пам`яті від 24 січня 2024 року щодо облаштування та зведення військового меморіального кладовища «Пантеон Героїв» у м. Тернопіль Інститутом висловлено позицію щодо облаштування та зведення військового меморіального кладовища «Пантеон Героїв» у м. Тернопіль. Під час розгляду справи уповноважений представник просить використовувати позицію інституту від 09 лютого 2024 року №387/2.1-08-24 (лист, адресований директору СКП «Ритуальна служба» ТМР С. Тлумацькому), без участі представників Інституту в судовому засіданні. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 24.05.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання. Представник позивача адвокат Притула О.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у позові та інших заявах по суті. Представник відповідача адвокат Редьква Н.М. у судовому засіданні у задоволені позовних вимог просив відмовити з мотивів викладених у відзиві, запереченнях та поясненнях. Сторона відповідача не погоджується із доводами [PERSON] , оскільки вважає, що її права не є порушеними. Представники третьої особи виконавчого комітету Тернопільської міської ради Мелех О. Р. та Друзюк Р. М. у судовому засіданні у задоволені позовних вимог просили відмовити у повному обсязі, оскільки поховання [PERSON] знаходиться на ділянці Микулинецького кладовища, яка виділялася для загиблих в АТО, де створено Пантеон Героїв Тернополя. Позивач була обізнана з місцем поховання сина та тим, що на Пантеоні будуть встановлені однакові пам`ятники, оскільки з сім`ями загиблих проводились збори на яких було прийнято це рішення. Представник Українського інституту національної пам`яті в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи за його відсутності. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні у задоволені позовних вимог просили відмовити, оскільки вважають, що [PERSON] повідомлялася про місце поховання свого сина як і про створення Пантеону Героїв Тернополя, де передбачено встановлення однакових пам`ятників для всіх загиблих в російсько- українській війні, а її незгода встановити намогильну споруду з пісковика може бути реалізована шляхом перепоховання загиблого. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, підтримала доводи сторони відповідача та позицію своєї довірительки, яка вважає, що право позивача не було порушено та не підлягає захисту, оскільки є прийняте рішення про однаковість пам`ятників загиблих на Пантеоні Героїв Тернополя. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю загиблого [PERSON] пояснила, що її син похований на Микулинецькому кладовищі в м. Тернополі, зокрема у місці де похований [PERSON] . Різниця між їхніми могилами в декілька рядів. ЇЇ син загинув [INFO] , а [PERSON] 28.11.22. Сина вона поховала 05.12.22 року, а [PERSON] похований 20.12.22 року. Збори, які організовувала Тернопільська міська рада вона почала відвідувати 20.02.2023. [PERSON] вказала, що можливо позивачка [PERSON] також була присутня на таких зборах. 20.02.23 року, на зборах скликаних Тернопільською міською радою, було запропоновано створити [PERSON] і було доведено до відома, що на могилах полеглих будуть встановлюватись козацький хрест і що пам`ятники будуть всі однакові. Були присутні міський голова [PERSON] , представники з культурних сфер, з пенсійного фонду та з інших різних напрямків. На зборах розглядалися різні питання, в тому числі питання про створення Пантеону. Вже 21.03.22 року міська рада прийняла рішення де будуть хоронити полеглих воїнів, на той час це була ділянка АТО 0,6 сотих, де хоронили воїнів, які загинули з 2014 року і на цій ділянці захоронили і їхніх синів. Оскільки захоронень було дуже багато, міська рада вирішила розширити ділянку АТО. Другі збори відбулися 18.05.23 на яких було представлено проект Пантеону та запропоновано варіант із сірого граніту. Всі присутні проголосували та погодились, але коли було представлено взірець із сірого граніту, який стояв в ритуальних службах, він нікому не сподобався, оскільки був тонкий, і вони почали звертатися до міського голови з тим, що вони не задоволені цим пам`ятником і не дозволять ставити такі пам`ятники на могилах своїх полеглих синів. Свідок пояснила, що [PERSON] , яка є дизайнером, опрацювала більше тисячі фотографій і тисячі слайдів, зібрала інформацію всіх військових цвинтарів із всього світу, козацьких цвинтарів, цвинтарів січових стрільців і виявилося, що є тенденція, зокрема від козацької доби, що на могилах встановлювались світлі об`ємні козацькі хрести з каменю пісковика. [PERSON] звернулася до міського голови і був віднайдений кар`єр в с. Струсів де є камінь світлий пісковик, який є майже білий. Свідок пояснила, що 15.08.2024 відбулись чергові збори на яких їм запропонували проект намогильних споруд з каменю пісковика та пояснили як буде виглядати [PERSON] . На зборах був весь зал людей, всі погодились, ніхто не висловлював думки проти. Міська рада запропонувала створити групу у «Вайбері», де реєструють кожну родину загиблого воїна, і вирішили в цій групі також проголосувати, так як не всі родини були присутні на зборах. В групі «Вайбер», учасником якої також була позивачка [PERSON] , всі мали можливість висловитися, було доступно розказано про що люди голосували. Були обговорення, але проти ніхто не виступив і ніхто не виступив як утримався. Документів проекту, або письмових положення не надавалось для ознайомлення. 16.08.23 року було прийнято рішення про створення Пантеону героїв у м. Тернополі. За це рішення проголосували всі депутати міськвиконкому. В той же день про те, що створюється такий [PERSON] було опубліковано на сайті міської ради. У Положенні було вказано, що всі роботи виконуються за кошти бюджету міської ради і ніхто з родичів не має право самовільно нічого робити. Всі про це знали і всі з цим погодились. Коли хоронили воїнів, похороном та витратами на поховання займалась міська рада і військкомат. Коли приходило сповіщення про загибель родича, було вказано, що воїна поховають на Алеї Героїв, оскільки тоді ще не було Пантеону. Також, якщо родичі хочуть поховати близьку людину в іншому місці, або мати місце біля своєї померлої близької людини, тоді пропонували кладовище на Довжанці. Також, пропонували фотографії шрифта, дати, написів на пам`ятниках, які мали бути. Пропонувалось скидати в групу у «Вайбер» фотографії своїх загиблих родичів, які мали бути відображені на намогильній плиті. Позивачка [PERSON] [INFO] також скинула на сайт фотографію свого сина, яку б вона хотіла бачити на його пам`ятнику. Роботи почалися в вересні. Свідок вказала, що це буде великий [PERSON] , де на меморіальній стіні будуть вписані всі зниклі воїни та воїни, які загинули від 2014 року. Свідок вказала, що дивлячись на споруджену Алею Героїв, яка з`явилась в 2014 році, де було дозволено кожній сім`ї ставити власний пам`ятник, ці поховання злились із цивільним кладовищем. Вона та інші родичі хотіли щоб частина кладовища була як у всьому світі, щоб це був військовий цвинтар, щоб були всі однакові надгробки, і це є пошана для воїнів. Крім цього, свідок пояснила, що в кожному ряді поховань по 6 загиблих воїнів. Заливали фундамент моноліт на всіх 6 воїнів, щоб він був міцніший. [PERSON] подала свою позовну заяву після того, як був залитий фундамент, щоб монтувати далі надгробок. Коли мали монтувати надгробні плити, всі 5 плит були поставлені, однак позивачці [PERSON] щось не сподобалось і вона не дозволила встановлювати намогильну споруду на могилі сина. Свідок пояснила, що цей фундамент розрахований під вагу хреста з каменю пісковика і якщо позивачка поставить важчий, це може розламати фундамент, він може перекоситися, можуть постраждати сусідні хрести. 27.06.24 був організований круглий стіл де [PERSON] представила проект для громади міста та були 15 родин загиблих воїнів, 24 громадських організацій, з них 15 молодіжних організацій. Усі підтримали цей проект. Крім цього, були збори 17.11.23 на яких тільки родина [PERSON] була проти [PERSON] . Було вирішено питання лавочок, а також флагштоку біля могили кожного воїна. Свідок пояснила, що не пам`ятає на яких саме зборах була присутня або відсутня [PERSON] , але бачила її неодноразово. [PERSON] на зборах не виступала, не заперечувала, нічого не пропонувала, сиділа, слухала і мовчала. Свідок додала, що на могилі сина позивачки тільки залитий фундамент, стоїть дерев`яний хрест. Надгробок і хрест кам`яний позивачка не дозволила встановити. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її син був похований на Алеї Героїв 23.01.23. На той час ще Пантеону Героїв не було. На перших зборах 20.02.23 вона та позивачка [PERSON] були присутні. На зборах було багато людей. Виступав мер міста, [PERSON] , [PERSON] , архітектор. Обговорювали питання створення Пантеону Героїв, щоб пам`ятники всіх загиблих Героїв були однакові, з`ясовували чи має хтось свої пропозиції, чи є хтось проти встановлення однакових пам`ятників, показувались проекти, фотографії, взірці. Пізніше на сайті міської ради оприлюднювались положення даного [PERSON] . Коли запропонували намогильні споруди із сірого каменю, всі відмовились. Далі вибрали з білого каменю, на що [PERSON] так само погоджувалась. [PERSON] на зборах не виступала, не заперечувала. Зі слів родичів загиблих героїв їй відомо, що 06.04.23 позивачка [PERSON] в створену загальну групу «Вайбер», в яку долучені всі родичі загиблих, скинула фотографію свого сина, яку б вона хотіла бачити на його пам`ятнику. До вересня 2023 року, коли монолітний фундамент на могилі сина позивачки [PERSON] був залитий, остання зі всім погоджувалась, однак коли майстри почали встановлювати на могилах плити, вона категорично стала проти встановлення однакових пам`ятників. Причин, чому позивачка не задоволена, вона не озвучувала, власних пропозицій вона не пропонувала. Коли її сповістили про загибель сина, представник ТЦК пояснив, що вона має право на захоронення сина біля родичів, або дають місце на кладовищі у Довжанці і дають їй місце біля сина, або ж на Алеї Героїв, де син буде захоронений сам і будуть пам`ятники всі одинакові. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що міською радою був запропонований проект для м. Тернополя. З цього приводу відбулися збори 20.02.23, на яких вона не була присутня. Наступні збори відбулись 18.05.23 на яких вона разом із архітектором представляла у співавторстві проект, який наразі є затвердженим, оскільки він був проголосований сім`ями. 15.08.23 було доопрацьовано проект і обговорено побажання сімей (влаштування біля могил: лавочки, лампадки, вази, флагштоки). На цих зборах були фактично внесені всі корективи і відповідно наступного дня, 16.08.23, даний проект було затверджено рішенням міської ради. Рішення про уніфікацію починалось з липня 22 року. Сім`ї загиблих почали обговорювати, як має виглядати сектор почесних військових поховань. Чи будуть всі різні, чи будуть всі окремі. Позивачка [PERSON] була присутня на цих зборах. Заперечень ніяких не висловлювала. Рішення приймалось шляхом голосування, підняттям рук за всі запропоновані проекти. Коли за цей проект підняли руки, було запитання до присутніх чи такі хто проти та чи є так, що утримались і оскільки таких не було, відповідно рішення було прийнято одноголосно. Чи був очільник комісії, або реєстр присутніх не знає. При вході була людина, яка записувала всіх присутніх на зборах, про що вони розписувались. Вони ставили свій порядковий номер, прізвище, ім`я. Збори тривали 2 год 30 хв. На зборах родичам загиблих пояснювали, що пам`ятники будуть однакові, пояснювали з якого матеріалу будуть виготовлятися пам`ятники та яка буде їхня форма. Також, головою міської ради було роз`яснено сім`ям, які вже встановили на могилах своїх близьких пам`ятники, що якщо вони згідні замінити на уніфікований взірець пам`ятника, то вони звичайно це можуть зробити, а ті хто не встановив, але вже замовив та вніс певну суму завдатку підрядникам, які будуть виготовляти пам`ятник, або відмінили замовлення, або, якщо їх підрядники не йдуть на зустріч, тоді міська рада буде з ними сама домовлятися, буде компенсовувати кошти людям, які вже віддали завдаток. Свідок пояснила, що креслення розробляв архітектор, який має ліцензію. Чи надавали присутнім сім`ям загиблих для ознайомлення проект положення про Пантеон їй невідомо і вона такого документу не презентувала, оскільки це не її зона відповідальності. За кілька місяців до презентації проекту, вона провела декілька досліджень і прийшла до висновків, що пісковик є достатньо довговічний. Немає проблем з встановленням пам`ятних знаків з даного матеріалу. Свідок пояснила, що є багато архітектурних пам`ятників яким вже сотні або тисячі років, які виготовлені із пісковика. Пісковик це така порода природнього каменю з якої побудовані 99,9% всіх архітектурних споруд у всьому світі. Крихкість до природніх умов у цього каменю нормальна. Про це свідчать козацькі поховання, оскільки більше 800 козацьких поховань із козацькими хрестами. На всіх цих хрестах, яким 400-500 років, можна прочитати епітафії і вони всі збережені. Однак, цей камінь потребує догляду. З родинами загиблих будуть обговорювати на наступний рік питання фізичної або хімічної обробки пам`ятників. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був присутній на трьох зборах родин загиблих воїнів, де вирішувалось питання про створення Пантеону Героїв та встановлення уніфікованих пам`ятників. Обговорювалось питання встановлення пам`ятників, якості цих пам`ятників. Також, показували слайди з фотографіями. Був представлений варіант сірого пам`ятника з граніту, який родинам не сподобався і він був відхилений. Наступний варіант, з яким погодились всі сім`ї загиблих воїнів був презентований [PERSON] . Голосування проводилось шляхом підняття рук. При сповіщенні про загибель сина йому повідомлялось про право на поховання сина на іншому кладовищі. На зборах ніяких документів на підпис йому не давали. Була людина, яка займалась підраховуванням голосів, або реєстром присутніх осіб. Сам документ - проект положення Пантеону Героїв, в якому було вказано його основні умови, міською радою не надавався. Сім`ям також було роз`яснено, якщо є такі родини, які вже замовили підрядникам виготовлення пам`ятників і не в змозі повернути кошти, тобто завдаток, тоді міська рада сама буде компенсовувати ці витрати. 6 пам`ятників загиблим воїнам знаходиться в єдиній зв`язці і якщо це буде технічно порушено, вони впадуть, буде порушений моноліт, який розрахований на 6 пам`ятників. Будівництво інших пам`ятників не допускається в проекті Пантеон Героїв. Позивачка [PERSON] була присутня на зборах, однак пропозицій або заперечень вона на висловлювала. Свідок [PERSON] пояснив, що він є керівником СПП «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради. При похованні військових родини отримують свідоцтва (повідомлення) від ТЦК. Після цього родина приходить в службу в реєстратуру з свідоцтвом про смерть і оформляє поховання. Перед цим і в ТЦК і в службі в реєстратурі родині пропонується вибір місця поховання загиблого - одинарне на Микулинецькому кладовищі на Пантеоні Героїв і також на військовому секторі на новому кладовищі, який відведений на П. Батьківського, на якому пропонується родинам одинарне, двійне, трійне місце, де вони можуть робити за вибором свій пам`ятник, або такий самий як на Пантеоні Героїв за кошти місцевого бюджету. Гр. Башнянин при реєстрації поховання пропонувалось або на новому кладовищі, або на Пантеоні Героїв про що обов`язково повідомляється, що це одинарне почесне поховання і пам`ятник має бути такий як на Пантеоні згідно Положення про Пантеон. При оформленні поховання, [PERSON] розписувалась в реєстраційних облікових журналах та підписала договір замовлення на поховання. Чи було в цьому журналі вказано, що це буде поховання почесне з встановленням уніфікованих пам`ятників він не пам`ятає, так як з самого початку договору на погодження такого поховання, не було. З цього питання проводились неодноразові збори. Перший зразок пам`ятника був з граніту одинарний, він стояв в приміщенні СПП «Ритуальної служби», де родичі могли прийти подивитися, затвердити. Пам`ятник з сірого граніту родинами не було погоджено, після чого було запропоновано з сірого пісковика. Був розроблений ескізний проект і на загальних зборах родичи погодили саме цей варіант, який на даний момент встановлюється. На перших зборах, коли було прийнято рішення, ніхто з присутніх родичів не заперечував про встановлення індивідуального пам`ятника для всіх загиблих. Вже пізніше на наступних зборах родина [PERSON] почали висловлювати незадоволення та говорили, що хочуть встановити власний пам`ятник. На сьогоднішній день не встановлена надмогильна споруда чи пам`ятник на могилі сина [PERSON] . З технічної точки зору на місці поховання сина позивачки неможливо встановити надмогильну плиту іншого розміру, тому що є шість могил, які між собою зав`язуються арматурою, разом заливаються. Свідок пояснив, що декілька разів зустрічав [PERSON] на Пантеоні Героїв, біля могили, коли вже був залитий фундамент, вона говорила що не хоче і не буде встановлювати пам`ятник. Пояснень з приводу цього вона не надавала. Коли заливалися ряди могил [PERSON] все влаштовувало. Процес залиття могил дуже довгий, приблизно 2-3 тижні. Спочатку викопували могилу відповідної глибини, ставили опалубки, заливали фундамент. Так як [PERSON] часто приходить на могилу сина, вона весь цей процес бачила, бачила як заливалися попередені ряди, як вони були скріплені. А коли вже був залитий фундамент, вже стояли на сусідніх могилах пам`ятники, [PERSON] почала заперечувати та не погоджуватись. Також, свідок пояснив, що 20 грудня 2022 року, на момент поховання, не було документів, які б свідчили про те, що [PERSON] буде саме Пантеоном Героїв і що це будуть уніфіковані споруди. Поховання з 2014 року, коли було ще АТО, не було прийнято таке рішення, ніхто не думав, що буде така кількість загиблих військових. Коли почалась війна у 2022 році, таке рішення було прийнято, що це буде відведений військовий сектор з одинарним похованням військових, а пізніше що це буде [PERSON] . З часів АТО були захоронення індивідуальні, а з лютого 2022 року було продовжено ряди, де захоронені [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок пояснив, що при реєстрації поховання родичам видається свідоцтво про поховання, де чітко вказано на якій ділянці буде проводитися захоронення. Їм повідомлялося, що захоронення відбудеться на ділянці АТО згідно прийнятому наказу. Ним був прийнятий Наказ, що на цій ділянці будуть поховані військові, а пізніше був прийнятий Наказ про те, що відповідно до Положення передбачається уніфікація і одинарні могили. Люди про це знали. При реєстрації їм про це повідомлялося, також про це вказано у свідоцтві про поховання. В ритуальній службі після других зборів, коли люди почали висловлювати претензії щодо встановлення індивідуальних могил та пам`ятників, було введено необхідність наявності підписів родичів загиблих, тобто згоди на те, що на цій території будуть встановлюватись могили індивідуального взірця. Додатково свідок пояснив, що шість могил з`єднані між собою однією конструкцією, знаходиться в єдиній зв`язці і якщо це буде технічно порушено, може статись так, що вони впадуть, буде порушений моноліт, який розрахований на шість пам`ятників, оскільки конструкція дуже важка. 16.04.2023 [PERSON] , як і всі інші близькі родичі загиблих, надала взірець фотографії, яка мала бути на пам`ятнику. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи доводи учасників справи, викладені в заявах по суті спору, заслухавши пояснення свідків, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.12.1996 Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Тернопільської міської Ради народних депутатів. 05.08.2017 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 05.08.2017 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. [PERSON] в період з 06.11.2022 по 28.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресєю російської федерації проти України, перебуваючи в Херсонській області, м.Бахмут Донецької області. Підстава: бойове розпорядження 16/2/1/14/817дск від 31.10.2022, бойове розпорядження Командувача СВ ЗСУ №768т від 12.11.2022, бойовий наказ командира 1 БТГР 1/дск/ПКП від 08.11.2022, бойовий наказ командира 1 БТГР №6/дск/ОКП від 21.11.2022, що стверджується довідкою №1807 виданою 17.02.2023 Військовою частиною [NUMBER] Міністерства оборони України. Як вбачається із змісту сповіщення сім`ї № 7246, [PERSON] , [INFO] , оператор 4 протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки 1 штурмового батальйону військової частини [NUMBER] , який з 28.11.2022 вважався зниклим безвісти, вірний військовій присязі приймаючи участь у заходах із забезпечення оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, виявивши стійкість і мужність, загинув під час виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом територіальної цілісності та суверенітету України в районі населеного пункту Бахмут Донецької області. Згідно Свідоцтва про поховання, яке видано [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер 753, поховання померлого [PERSON] здійснено [INFO] на ділянці № АТО, в одинарній могилі, на Микулинецькому кладовищі розміщеному в м. Тернополі. У свідоцтві зазначено, що відповідно до ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» користувач має право на встановлення намогильної споруди в межах виділеної земельної ділянки для поховання чи надання згоди на встановлення намогильної споруди іншим членам родини; вирішення питань про проведення підховання в зазначену могилу інших померлих членів родини, розпорядження щодо догляду за могилою; здійснення інших дій, пов`язаних з використанням місця поховання, якщо це не суперечить чинному законодавству. В матеріалах справи міститься копія договору-замовлення на організацію та проведення поховання № 753 від 20.12.2022 щодо поховання померлого [PERSON] на Микулинецькому кладовищі, в графі замовник вказано [PERSON] . 02.10.2023 [PERSON] звернулася до міського голови м.Тернополя Надала С.В. із заявою, в якій відмовилася від встановлення пам`ятника її сину [PERSON] відповідно до ст.25 Закону України «Про поховання та похоронну справу». Листом №24123-Ф/2023 від 02.11.2023 Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, на звернення [PERSON] повідомив, що за результатами спільного обговорення питання причетними структурними підрозділами, виконання робіт з встановлення пам`ятника на могилі [PERSON] передбачено в наступному році. З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 30 листопада 2016 року № 1027 «Про виділення території під меморіальний комплекс» погоджено СКП «Ритуальна служба» ТМР використання земельної ділянки площею 0,06 га під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції та померлих внаслідок отриманих поранень в зоні АТО, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у II Світовій війні (сектор 7) на міському кладовищі за адресою [ADDRESS] , що також узгоджується з викопіюванням з топографо-геодезичного плану м. Тернопіль. Наказом начальника СКП «Ритуальна служба» ТМР С. Тлумацького № 24 від 08 березня 2022 року «Про впорядкування поховання військових» передбачено здійснення поховання загиблих військових у війні російської федерації проти України на земельній ділянці площею 0,06 га, виділеній під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичних операціях, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у [NUMBER] світовій війні (сектор 7) на Микулинецькому кладовищі за адресою [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-7400404322023, сформованого 02 червня 2023 року, земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:09004:0357 загальною площею 21.1505 га за адресою [ADDRESS] , перебуває у комунальній власності; вид цільового призначення земельної ділянки: 03.12 Для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування. Додатком до цього витягу є кадастровий план земельної ділянки. Рішенням Тернопільської міської ради № 8/26/36 від 09 червня 2023 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель м. Тернополя зокрема земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:09004:0357 загальною площею 21.1505 га, яка надана СКП «Ритуальна служба» ТМР у постійне користування для обслуговування та утримання міського кладовища за адресою [ADDRESS] . На підтвердження участі сімей загиблих у проведенні зборів та обговорень з приводу створення Пантеону Героїв м.Тернопіль Суду надано протокол № 1 від 23 лютого 2023 року, протокол № 2 від 18 травня 2023 року та протокол № 3 від 15 серпня 2023 року. Відповідно до акту № 54 для надання послуг на поховання померлих осіб, які загинули в бойових діях у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за грудень 2022 року ( [PERSON] ), складеного між начальником СКП «Ритуальна служба» ТМР С. Тлумацьким (Виконавець) та начальником УЖКГБ та Е О. Соколовським (Замовник) 16.11.2022, Виконавцем було надано послуги на суму 9075 грн, що включає послуги по викопці могили, послуги авто катафалка, прапор України, тимчасовий пам`ятний знак, флагшток. Наказом начальника СКП «Ритуальна служба» ТМР № 52 від 17 серпня 2023 року передбачено: здійснювати почесні поховання загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України у війні російської федерації проти України у відповідності до Положення про Пантеон Героїв Тернополя на земельній ділянці площею 0,06 га, виділеній під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у [NUMBER] світовій війні (сектор 7) на Микулинецькому кладовищі за адресою [ADDRESS] ; виділення місця для поховання загиблого (померлого) здійснюється СКП «Ритуальна служба» ТМР на підставі підписаного договору-замовлення; після проведення чину поховання на кожній могилі встановлюються намогильні споруди відповідно до затвердженого зразка і розміру, передбаченого додатком до Положення про Пантеон Героїв Тернополя, погодженого рішенням виконавчого комітету міської ради № 975 від 16 серпня 2023 року. Судом були досліджені докази подані третіми особами, зокрема Лікарські свідоцтва про смерть, які видані родинам загиблих СКП «Ритуальна служба» ТМР та видано Свідоцтва про поховання: [PERSON] (матері загиблого [PERSON] ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № 1106 від 01 березня 2023 року; [PERSON] (батьку загиблого [PERSON] ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № 222 від 20 серпня 2022 року; [PERSON] (матері загиблого [PERSON] ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № 567 від 12 листопада 2022 року; [PERSON] (матері загиблого [PERSON] ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № 953 від 30 січня 2023 року; [PERSON] (матері загиблого [PERSON] ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № 671 від 05 грудня 2022 року; [PERSON] (матері загиблого [PERSON] ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № 728 від 15 грудня 2022 року; [PERSON] (дружині загиблого [PERSON] ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № 982 від 03 лютого 2023 року; [PERSON] (матері загиблого [PERSON] ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № 1048 від 15 лютого 2023 року; [PERSON] (матері загиблого [PERSON] ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № 1440 від 18 травня 2023 року; [PERSON] (дружині загиблого [PERSON] ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № 1126 від 08 березня 2023 року. У вищеописаних свідоцтвах про поховання зазначено, що поховання загиблих здійснено на ділянці № АТО, в одинарних могилах, на Микулинецькому кладовищі розміщеному в м. Тернополі. При цьому, інформація щодо номера ділянки (сектору), ряду, місця поховання не зазначена. На звернення керівника СКП «Ритуальна служба» ТМР від 24 січня 2024 року Український інститут національної пам`яті листом № 387/2.1-08-24 від 09 лютого 2024 року адресував відповідачу відповідь про те, що Інститут вважає за доцільне при створенні локальних військових секторів поховань керуватись та дотримуватись норм законодавства щодо Національного військового меморіального кладовища, а саме Закону України № 3505-ІХ від 08.12.2023. Оскільки Національне військове меморіальне кладовище є проектом загальнонаціонального значення, то основні ідеї та положення вказаного Закону України мають бути враховані й під час створення локальних військових меморіальних об`єктів та просторів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав. Це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Відповідно до частини другої\~статті 55 Конституції України\~кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої\~статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду; таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.\~Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. В судовому порядку встановлено, що СКП «Ритуальна служба» ТМР є окремою юридичною особою органу місцевого самоврядування, основним видом діяльності якої є організація поховань і надання суміжних послуг. Згідно ст. 1 Закону України «Про поховання та похоронну справу» (далі Закон) поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб`єктів господарювання, спрямована на: забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого; забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є; створення та експлуатацію об`єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань; організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих); надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності. Статтею 2 цього Закону дано визначення наступним термінам: місце поховання - кладовище, крематорій, колумбарій або інша будівля чи споруда, призначена для організації поховання померлих; \~місце почесного поховання - спеціально відведена земельна ділянка на території кладовища чи за його межами, призначена для організації почесних поховань, а також Національне військове меморіальне кладовище;\~могила - місце на кладовищі, у крематорії, колумбарії або в іншій будівлі чи споруді, призначеній для організації поховання померлих, де похована труна з тілом померлого чи урна з прахом; кладовище - відведена в установленому законом порядку земельна ділянка з облаштованими могилами та/або побудованими крематоріями, колумбаріями чи іншими будівлями та спорудами, призначеними для організації поховання та утримання місць поховань; користувач місця поховання (місця родинного поховання) - особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання, передбачене\~статтею 25\~цього Закону; Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону, нормативно-правові акти в галузі поховання складаються з: \~обов`язкових містобудівних, екологічних вимог та санітарно-гігієнічних норм щодо створення та функціонування кладовищ, крематоріїв, інших місць поховань; \~необхідного мінімального переліку вимог щодо порядку організації поховання померлих і ритуального обслуговування населення; \~єдиної методики визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку видів ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності. Органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції: \~1) вирішують відповідно до закону питання про відведення земельних ділянок для організації місць поховання, крім випадків, передбачених\~статтею 23-1\~цього Закону; \~2) забезпечують будівництво, утримання в належному стані та охорону місць поховання, крім випадків, передбачених\~статтею 23-1\~цього Закону; \~3) створюють ритуальні служби; \~4) вирішують питання про надання за рахунок коштів місцевих бюджетів ритуальних послуг у зв`язку з похованням самотніх громадян, ветеранів війни та праці, а також інших категорій малозабезпечених громадян; про надання допомоги на поховання померлих громадян в інших випадках, передбачених цим Законом; \~5) здійснюють контроль за дотриманням законодавства стосовно захисту прав споживачів у частині надання суб`єктами господарювання ритуальних послуг та реалізацією ними предметів ритуальної належності; \~6) здійснюють інші повноваження, передбачені цим та іншими законами. \~Для організації (утворення), будівництва, утримання в належному стані та охорони місць поховання сільські, селищні, міські ради можуть створювати спеціалізовані комунальні підприємства (ч. 5 ст. 8 Закону). Статтею 9 цього Закону визначено, що ритуальні служби - спеціалізовані комунальні підприємства, що створюються органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом, з метою здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності, передбаченим\~пунктом 2\~частини другої статті 8 цього Закону. \~Ритуальні служби можуть також надавати ритуальні послуги, не передбачені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності, виготовляти предмети ритуальної належності. Тарифи щодо оплати таких послуг та предметів ритуальної належності встановлюються в межах, визначених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Для розміщення місця поховання рішенням уповноваженого органу в установленому законом порядку відповідному спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування надається земельна ділянка. \~Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують планування та впорядкування території місць поховання згідно з генеральними планами забудови відповідних населених пунктів та іншої містобудівної документації з дотриманням обов`язкових містобудівних, екологічних та санітарно-гігієнічних вимог. \~Рішенням виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у місцях поховання можуть бути відведені сектори для почесних поховань, поховання померлих (загиблих) військовослужбовців (сектори військових поховань), а також сектори для поховання померлих за національною чи релігійною ознакою. \~Для почесних поховань органи місцевого самоврядування можуть відводити земельні ділянки поза територією місць поховання, на яких створюються меморіальні бульвари, сквери, парки і кургани Слави. \~Поділ кладовищ на розряди за майновим станом не допускається. \~Порядок функціонування місць поховань визначається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради (ст. 23 Закону). Частинами 3, 4, 5, 6 ст. 25 Закону визначено, що після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. \~Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. \~На могилах (місцях родинного поховання) можуть встановлюватися намогильні споруди, склепи за індивідуальним замовленням у межах, встановлених для могили (родинного поховання). Встановлені намогильні споруди, склепи реєструються спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі обліку намогильних споруд, форму якої затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.\~Забороняється здійснювати поховання інших померлих (підпоховання), встановлення намогильної споруди, склепу без згоди користувача місця поховання (користувача місця родинного поховання). З метою реалізації положень\~Закону України «Про поховання та похоронну справу»,\~наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 року № 193, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2004 року за № 1110/9709 «Про затвердження нормативно - правових актів щодо реалізації Закону України «Про поховання та похоронну справу» затверджено такі документи: типове положення про ритуальну службу в Україні; необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг; необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення; порядок утримання кладовищ та інших місць поховань (далі - Порядок утримання кладовищ № 193). Так, у відповідності до п.1.1 Порядку утримання кладовищ № 193, для розміщення місця поховання спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування відповідно до вимог земельного законодавства та гігієнічних вимог щодо облаштування і утримання кладовищ у населених пунктах України (ДСанПіН 2.2.2.028.99) надається земельна ділянка. Наявність місця поховання передбачається проектом планування та забудови населеного пункту з урахуванням подальшого розширення його території. Згідно п. 2.8 та п. 2.9 Порядку утримання кладовищ № 193 під кожну могилу надається ділянка таких розмірів: одинарне поховання розмір земельної ділянки 3,3 кв. м, довжина 2,2 м, ширина 1,5 м, розмір могили: довжина 2,0 м, ширина 1,0 м. Рішенням виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у місцях поховання можуть бути відведені сектори для почесних поховань, поховання померлих (загиблих) військовослужбовців (сектори військових поховань), а також сектори для поховання померлих за національною чи релігійною ознакою.\~Рішення про почесне поховання приймається в кожному конкретному випадку. У відповідності до п. 2.11 Порядку утримання кладовищ № 193, після здійснення поховання Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання видається відповідне свідоцтво про поховання, яке дає право на встановлення намогильної споруди в межах могили, вирішення питання про проведення підпоховання, облаштування місця поховання, здійснення інших дій, які не суперечать чинному законодавству. Згідно з п. 2.13 Порядку утримання кладовищ № 193, на могилах (місцях родинного поховання), у межах наданої земельної ділянки, можуть установлюватися намогильні споруди та елементи благоустрою могили. Для установлення намогильної споруди до ритуальної служби або виконавчого органу сільської, селищної, міської ради подаються такі документи: оригінал свідоцтва про смерть похованого; свідоцтво про поховання або в разі його відсутності письмову згоду користувача місця поховання (користувача місця родинного поховання) на встановлення намогильної споруди; документи, що підтверджують придбання намогильної споруди, її ціну та дату реалізації; реквізити виконавця намогильної споруди. Одразу після отримання ритуальною службою або виконавчим органом сільської, селищної, міської ради документів, визначених у цьому пункті, вони мають забезпечити безперешкодний доступ на територію кладовища транспортного засобу, на якому перевозиться намогильна споруда, визначена у документі. Згідно Свідоцтва про поховання, яке видано [PERSON] 20.12.2022 реєстраційний номер 753, поховання померлого [PERSON] здійснено [INFO] на ділянці № АТО, в одинарній могилі, на Микулинецькому кладовищі розміщеному в м. Тернополі. На цій ділянці поховані [PERSON] , свідоцтво про поховання реєстраційний № 1106 від 01 березня 2023 року, [PERSON] , свідоцтво про поховання реєстраційний № 222 від 20 серпня 2022 року, [PERSON] , свідоцтво про поховання реєстраційний № 567 від 12 листопада 2022 року, [PERSON] , свідоцтво про поховання реєстраційний № 953 від 30 січня 2023 року, [PERSON] , свідоцтво про поховання реєстраційний № 671 від 05 грудня 2022 року, [PERSON] , свідоцтво про поховання реєстраційний № 1440 від 18 травня 2023 року, [PERSON] , свідоцтво про поховання реєстраційний № 728 від 15 грудня 2022 року, [PERSON] , свідоцтво про поховання реєстраційний № 982 від 03 лютого 2023 року, [PERSON] , свідоцтво про поховання реєстраційний № 1048 від 15 лютого 2023 року, [PERSON] , свідоцтво про поховання реєстраційний № 1126 від 08 березня 2023 року, які також приймали участь у заходах із забезпечення оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України. У наведених вище свідоцтвах про поховання загиблих зазначена ділянка № АТО, одинарна могила, на Микулинецькому кладовищі розміщеному в м. Тернополі. Згідно витягу з Державного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-7400404322023, сформованого 02 червня 2023 року, земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:09004:0357 загальною площею 21.1505 га за адресою [ADDRESS] , перебуває у комунальній власності, передана Тернопільською міською радою у постійне користування СКП «Ритуальна служба» ТМР для обслуговування та утримання міського кладовища за адресою [ADDRESS] . Статус земельної ділянки, на якій здійснено поховання [PERSON] , узгоджений рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 30 листопада 2016 року № 1027 «Про виділення території під меморіальний комплекс», яким СКП «Ритуальна служба» ТМР було погоджено використання земельної ділянки площею 0,06 га під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції та померлих внаслідок отриманих поранень в зоні АТО, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у II Світовій війні (сектор 7) на міському кладовищі за адресою [ADDRESS] . Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до\~Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою, що регламентовано ст.\~123 Земельного Кодексу України. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні було введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває на час вирішення виниклого спору. У зв`язку з тим, що розпочалася повномасштабна війна, з метою впорядкування поховань загиблих після 24 лютого 2022 року воїнів, Наказом начальника СКП «Ритуальна служба» ТМР С. Тлумацького № 24 від 08 березня 2022 року «Про впорядкування поховання військових» визначено, що здійснення поховання загиблих військових у війні російської федерації проти України проводиться на земельній ділянці площею 0,06 га, виділеній під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичних операціях, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у 2 світовій війні (сектор 7) на Микулинецькому кладовищі за адресою [ADDRESS] . Ці обставини були підтверджені показами свідка [PERSON] , який також повідомив, що дана ділянка є місцем, де облаштовується Пантеон Героїв Тернополя. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 16 серпня 2023 року № 975, яке є у вільному доступі в мережі Інтернет та з яким сторони по справі та треті особи обізнані, погоджено Положення про Пантеон Героїв Тернополя. Положення регламентує порядок діяльності Пантеону Героїв Тернополя та здійснення почесних поховань на його території загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, забезпечували виконання службових обов`язків та присяги на вірність Українському народу. Метою створення Пантеону Героїв Тернополя є гідне вшанування загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, забезпечували виконання службових обов`язків та присяги на вірність Українському народу та віддання їм належних військових почестей. За змістом цього Положення, яке є чинним на час вирішення судом виниклого спору, поховання загиблого (померлого) здійснюється СКП «Ритуальна служба» ТМР у строк, визначений договором-замовлення. \~Витрати на почесне поховання загиблих (померлих) осіб на\~території\~Пантеону Героїв\~Тернополя\~та витрати на\~виготовлення і встановлення намогильної споруди,\~здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету відповідно до закону або за рахунок коштів статутного капіталу СКП «Ритуальна служба» ТМР\~(пункт 8 Положення). За зверненням виконавця волевиявлення загиблого (померлого), особи, яка зобов`язалася поховати загиблого (померлого) відповідно до законодавства, або замовника поховання загиблого (померлого) на території\~Пантеону героїв\~Тернополя виділяється місце для поховання загиблого (померлого) відповідно до затвердженої проектної документації.\~(пункт 9 Положення). За змістом пунктів 10-11 Положення про Пантеон Героїв Тернополя, виділення місця для поховання загиблого (померлого) здійснюється СКП «Ритуальна служба» ТМР на підставі підписаного договору-замовлення \~. Довжина могили повинна бути не менше двох метрів, ширина - 1 метр, глибина - не менше ніж 1,5 метра від поверхні землі до кришки труни з урахуванням місцевих ґрунтово-кліматичних умов. \~Для поховання урни з прахом у землю виділяється місце розміром 0,8 на 0,8 метра. Глибина поховання не нормується. Поховання загиблих (померлих)\~на території\~Пантеону Героїв\~Тернополя\~здійснюється з військовими почестями та базується на принципах створення рівних умов для поховання незалежно від їх раси, кольору шкіри, політичних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.\~ Пунктами 15-16 вказаного вище Полощення, передбачено, що намогильні споруди виготовляються відповідно до затвердженого зразка і розмірів намогильної споруди, (згідно Додатку). Намогильна споруда, складається з пам`ятника, постаменту та намогильної плити. Пам`ятник у формі мальтійського хреста, інші елементи намогильної споруди прямокутної форми виготовляються з природного каменю, завтовшки не менш як 30 сантиметрів.\~На лицьовій поверхні пам`ятника карбується портрет загиблого (померлого) виготовлений з фото-скла чорно-білих кольорів, дата його народження і смерті, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), військове звання, а також за бажанням виконавця волевиявлення загиблого (померлого) або особи, яка зобов`язалася його поховати, можуть карбуватися за наявності, нагороди.\~ Отож, вказане Положення встановлює уніфікованість до могил та намогильних споруд, які розташовуються на території Пантеону Героїв Тернополя, оскільки ним передбачено розмір могили та затверджено зразок і розміри намогильної споруди. Прийняттю цього Положення передувало обговорення сім`ями загиблих однаковості намогильних споруд на громадських слуханнях, у месенджері «Viber», що було підтверджено показами свідків, а щодо загальної концепції Пантеону Героїв Тернополя, то представниками органу місцевого самоврядування, безпосередньо міським головою, за участі начальника СКП «Ритуальна служба» ТМР, з сім`ями загиблих проводилися збори, про що надано протокол № 1 від 23 лютого 2023 року, протокол № 2 від 18 травня 2023 року та протокол № 3 від 15 серпня 2023 року. Позивач [PERSON] брала участь в обговореннях та була обізнана облаштування однакових намогильних споруд. [PERSON] , на час вирішення виниклого спору, є користувачем місця поховання сина [PERSON] , оскільки володіє\~свідоцтвом про смерть похованого і свідоцтвом про поховання, що узгоджується зі змістом ст. ст. 2, 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу». Як встановлено в судовому засіданні предметом виниклого спору є ряд вимог, зокрема і визнання незаконними дій СКП «Ритуальна служба» ТМР щодо визначення розміру земельної ділянки, виділеної під могилу одинарного поховання щодо поховання загиблого [PERSON] , [INFO] , на території кладовища [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Щодо цієї вимоги, то з урахуванням вже встановлених вище обставин, Суд зуважує, що поховання загиблого [PERSON] здійснено 20 грудня 2022 року на ділянці № АТО, в одинарній могилі, на Микулинецькому кладовищі, розміщеному в м.Тернополі, про що [PERSON] видано Свідоцтво про поховання від 20.12.2022, реєстраційний номер 753. Яв було встановлено при розгляді вказаної справи, рішенням органу місцевого самоврядування було погоджено СКП «Ритуальна служба» ТМР використання земельної ділянки площею 0,06 га під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції та померлих внаслідок отриманих поранень в зоні АТО, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у II Світовій війні (сектор 7) на міському кладовищі за адресою [ADDRESS] . Наказом начальника СКП «Ритуальна служба» ТМР С. Тлумацького № 24 від 08 березня 2022 року «Про впорядкування поховання військових» визначено, що здійснення поховання загиблих військових у війні російської федерації проти України проводиться на земельній ділянці площею 0,06 га, виділеній під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичних операціях, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у [NUMBER] світовій війні (сектор 7) на Микулинецькому кладовищі за адресою [ADDRESS] . Могила [PERSON] розміщена в секторі, де облаштовується Пантеон Героїв Тернополя, що також підтверджено показами свідків. Також, відповідно до акту № 54 для надання послуг на поховання померлих осіб, які загинули в бойових діях у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за грудень 2022 року ( [PERSON] ), складеного між начальником СКП «Ритуальна служба» ТМР С. Тлумацьким (Виконавець) та начальником УЖКГБ та Е [PERSON] (Замовник) 16.11.2022, Виконавцем було надано послуги на суму 9075 грн, що включає послуги по викопці могили, послуги авто катафалка, прапор України, тимчасовий пам`ятний знак, флагшток. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] обізнана про місце поховання полеглого сина [PERSON] , як і про розміри земельної ділянки та могили, яка надається під одинарне поховання, про що зазначено і у змісті позову, однак не погоджується з ними. З приводу вимоги про визнання незаконними дій СКП «Ритуальна служба» ТМР щодо встановлення намогильних споруд на земельній ділянці, виділеній під могилу одинарного поховання загиблого [PERSON] , [INFO] , на території міського [ADDRESS] ) без згоди його близьких родичів, то в цій частині вимог право позивача не є порушене, оскільки відповідач не вчиняв дій на які покликається позивач. Щодо вимоги позивача про визнання незаконними дій СКП «Ритуальна служба» ТМР в частині вчинення їй та членам її сім`ї перешкод щодо встановлення намогильних споруд на земельній ділянці, виділеній під могилу одинарного поховання загиблого [PERSON] , [INFO] , на території [ADDRESS] ), то Суд звертає увагу на наступне. Згідно з п.\~2.13 Порядку утримання кладовищ №\~193, на що суд посилався вище, на могилах (місцях родинного поховання), у межах наданої земельної ділянки, можуть установлюватися намогильні споруди та елементи благоустрою могили. Для установлення намогильної споруди до ритуальної служби або виконавчого органу сільської, селищної, міської ради подаються такі документи:\~оригінал свідоцтва про смерть похованого;\~свідоцтво про поховання або в разі його відсутності письмову згоду користувача місця поховання (користувача місця родинного поховання) на встановлення намогильної споруди;\~документи, що підтверджують придбання намогильної споруди, її ціну та дату реалізації;\~реквізити виконавця намогильної споруди. Таке звернення [PERSON] до відповідача не надходило, суд цього не встановив. Крім того, Положення про Пантеон Героїв Тернополя\~встановлює уніфікованість до могил та намогильних споруд, які розташовуються на території Пантеону Героїв Тернополя, облаштування якого триває і на час розгляду справи, оскільки ним передбачено розмір могили та затверджено зразок і розміри намогильної споруди. Відтак, підстав вважати незаконними дії відповідача в цій частині позовних вимог, немає. Зокрема, як вже було встановлено Судом, пунктами 15, 16 Положення про Пантеон Героїв Тернополя, передбачено, що намогильні споруди виготовляються відповідно до затвердженого зразка і розмірів намогильної споруди, (згідно Додатку). Намогильна споруда, складається з пам`ятника, постаменту та намогильної плити. Пам`ятник у формі мальтійського хреста, інші елементи намогильної споруди прямокутної форми виготовляються з природного каменю, завтовшки не менш як 30 сантиметрів. На лицьовій поверхні пам`ятника карбується портрет загиблого (померлого) виготовлений з фото-скла чорно-білих кольорів, дата його народження і смерті, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), військове звання, а також за бажанням виконавця волевиявлення загиблого (померлого) або особи, яка зобов`язалася його поховати, можуть карбуватися за наявності, нагороди. Що ж стосується позовних вимог [PERSON] , в яких вона просить суд зобов`язати СКП «Ритуальна служба» ТМР не встановлювати намогильних споруд на земельній ділянці, виділеній під могилу одинарного поховання щодо поховання загиблого [PERSON] , [INFO] , на території міського кладовища Микулинецького ( [ADDRESS] ) без згоди його близьких родичів та не чинити перешкод позивачу та членам його сім`ї у встановленні намогильної споруди індивідуального замовлення на могилі загиблого [PERSON] , [INFO] , у межах фактично виділеної під його поховання земельної ділянки на території міського кладовища Микулинецького за адресою: [ADDRESS] , Суд вважає, що вони до задоволення не підлягають, оскільки права позивача в даному випадку не є порушеними, так як при розгляді справи судом не було здобуто доказів, які б свідчили, що СКП «Ритуальна служба» ТМР діяло незаконно, а тому відсутні підстави зобов`язувати відповідача до вчинення дій, про які просить позивач. Судом встановлено, що метою створення Пантеону Героїв Тернополя є гідне вшанування загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, забезпечували виконання службових обов`язків та присяги на вірність Українському народу та віддання їм належних військових почестей. У зв`язку із чим, Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради було погоджено вказане Положення, метою якого є встановлення уніфікованості до могил та намогильних споруд, які розташовуються на території Пантеону Героїв Тернополя, оскільки ним передбачено розмір могили та затверджено зразок і розміри намогильної споруди. Виходчи із навденого суд вважажє, що у задовленні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed