Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі Філії «ВП «Хмельницька атомна електрична станція» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначається, що АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі Філії «ВП «Хмельницька атомна електрична станція» займає монопольне (домінуюче) становище на ринку з надання послуг із централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води, водовідведення та є єдиним підприємством та території м. Нетішин, що надає послуги з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, водовідведення. Відповідач є власником кімнати за адресою: [ADDRESS] , в якій він зареєстрований, і яка забезпечується комунальними послугами, а саме послугами з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, а також водовідведення, що надаються позивачем, а саме Філією «ВП «Хмельницька АЕС». 16.01.2024 [PERSON] були підписані заяви-приєднання: до індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 21.01.2024 № 86/24256/63-124-SD-24-21965; до індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 24.01.2024 № 86/24255/63-124-SD-24-21964; до індивідуального договору про надання послуг із централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 24.01.2024 № 86/24254/63-124-SD-24-21963, відповідно до умов яких підприємство взяло на себе обов?язок постачати відповідачу вчасно та відповідної якості зазначені послуги, а останній зобов?язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги у строки і на умовах, що передбачені цими договорами. [PERSON] у повному обсязі користувався комунальними послугами, які надавалися позивачем, при цьому жодних претензій щодо якості та кількості послуг від нього не надходило, при цьому належним чином не виконував свої зобов`язання по їх оплаті, внаслідок чого за ним виникла заборгованість за спожиті комунальні послуги за період часу з березня 2017 року по травень 2024 року включно у розмірі 16370,99 грн, що призвело до порушення права позивача на своєчасне та повне отримання плати за спожиті послуги. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь грошові кошти у загальному розмірі 17919,29 грн, а саме: 1) 16370,99 грн заборгованість за спожиті комунальні послуги за період часу з березня 2017 року по травень 2024 року; 2) 1157,61 грн інфляційні втрати за весь час прострочки; 3) 390,69 грн три відсотки річних, а також судовий збір у розмірі 3028 грн. 14.08.2024 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 26). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , який на підставі договору дарування від 16.01.2014 є власником кімнати за адресою: [ADDRESS] , де відповідач зареєстрований з 13.01.2015 по теперішній час, 16.01.2024 підписав заяви-приєднання до індивідуальних договорів з Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція»: про надання послуги з постачання теплової енергії № 86/24256/63-124-SD-24-21965; до індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води № 86/24255/63-124-SD-24-21964; до індивідуального договору про надання послуг із централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 86/24254/63-124-SD-24-21963, на підставі яких став споживачем відповідних комунальних послуг за вказаною адресою (14, 15, 16, 17, 18, 19, 25). Водночас із довідки про стан заборгованості [PERSON] вбачається, що останній станом на 31.05.2024 має заборгованість перед позивачем у розмірі 16370,99 грн за надані послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за вказаною адресою, що утворилася за період із березня 2017 року по\~травень 2024 року включно (а.с. 5-6). Також позивачем були надані суду розрахунки (з якими суд погоджується) інфляційних втрат за весь час прострочки, що становлять 1157,61 грн, а також 3% річних від простроченої суми, що склали 390,69 грн (а.с. 7-12). Відповідно до ч. 1. ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначається у ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1\~ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 67, 68,\~162\~Житлового кодексу\~України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як наголошується у п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1\~ст.\~12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.\~Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч.ч. 1, 3\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). До комунальних послуг відносяться зокрема наступні послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення (ст.ст. 21-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач користувався наданими позивачем житлово-комунальними послугами та вносив оплату за спожиті послуги не в повному обсязі та з порушенням встановленого строку, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надав, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті комунальні послуги, що утворилася за період із березня 2017 року по травень 2024 включно, з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних у загальному розмірі 17919,29 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн підтверджується платіжною інструкцією № 7730 від 05.08.2024 (а.с. 4). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved