Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] та [PERSON] , треті особи на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерухомість Закон та Порядок» про витребування майна. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та ним укладено Кредитний договір № 2006/840- МК/71, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 30 000 дол.США та зобов`язався повернути кредит та відсотки у розмірі 15,5%річних. 20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», як іпотекодержателем та ним, як іпотекодавцем укладено Договір іпотеки № МК 71/2, відповідно до якого з метою виконання зобов`язання за Кредитним договором іпотекодавцем передано в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320. Також, 20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» як іпотекодержателем та ним як іпотекодавцем укладено Договір іпотеки № МК 71/1, відповідно до якого з метою виконання зобов`язання за Кредитним договором іпотекодавцем передано в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1399 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства , кадастровий номер 7321080500:01:002:0321. 2 грудня 2010 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області у справі № 2- 789/10 задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року в сумі 20514 доларів США 64 цента. Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2013 року затверджено мирову угоду, укладену між ПАТ «Комерційний Банк «Надра» з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] на стадії виконання судового рішення, за умовами якої ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та боржники визначили порядок добровільного виконання останніми боргових зобов`язань боржників, що виникли на підставі кредитного договору № 2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та щодо яких 02 грудня 2010 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було постановлено рішення у цивільній справі №2-789/2010 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до боржників про стягнення заборгованості в сумі 20514 доларів США 64 цента. У зв`язку із укладенням мирової угоди, 26 березня 2015 року виконавче провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено. Так згідно з умовами мирової угоди боржниками є дві особи - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п.2 Мирової угоди боржники визнають, що станом на день затвердження мирової угоди загальна заборгованість за Кредитним договором становить 32842,43 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день укладення мирової угоди становить 262509,54 гри. Відповідно до п.3 Мирової угоди сторони дійшли згоди про наступний порядок добровільного виконання боргових зобов`язань Боржників за Кредитним договором у розмірі, визнаному Боржниками станом на день підписання сторонами мирової угоди: Боржники зобов`язані погасити заборгованість за кредитним договором в сумі 5000 доларів США до 24 жовтня 2013 року згідно з графіком погашення, що передбачений в додатку 1 до даної мирової угоди; Боржники зобов`язані погасити заборгованість за кредитним договором в сумі 18437,72 доларів США згідно з графіком погашення, що передбачений в Додатку №1 до даної мирової угоди. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 24.03.2021 року у справі №715/91/21 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про заміну стягувана Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на - Преміум Лігал Колекшн» у справі № 2- 789/10 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2020 року. 30 липня 2020 року між ПАТ « Комерційний банк «Надра» та ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення права вимоги, та договір про купівлю - продажу майнових прав № GL48N718070_І_6, відповідно до яких ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71, договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, права заставодержателя за договором застави, укладеними в забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги від 15 липня 2020 року. ТОВ Преміум\~Лігал Колекшн»\~як на\~підставу набуття\~прав за\~кредитним договором\~№2008/840-МК/71\~від 20\~квітня 2006\~року та\~забезпечувальними договорами\~посилалося на\~Договір про\~відступлення прав\~вимоги за\~лотом № GL48N718070 від 31 серпня 2020 року, укладеного з\~ТОВ «ФК\~«Дніпрофінансгруп».\~Відповідно до\~п.2\~вказаного Договору\~відступлення прав\~(предмет\~договору)\~за цим\~договором в\~порядку та\~на умовах,\~визначених цим\~договором,\~первісний кредитор\~відступає частину\~лоту №\~GL48N718070,\~набутого на\~підставі Договору\~№ GL48N718070_І_6\~про відступлення\~права вимоги,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Пономарьовою\~Д.В.,\~від 30.07.2020р.за\~р.№1456\~та договору\~№ GL48N718070_І_6\~про купівлі-продажу\~майнових прав,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Пономарьовою\~Д.В.\~за р.№1457,\~шляхом продажу\~новому кредитору\~належні первісному\~кредитору,\~а новий\~кредитор набуває\~права у\~обсязі та\~на умовах,\~визначених цим\~договором,\~права вимоги\~первісного кредитора\~до позичальників,\~заставодавців поручителів,\~гарантів,\~зазначених в\~Додатку №1\~до цього\~Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки, договорами іпотеки, з урахуванням змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Вказаний договір завірено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №3239. Таким чином, Додаток №1 до вказаного Договору є невід`ємною частиною, яка містить перелік договорів, за якими утуплені права вимоги. Поряд з цим, Додаток №1 до Договору про відступлення прав від 31 серпня 2020 р., зареєстрованого за №3239, - відсутній. При цьому, до вказаного Договору додано витяг з Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги за лотом № GL48N718070, укладеного 30 серпня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрованого в реєстрі за №3240. Однак сам Договір відступлення прав вимоги за лотом № GL48N718070, укладеного 30 серпня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрованого в реєстрі за №3240 - відсутній. Поряд з цим, з вказаного Витягу з додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги за лотом № GL48N718070, укладеного 30 серпня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрованого в реєстрі за №3240 містяться такі договори: Кредитний договір від 20.04.2006р., Договір іпотеки від 20.04.2020р., Договір поруки від 20.04.2006р. У відповідності до повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки від 29.10.2020р. ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» зазначило, що 31 серпня 2020 року між ТОВ ФК Дніпрофінансгруп» та ТОВ Преміум Лігал Колекшн» укладено договір відступлення прав вимога за лотом № № GL48N718070, посвідчений Кравець О.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №3239 , відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та Договором іпотеки, МК 71/1, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінашук Н.М.. реєстровий №1909. а саме: земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства , кадастровий номер 7321080500:01:002:0320; обладнання за адресою: село Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області. У повідомленні про усунення порушень від 29.10.2020р. ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» посилається лише на один Договір іпотеки МК 71/1, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М., реєстровий №1909, у відповідності до якого предметом іпотеки є земельна ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320; обладнання за адресою: село Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області та попереджає про звернення стягнення лише на вказаний предмет іпотеки. 19.01.2021 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» продало ТОВ «Нерухомість - Закон та порядок» на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер: 51, виданий 19.01.2021р., видавник: [PERSON] предмет іпотеки: земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320. Також 19.01.2021 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» продало ТОВ «Нерухомість - Закон та порядок» на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер: 53, виданий 19.01.2021р., видавник: [PERSON] предмет іпотеки: земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1399 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0321. 03.02.2022 року вказані земельні ділянки об`єднані в одну земельну ділянку, площею 0,325 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615, реєстраційний номер ОНМ 2573557373210, право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер: 180, виданий 03.02.2022р., видавник: [PERSON] 08.08.2023 року право власності на 1/2 земельної ділянки, площею 0,325 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 496, виданий 08.08.2023р., видавник [PERSON] , приватний нотаріус, зареєстровано за [PERSON] . Також 08.08.2023 року право власності на 1/2 земельної ділянки, площею 0,325 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 496, виданий 08.08.2023р., видавник Опятюк Л.Ю, приватний нотаріус, зареєстровано за [PERSON] . Вважає, що у ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не було правових підстав для відчуження предмета іпотеки, з огляду на таке. Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2013 року затверджено мирову угоду, укладену між ПАТ «Комерційний Банк «Надра» з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] на стадії виконання судового рішення, за умовами якої ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та боржники визначили порядок добровільного виконання останніми боргових зобов`язань боржників, що виникли на підставі кредитного договору № 2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та щодо яких 02 грудня 2010 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було постановлено рішення у цивільній справі №2-789/2010 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до боржників про стягнення заборгованості в сумі 20514 доларів США 64 цента. У зв`язку із укладенням мирової угоди, 26 березня 2015 року виконавче провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено. Так, згідно з умовами мирової угоди боржниками за грошовим зобов`язанням є дві особи - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п.3 мирової угоди сторони дійшли згоди про наступний порядок добровільного виконання боргових зобов`язань Боржників за Кредитним договором у розмірі, визнаному Боржниками станом на день підписання сторонами мирової угоди: Боржники зобов`язані погасити заборгованість за кредитним договором в сумі 5000 доларів США до 24 жовтня 2013 року згідно з графіком погашення, що передбачений в додатку 1 до даної мирової угоди; Боржники зобов`язані погасити заборгованість за кредитним договором в сумі 18437,72 доларів США згідно з графіком погашення, що передбачений в Додатку №1 до даної мирової угоди. Виконавче провадження на виконання виконавчого листа, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області у справі № 2-789/10 про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором було закінчено на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із укладенням сторонами такого виконавчого провадження мирової угоди. Після укладення сторонами виконавчого провадження мирової угоди, виконавчий лист не підлягає примусовому виконанню. Отже, сторони спірних правовідносин відмовилися добровільно від виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості та узгодили у новому суб`єктному складі умови виконання грошового зобов`язання шляхом викладення умов зобов`язання у мировій угоді. Отже, з 24 жовтня 2023 року згідно з умовами мирової угоди боржниками за основним зобов`язанням було дві особи [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, відповідач не виконав належним чином вимоги ст.35 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до узгоджених сторонами умов мирової угоди, боржниками за основним зобов`язанням є дві особи - [PERSON] та [PERSON] . Водночас, [PERSON] не отримував жодних повідомлень у відповідності до ст.35 Закону України «Про іпотеку». Крім цього, він отримав повідомлення про відступлення прав вимоги від 29.10.2020р. у відповідності до змісту якого не вбачається відступлення прав за мировою угодою, затвердженою Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької обл. від 24.10.2013р.ні на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», ні на користь ТОВ «Преміум Лігал Колекшн». Також у відповідності до повідомлення про відступлення прав за договором іпотеки від 29.10.2020р. ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» зазначило, що 31 серпня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» укладено договір відступлення прав вимоги за лотом № GL48N718070, посвідчений Кравець О.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №3239 , відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та Договором іпотеки МК 71/1, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М., реєстровий №1909, а саме: земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320; обладнання за адресою: село Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області. Однак, у повідомленні про усунення порушень від 29.10.2020 року немає посилань щодо уступлення прав за Мировою угодою, затвердженої Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької обл. від 24.10.2013р. та порушення основного зобов язання, погодженого цією угодою ; здійснено посилання лише на один Договір іпотеки МК 71/1, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М., реєстровий №1909, у відповідності до якого предметом іпотеки є земельна ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320; обладнання за адресою: село Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області. Таким чином, ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» повідомляло про уступлення прав лише за одним договором іпотеки, при цьому і вимога про усунення порушень містила попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки лише за одним договором іпотеки та лише щодо однієї земельної ділянки : яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320; обладнання за адресою: село Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області. Отже, його не було попереджено про уступлення прав та звернення стягнення на предмет іпотеки за іншим договором - Договір іпотеки № МК 71/2, укладеного 20 квітня 2006 року Як вбачається із обставин справи, відповідач звернув стягнення на земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1399 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0321, щодо звернення стягнення на яку не попереджав і щодо якої права йому не уступалася. Крім того, вимога про усунення порушень не містила посилань на мирову угоду та доказів уступлення прав за мировою угодою, з новим суб`єктним складом, розміром та порядком погашення, тобто немає належних доказів уступлення прав за основним зобов`язанням, зміст якого визначено мировою угодою. Відповідно вказана вимога про усунення порушень не відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про іпотеку» та не давала підстав для звернення стягнення на дві земельні ділянки: земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1399 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0321; земельної ділянки, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320. Вказує, що у повідомленні про відступлення прав за договором іпотеки від 29.10.2020р. ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» здійснило посилання саме на те, що 31 серпня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ Преміум Лігал Колекшн» укладено договір відступлення прав вимоги за лотом № GL48N718070, посвідчений Кравець О.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №3239, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та Договором іпотеки, МК 71/1, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М., реєстровий №1909. Поряд з цим Додаток №1 до вказаного Договору відступлення прав вимоги за лотом № GL48N718070, укладеного 31 серпня 2020 року - відсутній, відтак обсяг утуплених прав не підтверджений належними та допустимими доказами. Водночас, до вказаного договору прикріплено додаток №1 до Договору відступлення прав за лотом № GL48N718070, укладений 30 серпня 2020 року. Таким чином, Додаток №1 стосується іншого Договору уступлення прав, на який відповідач ніколи не посилався і не надавав позивачу на підтвердження уступки йому прав, тобто правові підстави переходу прав позивачу підтверджені не були, що не надавало [PERSON] розумних підстав виконувати зобов`язання на користь ТОВ «Преміум Лігал Колекшн». Більше того, умовами вказаного Договору про відступлення прав не передбачено уступку прав за мировою угодою. Поряд з цим, відповідно до Додатку №1 також відсутні посилання на уступку прав за Мировою угодою, затвердженою ухвалою суду. Зазначає, що вказане основне зобов`язання остаточно викладене в мировій угоді, що затверджена ухвалою суду, однак права за нею ТОВ «Преміум Лігал Колекш» не уступалися, а Постановою Чернівецького апеляційного суду від 24.03.2021 року у справі №715/91/21 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» про заміну стягувана Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на - ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» у справі № 2- 789/10 за позовом ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2020 року та не допущено заміни сторони за мировою угодою. Права за забезпечувальними договорами виникають лише у разі наявності прав за основним зобов`язанням, а відтак, у зв`язку із відсутністю у ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» прав за мировою угодою, де викладено нові умови основного зобов`язання, в останнього відсутні права і за забезпечувальними договорами. Зважаючи на вищевикладене, у ТОВ «Преміум Лігал Колекш» не набуло прав за основним та забезпечувальним зобов`язаннями: їм не уступлено права за мировою угодою, відсутні належні докази уступки прав за договором про уступлення прав від 31 серпня 2020 року, адже у самому договорові не зазначено договорів, за якими відступаються права, а додаток 1 до цього договору відсутній, поряд із цим доданий додаток 1 стосується іншого договору, на який ТОВ «Преміум Лігал Колекш» ніколи не посилався і не надавав позивачу. Вказане свідчить про безпідставність звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім цього зазначає, що у п.5.3. Договору іпотеки №МК 71/1 від 20.04.2006р. та п.5.3 Договору іпотеки № МК 71/2 Договору іпотеки від 20.04.2006р. сторони передбачили: «Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: Рішення суду; Виконавчого напису нотаріуса; Домовленості сторін про передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; Права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»». У договорах іпотеки відсутнє «застереження», не вказано про згоду іпотекодавця щодо продажу предмета іпотеки безпосередньо на підставі договору іпотеки (як зазвичай вказується у застереженнях у договорі іпотеці). Відтак, вказаний п.5.3 договорів іпотеки лише містить перелік можливих способів звернення стягнення, не є за своїм змістом застереженням, не містить вираженої згоди іпотекодавця на продаж предмета іпотеки без укладення окремого договору, а тому без окремо укладеного договору у відповідності до ст.36 Закону України «Про іпотеку» у іпотекодержателя на було підстав продавати предмет іпотеки. Таким чином, за вказаних вище обставин спірне майно вибуло із володіння позивача без його волі, віндикація відновить становище, яке існувало до порушення та є належним способом захисту. На підставі викладеного, просить суд витребувати у [PERSON] , 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 7321080500:01:002:0615, яка розташована в с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області, загальна площа якої становить 0,325 га; витребувати у [PERSON] 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 7321080500:01:002:0615, яка розташована в с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області, загальна площа якої становить 0,325 га; стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати. 07.08.2024\~року до\~суду надійшли\~пояснення третьої\~особи ТзОВ\~«Преміум Лігал\~Колекшн»,\~згідно яких\~вказують,\~що укладання\~мирової угоди\~як процесуального\~документа щодо\~врегулювання спірних\~у справі\~відносин між\~його сторонами\~є суто\~процесуальним правом\~учасників справи,\~та не\~належить до\~переліку правочинів,\~відповідно до\~Цивільного кодексу\~України.\~Отже,\~мирову угоду\~не можна\~розглядати як\~договір у\~цивільно-правовому\~розумінні оскільки\~порядок її\~укладання та\~затвердження регламентовано\~відповідними положеннями\~Цивільно-процесуального\~кодексу України.\~З огляду\~на зазначене,\~укладання мирової\~угоди в\~межах справи\~№2-789/10\~не вплинуло\~на цивільно-правовий\~статус учасників\~правовідносин за\~кредитним договором\~№2006/840-\~МК/71\~від 20\~квітня 2006\~року та\~на обсяг\~їх прав\~та обов`язків.\~Зміна суб`єктного\~складу кредитних\~правовідносин могла\~відбутись виключно\~у випадку\~укладання між\~сторонами додаткової\~угоди,\~яка в\~свою чергу\~не укладалась.\~Вказують,\~що оскільки [PERSON] не вважається боржником у кредитному зобов`язанні та не є іпотекодавцем, у ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не виникло обов`язку направляти йому вимогу про усунення порушень в порядку, передбаченому ст.35 Закону України «Про іпотеку», оскільки [PERSON] є виключно фінансовим поручителем [PERSON] . Зазначають, що Іпотекодавцем та боржником у виниклих правовідносинах є [PERSON] , що вбачається зі змісту кредитного та іпотечних договорів, у зв`язку із чим ТОВ Преміум Лігал Колекшн`був зобов`язаний направити вимогу про усунення поруш саме [PERSON] . Зазначають, що в позовній заяві [PERSON] посилається на ту обставину, що вимога про усунення порушень, направлена ТОВ Преміум Лігал Колекшн», містила попередження і звернення стягнення на предмет іпотеки лише за одним договором іпотеки та щодо однієї земельної ділянки. Однак, Товариство з такими твердженнями позивача не погоджується, оскільки у вимозі про усунення порушень Товариство зазначило, що у випадку невиконання даної вимог, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, буде в примусовому порядку звернуте стягнення на Предмет іпотеки. Таким чином, Товариство не деталізувало та не зазначало, що у випадку невиконання вимоги зверне стягнення саме на земельну ділянку площею 0,1851 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320. Зазначає, що стаття 35 Закону України «Про іпотеку» не зобов`язує Товариство визначати на який саме предмет іпотеки Товариство має намір зверну стягнення, оскільки ключовим у надсиланні вимоги є попередження про необхідність виконання зобов`язань за основним зобов`язанням, а саме за кредитним договором і попередження про наслідки невиконання такої вимоги. Та обставина,\~що ТОВ\~Преміум Лігал\~Колекшн» у\~вимозі не\~зазначив,\~що між\~ [PERSON] укладено\~і інший\~договір іпотеки,\~зокрема Договір\~іпотеки №\~МК 71/2,\~посвідченого 20.04.2006\~приватним нотаріусом\~Глибоцького районного\~нотаріального округу\~Кінащук Н.М.\~за реєстровим\~№ 1911,\~ніяким чином\~не впливає\~на обсяг\~забезпечувальних зобов`язань,\~належність даної\~вимоги та\~зобов`язання боржника\~виконати обов`язок\~щодо погашення\~суми боргу. Таким чином, отримавши вимогу про усунення порушень, [PERSON] мав погасити заборгованість за Кредитним договором №2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року, чого не зробив, у зв`язку із чим дії Товариства щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є правомірними, а твердження Позивача надуманими. Крім цього, зазначають, що є так само надуманими твердження позивача стосовно необхідності відступлення права вимоги за мировою угодою, затвердженою Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2013 року, оскільки як вже було визначено, мирову угоду, укладену у позовному чи виконавчому провадженні, не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні. Мирову угоду можна визначити як цивільний процесуальний акт, яким припиняється цивільно-правовий спір на основі взаємоузгодженої волі сторін шляхом визнання судом. Таким чином, правонаступництво за мировою угодою, затвердженою Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2013 року, має відбуватись на підставі положень Цивільно-процесуального кодексу України. В той же час, процесуальне правонаступництво є правом кредитора, яким він користується на власний розсуд. Відсутність заміни сторони кредитора унеможливлює отримання виконання зобов`язання саме за мировою угодою, а не виконання зобов`язання в цілому. Таким чином, уклавши 31 серпня 2020 року договір відступлення прав вимоги ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» набув права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71 від 20 квітня 2020 року. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбулось через невиконання Позивачем саме кредитного договору 2008/840-МК/71 від 20 квітня 2020 року, а не мирової угоди. Окрім того,\~важливим є\~також і\~той факт,\~що відповідно\~до п.9.\~Мирової угоди\~від 24\~жовтня 2013\~року,\~сторони підтверджують,\~що зобов`язання\~Боржників,\~що є\~предметом регулювання\~цієї Мирової\~угоди,\~припиняються виключно\~у разі\~повного та\~належного виконання\~ними зобов`язань\~за цією Мировою угодою. Таким чином, ухвала суду про визнання мирової угоди є виконавчим документом, на підставі якого може бути відкрите виконавче провадження. Тому мирова угода на стадії виконання судового рішення є процесуальним документом, в якому встановлюється інший спосіб та порядок виконання судового рішення, що не заміняє собою І винесене судом рішення, яке є обов`язкове до виконання. Вказують,\~що позивачем\~не надано\~доказів виконання\~умов мирової\~угоди.\~Отже,\~ухвала суду\~не виконана,\~заборгованість Боржником\~не погашена.\~Крім того,\~наявність судового\~рішення про\~задоволення вимог\~кредитора,\~яке не\~виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. Що ж стосується тверджень щодо невідповідності додатків до Договору відступлення прав вимоги за лотом № GL48N18070 від 31 серпня 2020 року, Товариству не зрозуміло за яких обставин Позивач дійшов відповідних висновків. Вказуючи на відсутність у іпотечних договорах застереження, позивач цитує п.5.3. Договору іпотеки N?МК 71/1 від 20.04.2006 року та п.5.3. Договору іпотеки N?MK 71/2 від 20.04.2006 року, відповідно до яких: «Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: ??Рішення суду; ??Виконавчого напису нотаріуса;? ?Домовленості сторін на передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов?язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; Права Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею Закону України «Про іпотеку». В той же час, як ст.5 Договору іпотеки №?МК 71/1 від 20.04.2006 року та Договору іпотеки №?MK 71/2 від 20.04.2006 року і є тим самим іпотечним застереженням, яке на думку Позивача відсутнє. Так, у статті 5 Договорів іпотеки визначено порядок задоволення вимог Іпотекодержателя. Відповідно до п.5.1. Договорів іпотеки, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателю за цим Договором. Пунктом 5.4. даних договорів також надано право Іпотекодержателю на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених п.5.3. Договору. Таким чином, позивач приходить хибних висновків щодо відсутності застереження у Договорі іпотеки №MK 71/1 від 20.04.2006 року та Договорі іпотеки №МК 71/2 від 20.04.2006 року. На підставі викладеного, просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 15.08.2024 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи ТзОВ «Нерухомість Закон та порядок», згідно яких вказують, що 19 січня 2021 року ТОВ «Нерухомість Закон та Порядок» набув у власність земельну ділянку площею 0,1851 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320 земельну ділянку площею 0,1851 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0321 на підставі договорів купівлі-продажу, укладених з ТОВ Преміум Лігал Колекшн», і іпотекодержателем майна, посвідчених приватним нотаріусом Київського міське нотаріального округу Пономарьовою Д.В. за реєстрованими номерами № 51 та №53. Набуття ТОВ «Нерухомість Закон та Порядок» права власності вищезазначені земельні ділянки відбулось внаслідок звернення стягнення ТОВ Преміум Лігал Колекшн» на предмет іпотеки, в порядку, визначеному статтею 38 Закону Украв «Про іпотеку». Надалі, земельні ділянки з кадастровими номерами: 7321080500:01:002:032 7321080500:01:002:0321 були об`єднані у земельну ділянку з кадастровим номер: 7321080500:01:002:0615, площею 0,325 га, що підтверджується довідкою «Про надані інформації» вих. № 0-24-0.190-89/103-21, виданою 02 квітня 2021 року Відділом Глибоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. 03 лютого 2022 року ТОВ «Нерухомість Закон та Порядок» відчужило земельну ділянку з кадастровим номером 7321080500:01:002:0615, площею 0,325 га на користь [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між ТОВ «Нерухомість Закон та Порядок» та [PERSON] посвідчений Пономарьовою Д.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу зареєстрований за №180. Станом на дату звернення, земельна ділянка з кадастровим номери 7321080500:01:002:0615, площею 0,325 га належить в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . Вказують також на те, що укладання мирової угоди від 24 жовтня 2013\~року не\~впливає на\~чинність основного\~зобов`язання та\~не зумовлює\~зміну його\~сторін.\~Так,\~матеріали справи\~не містять\~доказів,\~що підтверджують\~зміну або\~розірвання кредитного\~договору,\~у зв`язку\~із чим\~зобов`язання є\~чинним.\~Відповідно матеріали\~справи не\~містять і\~доказів,\~що сторони\~дійшли згоди\~замінити сторін\~у кредитному\~зобов`язанні.\~Зазначають,\~що мирова угода, укладена між ПАТ «КБ «НАДРА», [PERSON] та [PERSON] , впливає лише на порядок виконання рішення суду та не змінює суті договірного зобов`язання, на підставі якого виникла заборгованість, що є предметом стягнення за судовим рішенням. Право вимоги за мировою угодою в договірному порядку набути не можливо, у зв`язку із чим не мають братися до уваги твердження [PERSON] стосовно не набуття ТОВ Преміум Лігал Колекшн`права на звернення стягнення на предмет іпотеки з огляду на відсутність у договорі відступлення відомостей про мирову угоду від 24 жовтня 2013 року та не відповідають дійсності його твердження стосовно обов`язку направлення вимоги про усунення порушень [PERSON] . Не мають значення для правильного вирішення справи і посилання [PERSON] на відсутність у повідомленні про усунення порушень від 29.10.2020 року посилань щодо відступлення прав за мировою угодою з доводів наведених вище. Що ж стосується посилань на відсутність у повідомленні про усунення від 29.10.2020 року відомостей про Договір іпотеки №МК/2, укладеного 20 квітня 2006 року, слід враховувати, що дані твердження не свідчать про не набуття ТОВ Преміум Лігал Колекшн» права вимоги за цим договором. В свою чергу, відсутність у повідомленні про усунення порушень від 29.10.2020 року відомостей про Договір іпотеки №МК/2, укладеного 20 квітня 2006 року не зумовлює недійсність вказаного повідомлення. Реквізити, які має містити повідомлення про усунення порушення, визначенні у статті 35 Закону України «Про іпотеку». З огляду на зазначене, зазначена [PERSON] підстава є недостатньою для задоволення його позовних вимог, оскільки ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» дотримано ч.1 ст.35 Закону України Про іпотеку» та направлено на адресу [PERSON] повідомлення про необхідність усунення порушень, яке було отримане [PERSON] та не було виконане. Доводи стосовно «відсутності належних та допустимих доказів правонаступництва за основним та іпотечним зобов`язанням сприймаються ТОВ «Нерухомість Закон та Порядок» критично, оскільки станом на дату звернення, договори відступлення, на які посилається [PERSON] є чинними та в судовому порядку не оскаржуються. Зазначають,\~що договір\~відступлення є\~чинним,\~права і\~обов`язки дійсними,\~у зв`язку\~із чим,\~доводи позивача\~про не\~набуття ТОВ\~Преміум Лігал\~Колекшн» прав\~вимоги за\~основним та\~іпотечними зобов`язаннями\~не мають\~братися до\~уваги.\~Окрім того,\~на час\~набуття права\~власності на\~земельні ділянки\~за кадастровими\~номерами:\~7321080500:01:002:0320,\~7321080500:01:002:0321\~і до\~моменту,\~відомості щодо\~їх \~іпотекодержателя були\~зареєстровані за\~ТОВ Преміум\~Лігал Колекшн»,\~що підтверджується\~інформацією з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно.\~Таким чином,\~право іпотекодержателя\~ТОВ Преміум\~Лігал Колекшн»\~на земельні\~ділянки за\~кадастровими номерами:\~7321080500:01:002:0320,\~7321080500:01:002:0321\~підтверджено також\~державним реєстратором.\~В свою\~чергу,\~позивач доказів\~зворотного не\~надає,\~а здійснює\~тлумачення договорів\~відступлення на\~власний розсуд,\~що не\~вважається належним\~та допустимим\~ доказуванням\~у цивільному\~процесі. Зважаючи, що позовна заява не містить доказів, що підтверджують вимоги позивача, його позовна заява має бути залишена без задоволення. Зазначають,\~що позивач\~добровільно передав\~майно в\~іпотеку та\~через невиконання\~взятих на\~себе кредитних\~зобов`язань втратив\~право власності\~на нього\~у зв`язку\~з продажем\~на підставі\~статті 38\~Закону України\~«Про іпотеку».\~Договір іпотеки,\~укладений між\~Позивачем та\~ВАТ «КБ\~«НАДРА»,\~правонаступником якого\~є ТОВ\~Преміум Лігал\~Колекшн» ним\~не оспорювався,\~тобто права\~та обов`язки\~за ним\~є чинними.\~Користуючись передбаченими\~у Договорах\~іпотеки правами\~та зважаючи\~на наявну\~заборгованість за\~кредитним договором,\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Преміум Лігал\~Колекшн» відчужило\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Нерухомість-Закон\~та Порядок»\~спірні земельні\~ділянки. Позивачем не доведено що майно вибуло з його власності не з його волі, з огляду на той факт, що договір іпотеки ним не оспорюється, а невиконання взятих зобов`язань не заперечується. Враховуючи зазначене, позовні вимоги про витребування майна з незаконного володіння є безпідставними та задоволенню не підлягають. Крім цього,\~вказують,\~ що\~ [PERSON] пропущено\~строк позовної\~давності,\~оскільки строк позовної давності до вимоги про витребування майна розпочався 20 січня 2021 року та сплив 20 січня 2024 року. В той же час, позов [PERSON] у даній справі датований 31 травня 2024 року, тобто, поданий з пропущенням трирічного строку позовної давності. На підставі викладеного, просять суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог та відмовити у задоволенні позовних вимог. 20.08.2024\~року від\~представника відповідача\~ [PERSON] \~ [PERSON] \~до суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~згідно якого\~вказує,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~набули право\~власності у\~рівних частках\~на земельну\~ділянку,\~площею 0,3250\~га,\~кадастровий номер\~7321080500:01:002:0615\~нa\~підставі оплатного\~договору за\~ринковою ціною.\~На момент\~укладання договору\~відомості державного\~реєстру речових\~прав не\~містили жодних\~вказівок на\~наявність прав\~на земельну\~ділянку у\~інших осіб,\~відомості про\~іпотеку та\~заборону були\~відсутні.\~ Таким\~чином,\~ані [PERSON] ,\~ані [PERSON] ,\~укладаючи договір\~купівлі продажу\~не знали\~і не\~могли знати\~про наявність\~у [PERSON] \~майнових претензій\~стосовно земельної\~ділянки.\~Крім того,\~з пояснень\~інших учасників\~справи,\~вбачається.\~що позивач\~добровільно передав\~дві земельні\~ ділянки,\~які були\~згодом об`єднані,\~в іпотеку\~в рахунок\~забезпечення виконання\~кредитного зобов`язання.\~ Вказує,\~що \~ право\~іпотекодержателя на\~продаж предмета\~іпотеки виникло\~на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі), згоду на яке надано іпотекодавцем шляхом підписання відповідного договору. Позивач не заперечує невиконання умов кредитного договору, у зв`язку із чим кредитор скористався своїм правом та звернув стягнення не предмет іпотеки, який добровільно передавався позичальником в рахунок погашення зобов`язання. Враховуючи вищевикладене позивач не може стверджувати, що майно вибуло з його власності без його волі іншим шляхом. За таких обставин, не може бути витребувано із законної власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 часток земельної ділянки, площею 0,3250 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615. Крім цього, звертає увагу суду на те, що позивачем пропущено, строк позовної давності, що слугує додатковою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. За обставин справи земельні ділянки за кадастровими номерами 7321080500:01:002:0320 та 7321080500:01:002:0321 вибули з власності [PERSON] 19.01.2021 року, в той час як з позовом він звернувся у липні 2024 року, тобто з пропущенням трирічного строку позовної давності. Таким чином, у випадку, якщо суд дійде висновків щодо необхідності задоволення позову, необхідним є застосування строку позовної давності, що слугує окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволені позову. 03.09.2024 року від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої вказує, що відповідачі мотивують необхідність відмови у позові, посилаючись на добросовісність набуття спірних земельних ділянок. Однак такі доводи є не правильними, оскільки вибуття спірних земельних ділянок із власності позивача із порушенням вимог законодавства та поза волею останнього є підставою для витребування майна на підставі пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України. Більше того, спірне майно не є об`єктом житлової нерухомості, а відтак факт втручання не є непропорційним факту позбавлення позивача спірного майна в незаконний спосіб, при цьому відповідачі вправі звернутися із посовом до особи, яка незаконно відчужила майно в порядку ст.661 ЦК України. Як вбачається із доказів, що подані ТОВ «Преміум Лігал Колекш» між ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір відступлення прав вимоги за лотом №GL48N718070. При цьому відповідно до п.2.1.Договору перелік договорів, за якими уступлені права визначаються Додатком №1 до цього Договору. Як вбачається із поданого Додатку №1 під №47 вказано [PERSON] , в графі «реквізити договору забезпечення» вказано лише один договір Договір іпотеки, МК 71/1, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М., реєстровий №1909, за яким в іпотеку передану лише одну земельну ділянку -земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320. На момент направлення вимоги про усунення порушень від 29.10.2020р., прав на іншу земельну ділянку, як і прав за мировою угодою у ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» не було. Повторну вимогу було направлено 18.01.2021р, і без дотримання 30-денного строку було одразу 19.01.2021 року реалізовано предмет іпотеки, що очевидно свідчить про недотримання порядку, який передбачений ст.35 Закону України «Про іпотеку». Крім цього, вказує, що права за мировою угодою ТОВ «Преміум Лігал Колекшнн» уступлено не було та суд відмовив у їхньому правонаступництві за мировою угодою. Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2013 року затверджено мирову угоду, укладену між ПАТ «Комерційний Банк «Надра» з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] на стадії виконання судового рішення, за умовами якої ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та боржники визначили порядок добровільного виконання останніми боргових зобов`язань боржників, що виникли на підставі кредитного договору № 2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та щодо яких 02 грудня 2010 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було постановлено рішення у цивільній справі №2- 789/2010 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до боржників про стягнення заборгованості в сумі 20514 доларів США 64 цента. Укладення мирової угоди свідчить про відмову позивача (стягувача) від примусового виконання зобов`язання, оскільки сторони погоджують нові умови та порядок добровільного виконання зобов`язання. Позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за кредитним договором є примусовим зверненням стягнення про що неодноразово вказував Верховний суд, аналізуючи подібні правовідносини. Якщо сторони кредитного зобов`язання відмовитися від примусового виконання зобов`язання, то вказане спростовує правомірність примусового стягнення боргу у спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі викладеного, просить суд позов задовільнити. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовільнити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» Кеню Д.В. в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи ТзОВ «Нерухомість Закон та Порядок» в судове засідання не з`явився, однак надав письмові пояснення, згідно яких просить суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2006/840- МК/71, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 30 000 дол. США та зобов`язався повернути кредит та відсотки у розмірі 15,5%річних. Відповідно до п. 6.1.3. вищевказаного договору, у випадку невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов`язань по цьому договору в тому числі по поверненню кредиту та сплаті відсотків звернути стягнення на заставлене майно. 20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», як іпотекодержателем та [PERSON] , як іпотекодавцем укладено Договір іпотеки № МК 71/2, відповідно до якого з метою виконання зобов`язання за Кредитним договором іпотекодавцем передано в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320. Також, 20 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» як іпотекодержателем та [PERSON] як іпотекодавцем укладено Договір іпотеки № МК 71/1, відповідно до якого з метою виконання зобов`язання за Кредитним договором іпотекодавцем передано в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1399 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0321. Відповідно до п.5.3 вищевказаних іпотечних договорів звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі права Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору-купівлі продажу, встановленого ст.38 Закону України «Про іпотеку». 02 грудня 2010 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області у справі № 2- 789/10 задоволено позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року в сумі 20514 доларів США 64 цента. Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2013 року затверджено мирову угоду, укладену між ПАТ «Комерційний Банк «Надра» з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] на стадії виконання судового рішення, за умовами якої ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та боржники визначили порядок добровільного виконання останніми боргових зобов`язань боржників, що виникли на підставі кредитного договору № 2006/840-МК/71 від 20 квітня 2006 року та щодо яких 02 грудня 2010 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області було постановлено рішення у цивільній справі №2-789/2010 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до боржників про стягнення заборгованості в сумі 20514 доларів США 64 цента. У зв`язку із укладенням мирової угоди, 26 березня 2015 року виконавче провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено. Відповідно до п.9 вказаної мирової угоди, сторони підтвердили, що зобов`язання боржників, що є предметом регулювання цієї мирової угоди, припиняються виключно у разі повного та належного виконання ними зобов`язань за цією мировою угодою. При цьому, згідно п.10 питання порядку виконання боргових зобов`язань боржників, що не врегульовано цією мировою угодою, регулюються відповідними нормами Кредитного договору, з врахуванням всіх змін та доповнень до нього. Слід зазначити, що мирова угода може укладатись як в позовному провадженні, так і у виконавчому, але завжди після порушення таких проваджень, адже інакше ці угоди будуть цивільно-правовими, саме тому мирова угода у позовному чи виконавчому провадженні втілюється у певній процесуальній формі, а саме в ухвалі про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі чи у виконавчому провадженні. Виходячи зі змісту процесуальних норм, які регламентують порядок укладення мирової угоди, мирову угоду, укладену\~у позовному чи виконавчому провадженні, не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні і визнавати недійсною у позовному провадженні, оскільки порядок її укладання та затвердження регламентовано відповідними положеннями\~ЦПК України. Мирову угоду можна визначити як цивільний процесуальний акт, яким припиняється цивільно-правовий спір на основі взаємоузгодженої волі сторін шляхом визнання судом. При цьому затвердження судом мирової угоди сторін з одночасним припиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватися як два самостійних акти - окремо щодо затвердження мирової угоди і щодо припинення провадження у справі, що узгоджується з висновком ВС у справі за №61-9499св23. А тому суд не погоджується з позицією позивача і вважає, що з укладенням мирової угоди не відбулося зміна суб`єктивного складу кредитних правовідносин, вона вплинула тільки на порядок виконання рішення суду та не змінила суті договірних зобов`язань. При цьому мирова угода не заміняє винесене судом рішення, яке є обов`язковим до виконання. Слід заначити, що умови мирової угоди позивачем [PERSON] так і не було виконано, а заборгованість боржником не погошено. 30 липня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення права вимоги, та договір про купівлю - продажу майнових прав № GL48N718070_І_6, відповідно до яких ТзОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло права вимоги за кредитним договором №2008/840-МК/71, договорами поруки, права іпотекодержателя за договором іпотеки, права заставодержателя за договором застави, укладеними в забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань позичальника, відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги від 15 липня 2020 року. ТОВ «Преміум\~Лігал Колекшн»\~набуло прав\~за кредитним\~договором №2008/840-МК/71\~від 20\~квітня 2006\~року та\~забезпечувальними договорами\~на підставі\~договору про\~відступлення прав\~вимоги за\~лотом № GL48N718070 від 31 серпня 2020 року, укладеного з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, згідно якої вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Вищевказані правочини є чинним, суду не надано доказів, що вони оспорювались та визнанні не чинними. На виконання вимог ст.35 Закону України «Про іпотеку», 29.10.2020р. ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» направило позивачу [PERSON] вимогу про усунення порушень, при цьому повідомило, що станом на 31.08.2020 року заборгованість становить 15359,79 доларів США, що становить 425261,89 гривень, яку необхідно погасити на протязі 30 днів з моменту отримання даної вимоги. При цьому звернута увага, що у випадку невиконання даної вимоги, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, буде в примусовому порядку звернуто стягнення на предмет іпотеки. Вказану вимогу позивач [PERSON] отримав особисто 20.11.2024 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Необхідно відмітити, що ст. 35 Закону України «Про іпотеку» не зобов`язує іпотекодержателя визначити на який саме предмет іпотеки має намір звернути стягнення, оскільки основним у надсиланні вимоги є попередження про необхідність виконання зобов`язань за договором та попередження про наслідки невиконання вимоги. Крім цього, вищевказаною нормою Закону передбачений обов`язок надіслання вимоги про усунення порушень виключно іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. В даному випадку іпотекодавцем та боржником є позивач [PERSON] , а тому ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» був зобов`язаний саме йому направити вимогу про усунення порушень. А тому, доводи представника позивача про необхідність направлення вимоги також [PERSON] є необґрунтованим, оскільки останній не є ні боржником ні іпотекодавцем, а майновим поручителем. 18.01.2021 року позивачу було направлена повторна вимога про усунення порушень. 19.01.2021 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» продало ТОВ «Нерухомість - Закон та порядок» на підставі Договору купівлі-продажу номер 51 від 19.01.2021р., предмет іпотеки: земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1851 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0320. Також 19.01.2021 року ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» продало ТОВ «Нерухомість - Закон та порядок» на підставі Договору купівлі-продажу номер 53 від 19.01.2021р., предмет іпотеки: земельну ділянку, яка розташована в селі Валя Кузьмін Глибоцького району Чернівецької області, площею 0,1399 га, цільове призначення якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7321080500:01:002:0321. 03.02.2022 року вказані земельні ділянки об`єднані в одну земельну ділянку, площею 0,325 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615, реєстраційний номер ОНМ 2573557373210, право власності зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу номер 180 від 03.02.2022р. 08.08.2023 року право власності на 1/2 земельної ділянки, площею 0,325 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615 на підставі договору купівлі-продажу номер 496 від 08.08.2023р. зареєстровано за [PERSON] . Також 08.08.2023 року право власності на 1/2 земельної ділянки, площею 0,325 га, кадастровий номер 7321080500:01:002:0615 на підставі договору купівлі-продажу номер 496 від 08.08.2023р., зареєстровано за [PERSON] . Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Відповідно до закріпленого у\~статті 387 ЦК України\~правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Такі ж саме права має законний володілець майна. У\~ЦК України\~передбачено способи захисту порушених прав, зокрема віндикація або реституція. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої\~статті 388 ЦК України\~залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частинами першою, третьою\~статті 388 ЦК України. Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього (частина перша\~статті 330 ЦК України). Виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до\~статті 388 ЦК, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача. Правила частини першої\~статті 388 ЦК України\~стосуються випадків, коли набувач за відплатним договором придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому випадку власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої\~статті 388 ЦК України\~залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №914/3224/16 (провадження № 12-128гс19). Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями\~387\~та\~388 ЦК України. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей\~387\~і\~388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей\~387\~і\~388 ЦК України\~може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, провадження № 14-208цс18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справа № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21), вказано, що: «стаття 330\~ЦК України\~передбачає можливість добросовісному набувачеві набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності (та водночас, передбачену законом підставу для припинення права власності попереднього власника відповідно до приписів\~статті 346 ЦК України). Так, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388 ЦК України\~майно не може бути витребуване в нього.\~Стаття 388 ЦК України\~містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Так, відповідно до частини першої вказаної норми якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно). Велика Палата Верховного Суду відзначає, що предметом регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям. Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм. Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними із втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що ставиться для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки пропорційності, як і в питаннях наявності суспільного, публічного інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах. Тож для розкриття критерію пропорційності вагоме значення має визначення судами добросовісності/недобросовісності набувача майна. Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої\~статті 3 ЦК України). На необхідність оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна неодноразово звертала увагу Велика Палата Верховного Суду (пункт 51 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц (провадження № 14-192цс19), пункт 46.1 постанови від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19)). Судові рішення, постановлені за відсутності перевірки добросовісності/недобросовісності набувача, що має важливе значення як для застосування положень статей\~387,\~388 ЦК України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право набувача майна, не можуть вважатися такими, що відповідають нормам справедливого судового розгляду згідно зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України. Якщо спірне майно є об`єктом нерухомості, то для визначення добросовісності його набувача крім приписів\~статті 388 ЦК України\~слід застосовувати спеціальну норму пункту 1 частини першої\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19, пункти 37, 38), від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19, пункти 46.1, 46.2), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20, пункти 7.15, 7.16). У пункті 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) зроблено висновок, що «розглядаючи справи щодо застосування положень\~статті 388 ЦК України\~у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц), а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо». Звертаючись до суду з позовом позивач, як на підставу своїх позовних вимог послався саме на те, що майно вибуло із його володіння, не з його волі. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] уклав кредитний договір та в якості забезпечення виконання зобов`язань передав в іпотеку дві земельні ділянки, при цьому він ознайомився з умовами договорів іпотеки, що свідчить його підпис у вказаних договорах. Свої зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконав, вимогу про усунення порушень не виконав, а тому іпотекодежатель скориставшись своїм законним правом, закріпленим в Законі України «Про іпотеку» та в іпотечних договорах від свого імені продав предмети іпотеки. А тому, посилання представника позивача, що спірне майно вибуло із володіння [PERSON] , не з його волі є необґрунтованим. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що спірну земельну ділянку відповідачами [PERSON] та [PERSON] набуто на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] 08 серпня 2023 року, який посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Опятюк Л.Ю,, зареєстровано в реєстрі 496. Згідно з вказаним договором купівлі-продажу вартість спірної земельної ділянки становить 460 000 грн. З пункту п`ятого договору купівлі-продажу від 08 серпня 2023 року вбачається, про відсутність будь-яких інших речових прав щодо майна, обтяжень в тому числі податкової застави щодо майна та сторін, підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності, Реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави, сформованими приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Опятюк Л.Ю., 08.08.2023 року. [PERSON] вказує, що спірне майно є єдиним житлом для неї та її малолітніх дітей. Виходячи з викладеного, суд, надаючи оцінку обставинам вибуття спірного майна з власності позивача [PERSON] та набуття відповідачами [PERSON] та [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, звертає увагу, що відповідачі придбали спірне майно 08 серпня 2023 року у [PERSON] , у зв`язку з чим не знали і не могла знати про обставини передачі майна від боржника стягувачу та про обставини кредитних правовідносин. Так, на момент придбання спірного майна відповідачами в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості щодо обтяжень нерухомого майна, яке вони набули у власність. Під час придбання майна [PERSON] та [PERSON] правомірно очікували, що [PERSON] мав право ним розпоряджатися, а вона після отримання цього майна матиме змогу мирно ним володіти. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийнявши до уваги доводи, на які посилались сторони в ході розгляду справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, оскільки, судом не встановлено законних підстав для витребування спірного нерухомого майна у відповідачів. В силу частини 9\~статті158 ЦПК України\~у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed