Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

У травні 2024 року директор департаменту служб у справах дітей ХМР звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] яка перебувала на обліку Служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (далі - ССД по Основ`янському району) як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. За результатами проведеної службою оцінки рівня безпеки, малолітню [PERSON] було вилучено з небезпечного середовища за адресою: [ADDRESS] та після проходження медичного обстеження у КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 24» влаштовано до КЗ «Харківській обласний центр соціально?психологічної реабілітації дітей «Гармонія». Мати дитини, [PERSON] відповідно до інформації органів поліції зловживає алкогольними напоями, не має постійного місця проживання, підтримує спілкування з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя а також, є особою, яка притягалася до кримінальної відповідальності. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.07.2021 року малолітня [PERSON] , [INFO] відібрана у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.09.2021 року № 759 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.10.2021 року № 845 неповнолітня [PERSON] , [INFO] , влаштована до дитячого будинку сімейного типу. [PERSON] за час перебування дитини у закладі та в дитячому будинку сімейного типу, життям та долею малолітньої доньки не цікавиться. Просили позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі частки всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження. Ухвалою суду від 20.06.2024 року закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, на електронну адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань до суду не надходило. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Під час розгляду справи, судом було встановлено що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.10.2014 Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, неповнолітня [PERSON] [INFO] , є донькою [PERSON] (а.с.5). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00020746256 від 09.08.2018 року вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто, зі слів матері (а.с.6). Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку Служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.07.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] відібрана у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав (а.с. 9-12). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.09.2021 року № 759 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 15). Згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.10.2021 року № 845 неповнолітня [PERSON] , [INFO] , влаштована до дитячого будинку сімейного типу (а.с.13-14). З висновку начальника Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей ХМР № 188 від 29.04.2022 року вбачається, що Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, які полягають у такому: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 182 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України передбачені підстави, за якими мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. За змістом ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Докази, на які посилається позивач як на підставу позбавлення батьківських прав відповідача, є достатньою підставою для висновку про доцільність позбавлення особи батьківських прав з огляду на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом для впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що перешкоди для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків - відсутні. Відповідач байдужча до життя, стану здоров`я та розвитку своєї дитини, не цікавиться її життям. Тривалий час без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та її утриманні, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей ХМР, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення аліментів суд виходить з наступного. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладеного, враховуючи потреби малолітньої дитини, та те, що [PERSON] за віком є працездатною особою, може працювати, і те, що аліменти, спрямовані на утримання її доньки, повинні бути достатніми і, разом з тим співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, а тому, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітньої дитини. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved