Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Краснолуцької сільської ради, третя особа: Миргородська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що 09.10.1990 року на ім`я [PERSON] видавалося свідоцтво № [NUMBER] на право власності на жилий будинок в [ADDRESS] . Згідно виписки з погосподарської книги №5 за особовим рахунком № [NUMBER] станом на 01.07.1990 року будинковолодіння [ADDRESS] відноситься до типу колгоспного двору, членами якого були [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняла позивач та було відкрито спадкову справу №861/2003. Проте, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджують право власності на спадкове майно . В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Краснолуцької сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог не заперечують. Третя особа Миргородської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до п. 1\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріли справи,\~приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої виконкомом Краснолуцької сільської ради Полтавської області від 06.09.2024 року, особовий рахунок [NUMBER] в погосподарській книзі № 5домоволодіння в [ADDRESS] відносилось до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина. Згідно довідки, виданої Краснолуцькою сільською радою від 28.08.2024 №201 земельна ділянка площею 0,07 га, яка знаходиться в [ADDRESS] не приватизована. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року належало [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, тобто по 1/2 кожному. [INFO] помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 22.09.2001 року зроблено запис за №29, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.09.2001 року. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Краснолуцької сільської ради Миргородського району Полтавської області № 78 від 27.03.2024 року [PERSON] , 1930 року народження був зареєстрований та проживав станом на 21.09.2001 року за адресою [ADDRESS] . На день смерті з ним була зареєстрована дружина [PERSON] . Після померлого [PERSON] заведена спадкова справа № 861/2003 на підставі заяви [PERSON] від 22.11.2003 року №1258. З листа Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 17.06.2024 року за №6132 встановлено, що головою колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] (попередня адреса [ADDRESS] ) згідно свідоцтва на право особистої власності, що видане виконкомом Сватківської сільської ради народних депутатів від 09.10.1990 року за № 83 є [PERSON] . З листа Сватківського старостинського округу виконавчого комітету Краснолуцької сільської ради від 05.08.2024 року №02.01-34/509 встановлено, що дублікат вищезазначеного свідоцтва, що підтверджує право власності [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] видати неможливо. Інвентаризаційна оцінка домоволодіння в цілому була проведена 13.06.2024 року, про що свідчить копія Технічного паспорта на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , проведеної ПП ПБТІ «ІНВЕНТАРИЗАТОР». Згідно постанови державного нотаріуса Миргородської державної нотаріальної контори від 22.08.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно до ст.\~1222\~ч.\~1\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.14 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка та набула права власності на вищезазначене домоволодіння, на яке відсутні правовстановлюючі документи , що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved