Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 12167,67 грн., вказуючи, що у період з листопада 2010 року по лютий 2015 року відповідачам були надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Не виконуючи своїх обов`язків по оплаті за поставлену теплову енергію, у відповідачів утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 30.11.2015 року позов Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] , на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період з 01.11.2010 року по 01.02.2015 року в розмірі\~12167,67 (дванадцять тисяч сто шістдесят сім) гривен 67 копійок та судовий збір у сумі 121,80 (сто двадцять одна) гривня 80 копійок з кожного. 18 червня 2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Михайлов Д.О. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2015 року у справі №334/7958/15-ц за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді (підігріву питної води). Ухвалою суду від 15.07.2024 року заяву [PERSON] , поданої за підписом представника відповідача - адвоката Михайлова Дмитра Олександровича, про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2015 року у справі №334/7958/15-ц, задоволено. Заочне рішення суду від 30.11.2015 року у вказаній справі - скасовано. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте 25.11.2024 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином та завчасно повідомленою про дату, час та місце судового засідання. 28.11.2024 року представника відповідача [PERSON] адвокат Михайлов Д.О. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, позовні вимоги не визнають, оскільки вони безпідставні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду 11.11.2024 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд доходить наступних висновків. За змістом ч.ч. 1, 2, 3,4 ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009р. « Про визначення виконавців житлово комунальних послуг» у м. Запоріжжі, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води\~\~визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну « МТМ». Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія може споживатися лише на підставі договору. Відповідачі договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з позивачем не уклали, тому між Концерном "Міські теплові мережі" та [PERSON] , [PERSON] існують фактичні правовідносини з приводу надання вказаних послуг до житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , оскільки позивач такі послуги надав, а відповідачі не відмовились від їх споживання. Позивач відпустив теплову енергію відповідачам за період з листопада 2010 року по березень 2015 року на загальну суму 12167,67 грн. Відповідачі протягом спірного періоду не виконували свої обов`язки по сплаті спожитої теплової енергії, послуги не сплачували взагалі, у зв`язку з чим утворилась зазначена заборгованість у розмірі 12167,67 грн. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно ст. 526 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 64 ЖК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями. Відповідно до ст.\~901\~ЦК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Вказані правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачами регулюються також ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 31.08.2015року. Загальна позовна давність встановлюється ст.\~257\~ЦК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у три роки. Статтею 264 ч.1 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново, що встановлено ч.3 цієї статті. З розрахунку суми боргу за особовим рахунком № [NUMBER] (а.с.6) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , не проводилась оплата за спожиту тепло енергію протягом листопада 2010 р.- лютий 2015 року. В зв`язку з цим, на підставі вимог ст.\~257\~ЦК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) суд вважає необхідним застосувати трирічний строк позовної давності і стягнути заборгованість, яка накопичилась за період з вересня 2012 року по лютий 2015 року в розмірі 7\~992 грн. 90 коп.. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 243,60 гривень, про що свідчить платіжне доручення №14744 від 20.08.2015 року. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України витрати позивача по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 160,00 гривень (243,60*7\~992,90 / 12\~167,67) у рівних частинах, по 80,00 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial