Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

У жовтні\~2022\~року [PERSON] \~звернувся в Жовківський районний суд Львівської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, [PERSON] , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-10216/16-20-СГ від 06.10.2020 року та рішення [PERSON] реєстраційної служби Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області індексний номер: 54652126 від 20.10.2020 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в 2016 році він звернувся до Головного управління Держгеокадасту у Львівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, за результатами розгляду якої йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності на території Дублянської міської ради орієнтовного розміру 0,0600 га. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-1831/16-17-СГ від 21 березня 2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано йому у власність земельну ділянку площею 0,0600 га, в тому числі рілля площею 0,0600 га, (кадастровий номер 4622710200:04:000:0305) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для індивідуального садівництва, розташовану на території Дублянської міської ради. Позивач стверджує,\~що він\~не мав\~змоги зареєструвати\~право власності\~на вищезазначену\~земельну ділянку\~в Державному\~реєстрі речових\~прав,\~оскільки він був змушений виїхати до Польщі, а його мати [PERSON] подала всі документи для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових права на земельну ділянку, але їй пояснили, що повинен бути власник та що без жодних проблем після повернення в Україну він може прийти та провести реєстрацію права власності. З часу отримання у власність земельної ділянки та до даного часу земельна ділянка оброблялася. Спірна земельна ділянка виділялась в користування його матері при розподілі наділів мешканцям м.Дубляни в 2004 році, та знаходилась з цього часу в законному користуванні їх сім`ї, а в 2017 році передана йому у власність. Позивач зазначає, що він не зміг повернутися в Україну, як планував, оскільки з ним стався нещасний випадок та всі документи та грошові кошти були втрачені, йому було видано посвідчення на повернення в Україну і тільки 14.12.2021 року він перетнув кордон та повернувся додому. За станом здоров`я йому призначено інвалідність 3 групи (загальне захворювання) довічно. Коли він був відсутній земельну ділянку використовувала його мати, яка разом з ним проживає та є його сім`єю. Він повернувся в Україну, але зареєструвати право власності на земельну ділянку не зміг, оскільки, як з`ясувалось, на земельну ділянку зареєстроване право власності за відповідачкою [PERSON] . Позивач зазначає, що ГУ Держгеокадастру у Львівській області на його звернення повідомило що видано наказ №13-10216/16-20-СГ яким затверджено документацію із землеустрою та надано земельну ділянку у власність без зміни цільового призначення [PERSON] , а наказом від 19.08.2020 року за №13-8118/16-20-СГ надавався дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Рішенням державного\~реєстратора реєстраційної\~служби Дублянської\~міської ради\~Жовківського району\~Львівської області\~Ружицького Ігоря\~Миколайовича індексний\~номер:\~54652126\~від 20.10.2020\~року проведено\~державну реєстрацію\~права власності\~на земельну\~ділянку площею\~0,06\~га,\~кадастровий номер\~4622710200:04:000:0305 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2197151946227 за [PERSON] . Позивач стверджує, що він в 2017 році виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки і саме завдяки його діям відбулася державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, тобто спірна земельна ділянка стала сформованим об`єктом і їй був присвоєний кадастровий номер. Позивач посилається на те, що земельна ділянка не була вільна і реєстрація речового права на спірну земельну ділянку на підставі оскаржуваного наказу про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] , порушує його право як першого отримувача дозволу на розробку проекту землеустрою та користувача земельної ділянки. Вважає, що несправедливим є надання земельної ділянки особі, яка намагається отримати вже сформовану земельну ділянку, що на законних підставах передана у приватну власність, право власності на яку не могло бути зареєстроване з поважних причин, що не залежали від особи. У зв`язку з наведеним, позивач просить: визнати недійсним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-10216/16-20-СГ від 06.10.2020 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» [PERSON] ; скасувати рішення [PERSON] реєстраційної служби Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області індексний номер: 54652126 від 20.10.2020 року, про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер 4622710200:04:000:0305, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2197151946227. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 31.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання. 15.11.2022\~року Управління\~державної реєстрації\~юридичного департаменту\~Львівської міської\~ради подало\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~проти заявлених\~позовних вимог\~заперечує,\~оскільки Управління\~державної реєстрації\~юридичного департаменту\~Львівської міської\~ради не\~є належним\~відповідачем у\~справі.\~Більше того,\~жодних рішень,\~які оскаржуються\~позивачем в\~справі Управлінням\~державної реєстрації\~юридичного департаменту\~Львівської міської\~ради не\~приймалось.\~У позовній\~заяві відсутні\~посилання на\~будь-які\~докази,\~які б\~свідчили про\~наявність порушених\~прав позивача\~з боку\~Управління державної\~реєстрації юридичного\~департаменту Львівської\~міської ради.\~Позивач також\~не зазначає,\~яку норму\~Закону порушив\~державний реєстратор\~Дублянської міської\~ради Жовківського\~району Львівської\~області приймаючи\~оскаржуване рішення\~про державну\~реєстрацію права\~власності за\~ [PERSON] . Оскільки заявником подано усі необхідні документи для реєстрації права власності на спірну земельну ділянку державним реєстратором правомірно прийнято рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4622710200:04:000:0305 за гр. [PERSON] , і жодної підстави для відмови у проведенні державної реєстрації у реєстратора не було, а отже немає підстав для скасування його рішення. Відповідач просить у задоволенні позовних вимог пред`явлених до управління - відмовити. 02 грудня 2022 року Головне управління Держгеокадастру у Львівській області подало відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві посилається на те, що [PERSON] звернулась\~до Головного\~управління Держгеокадастру\~у Львівській\~області з\~клопотаннями про\~надання дозволу\~на розроблення\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~у власність\~для ведення\~садівництва орієнтовною\~площею 0,6\~га,\~що розташована\~на території\~Дублянської міської\~ради Жовківського\~району Львівської\~області.\~Рішення про\~надання дозволу\~на розроблення\~документації із\~землеустрою чи\~вмотивована відмова\~у наданні\~такого приймається\~на підставі\~інформації наданої\~Відділом Держгеокадастру\~у відповідному\~районі чи\~місті.\~Оскільки з\~листа Відділу\~у Жовківському\~районі Головного\~управління Держгеокадастру\~у Львівській\~області від\~16.07.2020\~року №\~1417/405-20-0.23\~отримано інформацію\~щодо земельної\~ділянки,\~на яку\~претендувала [PERSON] ,\~про те,\~що ця\~земельна ділянка\~у власності\~чи у\~користуванні третіх\~осіб не\~перебувала,\~обмеження,\~обтяження власності\~на земельну\~ділянку не\~зареєстровані,\~підстави для\~відмови [PERSON] \~у видачі\~дозволу на\~розроблення проекту\~землеустрою були\~відсутні.\~Зважаючи на\~відсутність підстав\~для надання\~відмови у\~видачі [PERSON] \~дозволу,\~Головним управлінням\~Держгеокадастру у\~Львівській області\~в межах\~повноважень визначених\~ст.\~122\~ЗК України\~прийнято наказ\~«Про надання\~дозволу на\~розроблення проекту\~землеустрою» від\~19.08.2020\~№ 13-8118/16-20\~СГ,\~яким надано\~ [PERSON] дозвіл\~на розроблення\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~у власність\~земельної ділянки\~сільськогосподарського призначення\~державної власності,\~розташованої на\~території Дублінської\~міської ради\~Жовківського району\~орієнтовний розмір\~земельної ділянки\~0,600\~га,\~із цільовим\~призначенням \~для індивідуального\~садівництва.\~Стверджує,\~що розробники\~документації із\~землеустрою несуть\~відповідно до\~закону відповідальність\~за достовірність,\~якість і\~безпеку заходів,\~передбачених цією\~документацією (ст.\~28\~Закону України\~«Про землеустрій»). Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області прийнято наказ від 06.10.2020 № 13-10216/16-20 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення». Відповідно до ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, тому зволікаючи з реєстрацією права власності після затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки протягом тривалого часу, а саме, понад три роки, позивач, об`єктивно міг очікувати, що земельна ділянка буде надана у власність іншим особам. Враховуючи вищенаведене, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 30.11.2022 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позов є необґрунтованим та незаконним, позовні вимоги відповідачка не визнає в повному обсязі. Вважає, що позивачем неправильно визначено предметну юрисдикцію спору. Так, ініційований позивачем спір носить публічно-правовий характер і стосується оскарження рішення Держгеокадастру у Львівській області та рішення державного реєстратора Ружицького І.М., а отже має розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Відповідачка вважає, що позивачем не доведено факту порушення оскаржуваним наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та рішенням [PERSON] прав позивача, а також ним неправильно визначено коло відповідачів у справі. Зазначає, що позивач у даній справі сам зволікає та ще й тривалий час (з 21.03.2017 року) з реєстрацією права власності на земельну ділянку, а тому він цілком може очікувати, що земельна ділянка може бути передана у власність іншій особі. Тривале зволікання позивача із реєстрацією права власності не свідчить про його добросовісну поведінку та наявність у нього інтересу щодо отримання у власність земельної ділянки взагалі. Незрозумілим також є те, що позивач звернувся з позовом саме до неї, оскільки вона не є відповідачем у даній справі, так як вона належно й у встановленому порядку виконала всі вимоги законодавства щодо приватизації земельної ділянки, та не порушила прав позивача, оскільки не знала та не могла знати, що позивач також колись звертався до органів держгеокадастру стосовно приватизації земельної ділянки. Вважає, що позивач та його мати не навели жодних доказів, що вказана земельна ділянка на законних підставах перебувала в користуванні позивача чи його матері. Саме у зв`язку з незаконним використанням матір`ю позивача [PERSON] зареєстрованої за нею земельної ділянки вона зверталась із скаргою у травні 2022 року. Відповідач просить повністю відмовити в задоволенні позову [PERSON] 29 грудня 2022 року представник [PERSON] [PERSON] подала відповідь на відзив Головного управління Держгеокадастру у\~Львівській області.\~У відповіді\~на відзив\~зазначено,\~що затверджуючи\~проект землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~у власність\~ [PERSON] ,\~Головне управління\~Держгеокадастру у\~Львівській області\~не врахувало,\~що та\~ж саме\~земельна ділянка\~є сформованою\~раніше на\~підставі проекту\~землеустрою,\~поданого [PERSON] .\~Крім того,\~Головне управління\~Держгеокадастру у\~Львівській області,\~всупереч наданим\~йому повноваженням,\~розглядаючи звернення\~ [PERSON] ,\~яке подано\~пізніше,\~не ухвалило\~рішення,\~за наявності\~для цього\~законних підстав,\~про відмову\~у затвердженні\~проекту землеустрою,\~поданого [PERSON] ,\~чим порушено\~права та\~законні інтереси\~позивача як\~першого заявника\~на отримання\~у власність\~земельної ділянки\~в межах\~встановлених норм\~за відсутності\~для цього\~законних перешкод.\~Представник стверджує,\~що наказ\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Львівській області\~№13-1831/16-17-СГ\~від 21\~березня 2017\~року «Про\~затвердження документації\~із землеустрою\~та надання\~земельної ділянки\~у власність\~без зміни\~цільового призначення»,\~яким позивачу\~передано спірну\~земельну ділянку\~у власність\~є правовстановлюючим\~документом. Діючим законодавством не передбачено конкретного строку, протягом якого право власності на земельну ділянку повинно бути зареєстровано. Не передбаченого такого строку і Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 01.11.2016 р. від 21.03.2017 р. №13-1831/16-17-СГ«Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення». Вказує, що спірна земельна ділянка із власності позивача не вилучалася, відтак на момент передання у власність [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0.0600 га кадастровий номер 4622710200:04:000:0305, ця земельна ділянка уже була передана у власність [PERSON] . Представник вважає заперечення відповідача ГУ Держгеокадастру у Львівській області, які викладені у поданому ним відзиві, необґрунтованими та просить їх відхилити. 29 грудня 2022 року представник [PERSON] \~ [PERSON] \~подала відповідь\~на відзив\~ [PERSON] .\~У відповіді\~на відзив\~зазначено,\~що метою та підґрунтям пред`явленої позовної вимоги про визнання недійсним та скасування Наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 13-10216/16-20 СГ від 06.10.2020 р. є оспорення цивільного права [PERSON] на земельну ділянку, що виникло в результаті та після реалізація оспорюваного наказу, а тому вказаний спір має приватно-правовий характер та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Стверджує, що належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано, а відтак [PERSON] , як особа за якою зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку, є належним відповідачем у даній справі. Вказує, що прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність [PERSON] є завершальним етапом приватизації вищезазначеної земельної ділянки. При цьому, чинним законодавством не передбачено конкретного строку протягом якого право власності на земельну ділянку повинно бути зареєстровано. Вважає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно не є підставою набуття таких прав, а є похідним від таких підстав юридичним фактом, який призводить до виникнення речових прав. Оскільки право власності позивача на спірну земельну ділянку не зареєстровано, такий не завершив процедуру набуття такого права, але має охоронюваний законом інтерес на набуття її у власність, а отже його права на вказану земельну ділянку є порушеними. Представник вважає заперечення відповідача [PERSON] , які викладені у поданому нею відзиві, необґрунтованими та просить їх відхилити. 12.01.2023 року відповідач [PERSON] подала заперечення на відповідь позивача на відзив. У запереченні зазначає, що відповідь на відзив є необґрунтованою та такою, що не заслуговує на увагу в повному обсязі. Звертає увагу на те, що ані нормами Земельного кодексу України, ані іншими нормативно-правовими актами не передбачено такої підстави відмови в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її передачу у власність, як прийняття аналогічного рішення щодо іншої особи раніше. Не заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність позивачу є завершальним етапом приватизації, оскільки відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Дії позивача кваліфікуються як недобросовісна поведінка, коли він необґрунтовано зволікає з реєстрацією за собою права власності на земельну ділянку, а також це свідчить про втрату позивачем інтересу щодо приватизації такої земельної ділянки. Також, така поведінка позивача може свідчити про намір ухилення від сплати земельного податку. Просить не брати до уваги відповідь на відзив та повністю відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Ухвалою Жовківського районного суду від 15 березня 2024 року в порядку забезпечення позову заборонено відчуження земельної ділянки кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 площею 0.06 га, що знаходиться у власності [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2197151946227. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 15 травня 2024 року витребувано від Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (79017, м. Львів, пр. Чорновола, 4): 1) належним чином засвідчену копію Поземельної книги на земельну ділянку к.н. 4622710200:04:000:0305, а також засвідчені копії всіх документів, що стали підставою для внесення відомостей до неї; 2) інформацію про всі зміни, в тому числі, виправлення помилок, що були внесені до Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки к.н. 4622710200:04:000:0305 починаючи з дати її державної реєстрації 23.02.2017 р., в тому числі, про час та підставу внесення таких змін. 07.02.2024\~року представник [PERSON] [PERSON] подала заяву про зміну (доповнення) предмета позову, в якій зазначає, що вказані в позовній заяві первісні обставини (підстави позову) залишаються незмінними, однак після ознайомлення з відомостями Поземельної книги на земельну ділянку кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 вважає за необхідне їх доповнити. Стверджує, що за заявою [PERSON] від 14.02.2017 р. № ЗВ-4605393292017 про державну реєстрацію земельної ділянки Поземельної книги, спірна земельна ділянка кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 зареєстрована в Поземельній книзі. На підставі заяви [PERSON] Державним кадастровим реєстратором у встановленому порядку здійснено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 4622710200:04:000:0305, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4604705082017 від 23.03.2017 р. В подальшому державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 не скасовувалася, що підтверджується даними Поземельної книги. На підставі поданої [PERSON] заяви про внесення виправлень 09 вересня 2020 року Державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Кіцілінським М.О. до Поземельної книги внесено наступні записи: - запис №003 від 09.09.2020 р. про виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки. Після внесення змін сформовано аркуш 3 Поземельної книги.; - запис №004 від 09.09.2020 р. про виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки. Після внесення змін сформовано аркуш 4 Поземельної книги. При цьому, як вбачається із Поземельної книги, зміни до координат поворотних точок земельної ділянки внесені відповідно до документації із землеустрою, виконаної ФОП [PERSON] на замовлення відповідачки [PERSON] . Крім того, до Поземельної книги на спірну земельну ділянку були внесені наступні записи: - запис №007 від 21.10.2020 р. про виникнення права, згідно якого внесено відомості про [PERSON] як власника земельної ділянки та відомості про державну реєстрацію речового права; - запис №008 від 26.03.2021 р. про внесення змін (виправлення помилки) щодо виникнення права, згідно якого внесено відомості про [PERSON] як власника земельної ділянки та відомості про державну реєстрацію речового права. Зазначає, що під виглядом виправлення помилки буди внесенні зміни про зареєстровану за заявою позивача земельну ділянку, а саме у відомостях про суміжників, відомостях про місце розташування земельної ділянки (адреса); відомості про категорію та цільове призначення земельної ділянки; відомості про технічну документацію, відомості про розробника документації та вид використання земельної ділянки, відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки згідно технічної документації, розробленої за заявою відповідача [PERSON] . Однак відомості про земельну ділянку вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої Законом України «Про державний земельний кадастр», а на момент подання заяви від 09.09.2020 р. [PERSON] ні власником, ні користувачем спірної земельної ділянки не була, відтак, не могла бути заявником внесення змін до відомостей про земельну ділянку чи виправлення допущених помилок. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, виконаний ФОП [PERSON] , не є документом, який у відповідності до вимог ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» може бути підставою для внесення змін до відомостей про земельну ділянку чи виправлення помилок у таких відомостях. Заявлені виправлені відомості, зокрема, про місце розташування земельної ділянки, цільове призначення земельної ділянки, вид використання земельної ділянки вже були внесені до Поземельної книги під час державної реєстрації земельної ділянки. Ураховуючи наведене представник просить: визнати незаконним та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.10.2020 р. № 13-10216/16-20-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення»; скасувати рішення державного реєстратора Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області Ружицького Ігора Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 54652126 від 20.10.2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 площею 0.06 га за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); скасувати записи у Поземельній книзі щодо земельної ділянки кадастровий номер 4622710200:04:000:0305, а саме запис № 003 від 09.09.2020 року, запис № 004 від 09.09.2020 року, запис №005 від 09.09.2020 року, запис №006 від 09.09.2020 року, запис № 007 від 21.10.2020 року, запис № 008 від 26.03.2021 року. Головне управління\~Держгеокадастру у\~Львівській області\~подало відзив\~на заяву\~про зміну\~предмету позову,\~в якому\~зазначило,\~що така\~заява є\~безпідставною та\~не підлягає\~задоволенню.\~Зазначає,\~що державним\~кадастровим реєстратором\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Львівській області\~23.02.2017\~року розглянуто\~заяву та\~проект із\~землеустрою щодо\~відведення земельної\~ділянки у\~приватну власність\~для індивідуального\~садівництва площею\~0,0600\~га,\~гр.\~ [PERSON] ,\~на території\~Дублянської міської\~ради Жовківського\~району Львівської\~області (за\~межами населеного\~пункту),\~виготовленого ТзОВ\~«Азимут плюс»,\~09.09.2026\~року.\~Була здійснена\~державна реєстрація\~земельної ділянку\~і такій\~присвоєно кадастровий\~номер 4622710200:04:000:0305.\~Протягом одного\~року з\~дня здійснення\~державної реєстрації\~земельної ділянки\~речове право\~на неї\~не зареєстровано.\~09.09.2020\~року надійшла\~заява про\~внесення виправлених\~відомостей до\~Державного земельного\~кадастру [PERSON] \~державним кадастровим\~реєстратором Головного\~управління Держгеокадастру\~у Львівській\~09.09.2020\~року розглянуто\~заяву та\~внесені зміни\~у відомості\~про суміжників,\~технічну документацію\~та її\~розробника на\~підставі проекту\~землеустрою щодо\~відведення земельної\~ділянки у\~приватну власність\~для індивідуального\~садівництьва площею\~0,0600\~га,\~гр.\~ [PERSON] ,\~на території\~Дублянської міської\~ради Жовківського\~району Львівської\~області (за\~межами населеного\~пункту),\~виготовленого ФОП\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Відповідальність за\~достовірність відомостей,\~зазначених у\~документах,\~що є\~підставою для\~їх внесення\~до поземельної\~книги,\~несуть особи,\~які видали\~(склали)\~такі документи.\~Звертає увагу\~на те,\~що державна\~реєстрація земельної\~ділянки,\~в тому\~числі скасування\~державної реєстрації,\~є виключно\~компетенцією Державного кадастрового реєстратора, втручання в діяльність якого заборонено. Просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] подала відзив на заяву про зміну (доповнення) предмета позову, в якій зазначає, що додаткова вимога, як і решта позовних вимог позивача, є безпідставними, оскільки позивачем невірно визначено предметну юрисдикцію спору щодо вимоги про скасування записів в Поземельній книзі, яка, крім того, заявлена до неналежних відповідачів. Стверджує, що записи у Поземельній книзі, а саме: №004 від 09.09.2020 р. про виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки; №005 від 09.09.2020 р. про виправлення відомостей про місце розташування земельної ділянки, виправлення виду використання земельної ділянки; №006 від 09.09.2020р. про виправлення виду використання земельної ділянки, виправлення відомостей про розробника земельної документації, виправлення відомостей про суміжників; №007 від 21.10.2020 р. про виникнення права; №008 від 26.03.2021р. про внесення змін (виправлення помилки) щодо виникнення права, зроблені спеціальним суб`єктом владних повноважень - кадастровим реєстратором, а оскарження рішень, дій або бездіяльності Державного кадастрового реєстратора здійснюється в порядку адміністративного судочинства. Вказує, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вважає, що оскільки нові вимоги позивача про скасування записів у земельній книзі носять публічно-правовий характер і стосується оскарження дій персонально тих кадастрових реєстраторів, які вносили оскаржувані позивачем записи, є підстави для відмови в задоволенні заяви позивача про зміну (доповнення) предмету позову. На її думку, позивач не довів факт порушення його прав оскаржуваними записами в поземельній книзі, а також діями та рішеннями державних кадастрових реєстраторів. Протягом більше ніж одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки право на неї не було зареєстровано позивачем, що є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки Державним кадастровим реєстратором. Зазначає, що тривале зволікання позивача із реєстрацією права власності не свідчить про його добросовісну поведінку та наявність у нього інтересу щодо отримання у власність земельної ділянки і надалі, а наведені позивачем доводи щодо поважності причин невчасної реєстрації права власності на земельну ділянку не підтверджені жодними доказами. Крім того, перебування за кордоном не свідчить про відсутність можливості зареєструвати своє право власності, в тому числі шляхом уповноваження на це іншої особи. З наведених підстав просить відмовити у задоволенні заяви про зміну (доповнення) предмета позову та повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, в тому числі і з поданою заявою про зміну (доповнення) предмета позову. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року заяву про зміну (доповнення) предмету позову подану представником позивача [PERSON] \~-\~ [PERSON] прийнято до розгляду, закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (арк. спр. 222-224, том 2). В судовому засіданні представник позивача - адвокат Огородник І.І. у вступному слові підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд задовольнити позов. Також зазначила, що одночасно цю саму земельну ділянку передали у власність відповідачки [PERSON] , однак первинно така земельна ділянка надавалась у власність позивачу, з його власності не вилучалася, і саме за його заявою було сформовано спірну земельну ділянку. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] підтримала наведені нею у письмових заявах по суті справи доводи та просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. У вступному слові зазначила, що вона не є належним відповідачем, оскільки вона лише скористалась своїм правом на отримання у власність земельної ділянки. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено наступні обставини справи. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.11.2016 р. № 13-9934/16-16-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» позивачу [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Дублянської міської ради Жовківського району орієнтовний розмір земельної ділянки 0.0600 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва (арк. спр. 7, том 1). На замовлення позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «Азимут плюс» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, земельна ділянка розташована: Львівська обл., Жовківський район, на території Дублянської м/р, площа 0,0600 га, що підтверджується копією проекту землеустрою долученого до матеріалів справи (арк. спр. 213-249, том 1). 23.02.2017 року на підставі вказаного проекту землеустрою за заявою позивача земельна ділянка кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 була зареєстрована в Державному земельному кадастрі, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ4604705082017 від 23.02.2017 року (арк. спр. 9). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.03.2017 року №13-1831/16-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0.0600 га, в тому числі рілля площею 0,0600 га, (кадастровий номер 4622710200:04:000:0305) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для індивідуального садівництва, розташовану на території Дублянської міської ради Жовківського району (арк. спр. 8, том 1). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.08.2020 року № 13-818/16-20-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» відповідачці [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Дублянської міської ради Жовківського району орієнтовний розмір земельної ділянки 0.0600 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва. Цим наказом визначено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства (арк. спр. 12, том 1). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-10216/16-20-СГ від 06.10.2020 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0.0600 га, в тому числі рілля площею 0,0600 га, (кадастровий номер 4622710200:04:000:0305) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для індивідуального садівництва, розташовану на території Дублянської міської ради Жовківського району (арк. спр. 13, том 1). Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Ружицького Ігоря Миколайовича Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області індексний номер: 54652126 від 20.10.2020 року зареєстровано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 (арк. спр. 14, том 1). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Відповідно до статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118 та 186-1 ЗК України. Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У заяві зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята статті 118 ЗК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц зазначено, що земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Земля є базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства. Розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до пунктів «б», «ґ» статті 5 ЗК України, земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю. Неконкурентне надання землі у користування за наявності двох або більше бажаючих не відповідає зазначеним принципам. Зокрема, не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка раніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою. Тим більше не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій тим не менше надано перевагу. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Правомірне очікування виникає у тому випадку, коли внаслідок заяв чи обіцянок від імені органу публічної влади, або внаслідок усталеної практики в особи сформувалося розумне сподівання, що стосовно до неї орган публічної влади буде діяти саме так, а не інакше. Під терміном «правомірні очікування» слід розуміти «законні сподівання» особи вчиняти певні дії відповідно до виданого державними органами дозволу (наприклад, правомірні сподівання бути здатним здійснювати запланований розвиток території, з огляду на чинний на той час дозвіл на промислове освоєння землі (Справа «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява № 12742/87, рішення від 23 жовтня 1991 p.). Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях визначив, що під поняттям «майно» розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно законодавства країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що випливають з власності, кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, «активи», які можуть виникнути, «правомірні очікування», «законні сподівання» особи. У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункту 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119). Позивач [PERSON] вжив всіх залежних від нього і передбачених чинним законодавством заходів щодо отримання у власність спірної земельної ділянки, що завершилося Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.03.2017 р. №13-1831/16-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким позивачу спірну земельну ділянку передано у власність. Позивач [PERSON] своїми діями підтвердив те, що він не втратив зацікавленість в отриманні у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення розташованої на території Дублянської міської ради Жовківського району площею 0.0600 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.03.2017 р. №13-1831/16-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» не передбачено конкретного строку, протягом якого право власності на земельну ділянку повинно бути зареєстровано. Спірна земельна ділянка із власності позивача не вилучалася. Наведене вище свідчить про відсутність в діях позивача зволікання із розробленням та поданням на затвердження проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки, а також свідчить про добросовісність поведінки позивача та наявність у нього інтересу щодо отримання у власність спірної земельної ділянки. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 20 грудня 2023 року (справа № 363/3206/20) зазначає, що у постановах Верховного Суду, зокрема, від 11 листопада 2020 року у справі № 472/1282/17 (провадження № 61-41390св18), від 09 червня 2021 року у справі № 128/1329/18 (провадження № 61-18426св19), від 13 червня 2022 року у справі № 278/2592/20 (провадження № 61-11128св21), від 30 червня 2022 року у справі № 700/305/20 (провадження № 61-4429св21) та від 01 липня 2022 року у справі № 700/309/20 (провадження №61-11769св21), зроблено висновки про те, що за наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених правових норм, першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього не існує законних перешкод. Таким чином рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процедури отримання права власності (права користування) на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок у межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України) першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди. У даній справі суд зазначає, що саме на підставі розробленого на замовлення позивача проекту землеустрою, було сформовано спірну земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер, тобто визначено її як об`єкт цивільних прав, та зареєстровано відомості про неї у Державному земельному кадастрі. Враховуючи, що спірну земельну ділянку було сформовано на підставі проекту землеустрою позивача, тому саме він мав першочергове право на отримання цієї земельної ділянки у власність при її безоплатній передачі. Як встановлено із даних Поземельної книги (арк. спр. 87-101, том 2), спірна земельна ділянка кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 була зареєстрована за заявою позивача [PERSON] від 14.02.2017 р. № ЗВ-4605393292017 про державну реєстрацію земельної ділянки (арк. спр. 84, том 2). Поземельну книгу відкрито 23.02.2017 року. На підставі заяви позивача Державним кадастровим реєстратором Микичак Н.Я. до Поземельної книги було внесено записи №001 від 23.02.2017 р. загальні відомості про земельну ділянку (Аркуш 1) та запис № 002 від 23.02.2017 р. кадастровий план земельної ділянки (Аркуш 2). Надалі відповідачкою [PERSON] 09.09.2020 р. подано заяву про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру № ЗВ-4612906292020, в якій відповідачка просила виправити помилку у відомостях про суміжників, відомостях про місце розташування земельної ділянки (адреса); відомості про категорію та цільове призначення земельної ділянки; відомості про технічну документацію, відомості про розробника документації та вид використання земельної ділянки кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 (арк. спр. 85, том 2). На підставі поданої відповідачкою [PERSON] заяви Державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру у Львівській області Кіцілінським М.О. до Поземельної книги внесено наступні записи: - \~ \~ \~ \~запис №005 від 09.09.2020 р. про виправлення відомостей про місце розташування земельної ділянки, виправлення цільового призначення земельної ділянки, виправлення виду використання земельної ділянки. Після внесення змін сформовано аркуш 5 Поземельної книги. - \~ \~ \~ \~запис №006 від 09.09.2020 р. про виправлення виду використання земельної ділянки, виправлення відомостей про розробника земельної документації, виправлення відомостей про суміжників Після внесення змін сформовано аркуш 6 Поземельної книги. Також 09.09.2020 р. відділом у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області подано заяву про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру № ЗВ-4612906322020, в якій відділ просив виправити помилку, допущену у координатах поворотних точок меж земельної ділянки щодо земельної ділянки кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 (арк. спр. 86, том 2). На підставі вказаної заяви Державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру у Львівській області Кіцілінським М.О. до Поземельної книги внесено наступні записи: - \~ \~ \~ \~запис №003 від 09.09.2020 р. про виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки. Після внесення змін сформовано аркуш 3 Поземельної книги. - \~ \~ \~ \~запис №004 від 09.09.2020 р. про виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки. Після внесення змін сформовано аркуш 4 Поземельної книги. Як встановлено із Поземельної книги, зміни до координат поворотних точок земельної ділянки внесені відповідно до документації із землеустрою, виконаної ФОП [PERSON] на замовлення відповідачки [PERSON] . Надалі до Поземельної книги на спірну земельну ділянку були внесені наступні записи: - \~ \~ \~ \~запис №007 від 21.10.2020 р. про виникнення права, згідно якого внесено відомості про [PERSON] як власника земельної ділянки та відомості про державну реєстрацію речового права. - \~ \~ \~ \~запис №008 від 26.03.2021р. про внесення змін (виправлення помилки) щодо виникнення права, згідно якого внесено відомості про [PERSON] як власника земельної ділянки та відомості про державну реєстрацію речового права. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить відомості про земельну ділянку, зокрема про кадастровий номер, площу, місцезнаходження, цільове призначення, дату державної реєстрації земельної ділянки, інформацію про власників (землекористувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно тощо. Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Пункт 111. Порядку ведення Державного земельного кадастру, на момент реєстрації спірної земельної ділянки передбачав, що Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: (1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; (2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку. За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки: - за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці; - відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки); - робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку; - надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування. З матеріалів справи встановлено, що на підставі заяви позивача у встановленому порядку Державним кадастровим реєстратором була здійснена державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер 4622710200:04:000:0305, про що позивачеві було видано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4604705082017 від 23.03.2017 року. Державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 не скасовувалася, що підтверджується даними Поземельної книги. Ураховуючи наведене вище, внесення Державним кадастровим реєстратором до Поземельної книги записів №003 від 09.09.2020 року, запис №004 від 09.09.2020 року, запис №005 від 09.09.2020 року, запис №006 від 09.09.2020 року, запис №007 від 21.10.2020 року, запис №008 від 26.03.2021 року про внесення виправлених відомостей щодо спірної земельної ділянки, а також про власника спірної земельної ділянки [PERSON] суперечить Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд вважає, що прийняттям Наказу Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області від 06.10.2020р. №13-10216/16-20-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення", яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер 4622710200:04:000:0305, та рішенням державного реєстратора Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області Ружицького Ігоря Миколайовича від 20.10.2020 року, яким проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 площею 0,06 га за [PERSON] , яка першочергово надавалась у власність гр. [PERSON] , було порушено право позивача, який мав «законні очікування» і розраховував на отримання у приватну власність земельної ділянки, площею 0,0600 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, розташованої на території Дублянської міської ради Жовківського району орієнтовний, а тому позовні вимоги про визнання незаконним зазначених вище Наказу від 06.10.2020 року та скасування рішення державного реєстратора [PERSON] від 20.10.2020 року є обґрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи. З огляду на наведене вище, є очевидним, що зміни у Поземельну книгу про зареєстровану земельну ділянку кадастровий номер 4622710200:04:000:0305, площею 0,0600 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, розташованої на території Дублянської міської ради Жовківського району, а саме запис №003 від 09.09.2020 року, запис №004 від 09.09.2020 року, запис №005 від 09.09.2020 року, запис №006 від 09.09.2020 року, запис №007 від 21.10.2020 року, запис №008 від 26.03.2021 року, внесено з порушенням вимог закону. Таким чином, право позивача на реєстрацію спірної земельної ділянки за ним підлягає відновленню шляхом скасування зазначених вище записів у Поземельній книзі. Суд вважає необґрунтованими доводи наведені у відзивах на позов, які подані відповідачами, оскільки оспорюваним Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.10.2020р. №13-10216/16-20-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення" та рішенням державного реєстратора Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області Ружицького Ігоря Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.10.2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 4622710200:04:000:0305 площею 0,06 га за [PERSON] були порушені права та законні інтереси позивача, а саме було порушено право позивача на «правомірні очікування» щодо набуття ним у приватну власність земельної ділянки площею 0,0600 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, розташованої на території Дублянської міської ради Жовківського району, право власності на яку на підставі оспорюваного Наказу та рішення державного реєстратора зареєстровано за відповідачкою [PERSON] . Доводи наведені у відзиві на позов відповідачкою [PERSON] про те, що даний спір має публічно-правовий характер є необґрунтованими, оскільки позивачем оспорюється право власності [PERSON] на земельну ділянку, яке зареєстровано за відповідачкою в результаті реалізації оспорюваного наказу та на підставі рішення державного реєстратора Ружицького І.М., а тому вказаний спір має приватно-правовий характер та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Оцінивши належним чином зібрані в справі докази, кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved