Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

15.05.2024 позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. У своїй заяві позивач зазначив, що рішеням Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.11.2023 ухвалено рішення, яким було стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, у розмірі 5000 (п`ять) тисяч гривень щомісячно, починаючи з 17.07.2023 року, на період навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцяти трьох років. Однак, на сьогоднішній день він не має можливості самостійно та постійно нести тягар усіх сімейних платежів та аліментів, оскільки у нього на утриманні перебувають ще батьки пенсійного віку та неповнолітня донька, вважає, що участь по сплаті аліментів Ангеліні має бути розділена й з матір`ю доньки. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. 20.05.2024 ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області залишено позовну заяву без руху, надано строк для усунення недоліків. 29.05.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла заява від представника Позивача, [PERSON] , про усунення недоліків. Ухвалою суду від 31.05.2024 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.06.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 26.07.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла заява від представника відповідача [PERSON] про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП/коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи). 02.08.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла заява представника відповідача [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відео конференції. 02.08.2024 до Вільнянського\~районного суду\~Запорізької області\~надійшов від\~представника відповідача\~ [PERSON] \~відзив на\~позовну заяву. Представник вказувала на безпідставність та необґрунтованість позову. Зазначила, що [PERSON] скористався своїм правом на апеляційне оскарження рішення Вільнянського районного суду Запорізької області, ухваленого по справі щодо стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів. 08.05.2024 Запорізький апеляційний суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Вільнянського районного суду Запорізької області без змін. Також повідомила, що батьки відповідача, [PERSON] та [PERSON] , не перебувають на утриманні позивача та мають додаткові доходи зі своєї господарської діяльності. Та обставина, що [PERSON] має ще одні зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , вже існувала на час ухвалення рішення і не є новою, тобто такою, що свідчила б про те, що його матеріальний стан погіршився. Просила відмовити у задоволенні позову. 03.08.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання Представника Позивача [PERSON] про долучення доказів. 22.10.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання від представника підповідача [PERSON] про долучення доказів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків. Статтями 1, 2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст.\~15,\~16 ЦК України,\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Судом встановлено, що 28.11.2023 Вільнянським районним судом Запорізької області ухвалено рішення, яким було стягнено з [PERSON] на користь його доньки, [PERSON] , аліменти на її утримання в розмірі 5000 (п`ять) тисяч гривень щомісячно, починаючи з 17.07.202, на період навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцяти трьох років. Постановою Запорізького апеляційного суду від 08.05.2024 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Вільнянського районного суду Запорізької області без змін. Як встанволено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] має повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка з 09.09.2022 є студенткою Київського Національного університету імені Тараса Шевченка. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 73990829, відкритого за виконавчим листом по справі, складеного Вільнянським ВДВС у Запорізькому районі Запорізької області ПМУМЮ (м. Одеси), заборгованість [PERSON] перед стягувачем [PERSON] зі сплати аліментів станом на 08.08.2024 відсутня. Також, рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.09.2023 судом стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 17.07.2023, і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , повноліття. Отже, судом встановлено, що окрім [PERSON] , позивач має аліментні зобов`язання й відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року по справі № 715/2073/20 звернуто увагу на пункт 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~ 199,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Разом з тим, суд вважає, що позивач не довів підстав для зменшення розміру аліментів, що передбачено\~ст. 192 СК України, зокрема, погіршення його майнового стану порівняно з тим, що був на момент прийняття судом рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітної дитини на час навчання і неможливість сплати ним аліментів у визначеному розмірі. Стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не є безумовною підставою для зменшення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, оскільки при визначенні розміру аліментів судом було враховано, що [PERSON] має на утриманні ще неповнолітню доньку. Також в матеріалах справи відсутні докази щодо перебування на утриманні позивача його матері, [PERSON] , та батька, [PERSON] . Сам факт наявності батьків, які знаходяться на пенсійному забезпеченні, не є підтвердженням того, що вони потребують такого утримання. Крім того, представником відповідача були долучені відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з якими батьки позивача зареєстровані фізичними особами-підприємцями. Подані позивачем копії консультативних висновків лікарів, висновків МРТ, вкладишів до амбулаторної карти рентгенівський знімок також не свідчать про його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Отже, позивач, який є особою працездатного віку і отримує стабільний дохід, не надав достатньо доказів в обґрунтування позовних вимог і зміни його майнового стану в бік погіршення, що також було підтверджено в судовому засіданні, тому підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 1\~статті 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Суд, враховуючи вище встановлене, звертає увагу на те, що згідно вимог ч. 3 ст.\~12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За встановлених обставин суд вважає вимоги [PERSON] безпідставними та недоведеними, а тому вони не підлягають задоволенню. Згідно з приписами\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, понесені судові витрати в порядку\~ст.\~141\~ЦПК України слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed