Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» в особі його представника Кумко О.Д. звернулося до суду із позовною заявою, в якій позивач просив суд стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором №30.149.1118.ФО_К, укладеним між його сторонами 20 листопада 2018 року,у розмірі 11352 гривні 01 копійка, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 4706 гривень 79 копійок; заборгованості по відсоткам в сумі 1221 гривня 45 копійок; комісії за обслуговування кредиту в сумі 2889 гривень 18 копійок; штрафи, пеня в сумі 2534 гривні 59 копійок. Крім того позивач просив суд стягнути із відповідача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що 20 листопада 2018 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір за №30.149.1118.ФО_К, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 5154 гривні 64 копійки зі строком користування до 20 травня 2020 року, а позичальник зобов`язався повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору. Крім того, позивач вказав, що банк виконав умови кредитного договору перерахувавши на поточний рахунок позичальника грошові кошти у розмірі визначеному договором, проте відповідачка не виконувала умови кредитного договору, не сплачувала щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування, проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 31 березня 2021 року у неї виникла заборгованість перед АТ «ЮНЕКС БАНК» у розмірі 11352 гривні 01 копійка. 31 березня 2021 року за результатами проведеного електронного аукціону між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» укладений договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №30.149.1118.ФО_К, укладеним між його сторонами 20 листопада 2018 року, на загальну суму 11352 гривні 01 копійка. Як зазначив позивач відповідачка на день звернення до суду отримані в кредит грошові кошти не повернула, а також не сплатила інші платежі, передбачені умовами договору, внаслідок чого станом на 31 березня 2021 року у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 11352 гривні 01 копійка, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 4706 гривень 79 копійок; заборгованості по відсоткам в сумі 1221 гривня 45 копійок; комісії за обслуговування кредиту в сумі 2889 гривень 18 копійок; штрафи, пеня в сумі 2534 гривні 59 копійок, що й послугувало підставою для звернення ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до суду із позовом. Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 29 жовтня 2024 року, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте 25 жовтня 2024 року подав до суду письмову заяву за вх.ЕС№1840/01-51/24 (а.с. 35), в якій просив справу розглядати без участі представника ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС». Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за її зареєстрованим місцем проживання (а.с. 118, 121). Причини неявки відповідачка суду не повідомляла, будь-яких заяв та клопотань від неї не надходило, у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відзиву на позовну заяву не подавала. За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Водночас відповідно до частини третьої вказаної статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Оскільки відповідачка своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалася, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направила, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не подала, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що всім учасникам судового процесу судом створені належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог і заперечень, а також надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того судом вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством України повноважень, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, долучені у якості додатку до позовної заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що 20 листопада 2018 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та відповідачкою [PERSON] , шляхом його підписання укладений кредитний договір №30.149.1118.ФО_К за умовами якого банк надає позичальнику кредит у сумі 5154 гривні 64 копійки, терміном користування до 20 травня 2020 року, а позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору (а.с. 15-20). Пунктом 1.5. вищевказаного Договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12 % річних; комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання кредиту; комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 3,49% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Згідно з пунктами 2.1., 2.3., 2.4.,2.6. кредитного договору надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] в Банку, код Банку 322539, з подальшим перерахуванням на поточний рахунок [NUMBER] (ПрАТ «СК`Юнівес») в сумі 154 гривні 64 копійки на сплату страхового платежу за договором добровільного страхування від нещасних випадків згідно з п. 3.2.6.1. цього договору та договором страхування, за умови сплати позичальником комісій (у разі наявності), встановлених п. 1.5.2. договору. Погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, в сумі 494 гривні 90 копійок ( далі - платіж). Погашення заборгованості за кредитом, комісії за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний рахунок № [NUMBER] позичальника, шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного в п. 2.3. цього договору, та суми інших платежів ( при наявності) на рахунок № [NUMBER] в АТ «ЮНЕКС БАНК», код Банку 322539 (надалі - рахунок). День виникнення простроченої заборгованості починається з наступного дня після закінчення періоду для оплати платежу зазначеного в п. 2.3. цього договору. Погашення простроченої заборгованості за цим договором здійснюється банком самостійно з рахунку у відповідних частинах на відповідні рахунки з обліку заборгованості за кредитом, процентами та іншими платежами, передбачені цим договором у відповідності до черговості погашення заборгованості, що визначена цим договором. За наявності на рахунку будь-якої суми грошових коштів та/або якщо на рахунку немає достатньої суми грошових коштів для погашення простроченої заборгованості банк здійснює погашення заборгованості в порядку та в черговості, передбачених п. 2.8. цього договору. Підпунктом 3.2.2. пункту 3.2. договору визначено, що позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти згідно п. 2.3., 2.4. цього договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим договором строки. У підпункті 3.2.7. пункту 3.2. договору закріплено, що сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником однієї або декількох умов цього договору, а також п.3.2.2., п.2.3. цього договору, у тому числі несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами, які сплачуються позичальником згідно п.п. 1.5.3. цього договору, позичальник сплачує банку штраф за кожен випадок такого порушення у розмірі 200 гривень 00 копійок. Відповідно до п. 4.1. договору за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу. Додатками №1 та №2 до кредитного договору №30.149.1118.ФО_К від 20 листопада 2018 року встановлений графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с. 19-20). Із паспорта споживчого кредиту, який також підписаний особисто відповідачем 20 листопада 2018 року, вбачається, що в ньому зазначені основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту й інші умови (а.с. 21-23). 31 березня 2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» укладений договір факторингу за №31/03-2021, відповідно до умов якого АТ «ЮНЕКС БАНК» за плату відступило ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» прийняло належні АТ «ЮНЕКС БАНК» права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с. 50-56). Як вбачається із Додатку №1 «Реєстру прав вимоги» до договору факторингу №31/03-2021 від 31 березня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №30.149.1118.ФО_К на загальну суму 11352 гривні 01 копійка (а.с. 57-58). 31 березня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» відповідно до умов договору факторингу за №31/03-2021 сплатило на користь АТ «ЮНЕКС БАНК» 4850000 гривень 00 копійок, що підтверджується копією платіжного доручення №63 (а.с. 60). Із виписок по особовому рахунку відповідачки за період з 20 листопада 2018 року по 31 березня 2021 року вбачається, що 20 листопада 2018 року банком на поточний рахунок [PERSON] перераховані кредитні кошти у сумі 5154 гривень 64 копійки, і що відповідачка здійснювала певні платежі за угодою, укладеною між нею та первісним кредитором (а.с. 25-45). Вказана виписка по особовому рахунку є належним і достатнім доказом щодо розрахунку вимог ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС». Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові, датованій 25 травня 2021 року, у справі № 554/4300/16-ц. Крім того, банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5(далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. 24 листопада 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» на адресу відповідачки [PERSON] направлене письмове повідомлення про відступлення права вимоги (а.с. 46). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В ч.1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України закріплене правило, згідно якого зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями, закріпленими у ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). А у ч. 2 ст. 1054 ЦК України закріплене правило, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилами, закріпленими у ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно приписів, закріплених у ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно імперативних вимог, закріплених у ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як з`ясовано судом, у кредитному договорі №30.149.1118.ФО_К від 20 листопада 2018 року та паспорті споживчого кредиту, які підписані особисто відповідачкою [PERSON] , викладено інформацію про тип кредиту, його розмір, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, а тому відповідачка повністю ознайомлена з умовами кредитування. Підписавши кредитний договір, позичальник відповідно до статей 3 та 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Суд констатує, що правочин, укладений між його сторонами, відповідно до статті 204 ЦК України є правомірним і укладеним у письмовій формі, а отже сторонами дотримано вимоги ст. 1055 ЦК України щодо форми кредитного договору. Водночас, суд зауважує, що відповідачка не скористалася своїм правом на подання відзиву та не спростувала розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитними зобов`язаннями. З огляду на вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №30.149.1118.ФО_К, укладеним між його сторонами 20 листопада 2018 року, у розмірі 11352 гривні 01 копійка, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 4706 гривень 79 копійок; заборгованості по відсоткам в сумі 1221 гривня 45 копійок; комісії за обслуговування кредиту в сумі 2889 гривень 18 копійок; штрафи, пеня в сумі 2534 гривні 59 копійок. Крім того, суд за правилами, визначеними ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved