Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

[PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] , в якому вона просить стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частин з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. Позовна заява обґрунтована тим, що 07 липня 2015 між [PERSON] та [PERSON] (далі - Відповідач) укладено шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Через непорозуміння в їх родині вони перестали проживати разом, а 15.05.2018 рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, з колишнім чоловіком вона майже не спілкувалась, однак фінансову допомогу на утримання сина Відповідач надавав регулярно. Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради №587 від 19.06.2019 Відповідачу визначено спосіб участі у вихованні дитини. Останнє місце роботи у Відповідача було Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в підрозділі «Лють». Як відомо позивачці, наприкінці листопада 2023 року, відповідач вийшов на пенсію за вислугу років. Також їй стало відомо, що на даний час відповідач працевлаштувався, однак куди саме їй не відомо. Також їй відомо, що відповідач мешкає у м.Дніпро, точна адреса їй не відома. Останнє місце проживання відповідача було в м.Добропілля, Донецької області. Після того, як відповідач вийшов на пенсію, він перестав добровільно надавати фінансову допомогу на утримання сина, тому позивачка звернулась до Дружківського міського суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, але 12.03.2024 року суд їй відмовив у видачі судового наказу, в зв`язку з тим, що між сторонами виник спір про правові підстави для звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів, так як неможливо встановити з ким проживає дитина. Із ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу позивачці стало відомо, що відповідач надав суду пояснення, в якому зазначив, що з моменту прийняття рішення суду про розірвання шлюбу із [PERSON] , він самостійно вирішив подати рапорт до бухгалтерії ГУНП в Донецькій області щодо добровільного, щомісячного відрахування коштів у кількості 25% на утримання сина [PERSON] і перераховувати на користь його матері [PERSON] . На протязі періоду з травня 2018 року до травня 2023 року вищевказані кошти перераховувались постійно. Після переходу підпорядкування ГУНП в Донецькій області до підпорядкування департаменту окремої штурмової бригади НПУ «Лють», він також добровільно подав рапорт на відрахування коштів у кількості 25% на утримання сина [PERSON] . У період часу з 21 листопада 2023 року до 22 лютого 2024 року він перебував в статусі пенсіонера, ветерана НПУ. Будь-яких доходів не отримував. Ним було відраховано з кредитної карти на користь заявника кошти на утримання сина. Також він заначив, що у період з березня по вересень 2022 року його син [PERSON] перебував з ним у селищі Модричі, Трускавецької громади Львівської області, так як [PERSON] відмовилась від евакуації малолітньої дитини з м.Краматорськ, пояснюючи це тим, що під час бойових дій, їй будуть виплачувати більшу заробітну плату, а за дитину потурбується батько. Усе одно, за вказаний період, кошти (25 % від доходу) відраховані на утримання дитини на її рахунок. Факт того, що за період часу з травня 2018 до травня 2023 року Позивачка отримувала кошти на утримання сина вона взагалі не оспорює та підтверджує даний період, за який було сплачено кошти. Однак, з листопада 2023, коли відповідач вийшов на пенсії виплати призупинились. Після того, як позивачка звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, у лютому 2024 відповідач перерахував 4974,00 грн., а у березні 2024 8434,03 грн. Гроші, які їй були перераховані відповідачем, коли дитина була з батьком в евакуації, вона перераховувала їх на рахунок відповідача (роздруківка з Приватбанку додається). Дійсно, після вторгнення РФ на територію України, вони, як батьки вирішили, що дитину треба евакуювати, та прийняли рішення, що син поїде з батьком. Позивачка лишилась нести службу у ГУНП в Донецькій області. Після того, як відповідачу надійшла команда повертатись за місце несення служби у Донецьку область, він вимушений був повернутись. Позивачка забезпечивши безпеку своєї дитини, перевела свого сина разом із своєю мамою [PERSON] , [INFO] , у м.Івано-Франківськ, де винаймає їм квартиру за 11 000 грн. плюс комунальні послуги. Договір укладений на маму, однак за житло фактично позивачка сплачує самостійно. Так як, на даний час виплати на утримання дитини є не регулярними, та не із всіх видів доходу, у позивачки є підстави вважати, що відповідач буде перераховувати суму коштів на утримання дитини не в повному обсязі, не з усіх видів доходу, за власним розсудом, а не по Закону. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно приписів ч. 1,2,3,4,5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень Позивачка одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки з усіх його видів заробітку (доходу). Також, відповідно до сімейного законодавства, батьки рівні у своїх обов`язках щодо утримання дітей. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів на рівні 1/4 частини від усіх видів заробітку забезпечується їх рівність при несенні обов`язку утримання дитини. Крім цього, відповідно до вимог Сімейного кодексу України (ст. 182-184), вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав в повному обсязі, надав суду письмові пояснення, в яких свою позицію обґрунтував наступним чином. З моменту прийняття судом рішення від 15 травня 2018 року про розірвання шлюбу з громадянкою [PERSON] самостійно вирішив подати рапорт до бухгалтерії ГУНП в Донецькій області щодо добровільного, щомісячного відрахування коштів у кількості 25 % відсотків з його доходів на утримання сина [PERSON] , [INFO] і перераховувати на банківську карту гр-ки [PERSON] . На протязі періоду з травня 2018 року до травня 2023 року вищевказані кошти нараховувались постійно, щомісячно. Після переходу з підпорядкування ГУНП в Донецькій області до Департаменту поліції особливого призначення окремої штурмової бригади Національної поліції України «Лють», він знову самостійно подав рапорт на утримання з його доходів, відповідно до Постанови КМУ від 28.02.1993 № 146 (із змінами), аліменти в добровільному порядку в розмірі 25% відсотків на утримання сина [PERSON] , [INFO] і перераховувати їх на користь його матері [PERSON] . У призначені платежу вказувати: «Аліменти від [PERSON] на утримання дитини [PERSON] ». У період часу з 21 листопада 2023 року до 22 лютого 2024 року відповідач перебував в статусі пенсіонера, ветерана Національної поліції України. Будь-яких доходів не отримував. Ним добровільно було відраховано, з кредитної картки, на користь гр-ки [PERSON] на утримання сина [PERSON] на підтвердження чого надає копію квитанції АК АТ «Приватбанк». Тобто, з сторони відповідача будь-яких дій, щодо відмови у сплаті аліментів на користь його сина не було. Відповідач самостійно, добровільно і постійно виплачував згідно діючого законодавства 25% відсотків від отриманих доходів, у період часу з травня 2018 року до теперішнього часу, на підтвердження відповідач надає копії декларацій 2018-2023 рр. У січні 2024 року відповідач подав заявку на участь у конкурсі до Департаменту поліції особливого призначення окремої штурмової бригади Національної поліції України «Лють». Також відповідач вказав, що під час розмови з заявником, постійних погроз щодо заборони з її сторони бачитися, спілкуватися з сином, пояснював, що він подав заявку на участь у конкурсі і після видання наказу про зарахування його до Департаменту відповідач має намір знову добровільно подати рапорт до бухгалтерії щодо відрахування на утримання свого сина [PERSON] . Також відповідач зазначив, що у період часу з березня до вересня 2022 року його син [PERSON] , [INFO] , перебував з відповідачем у селище Модричі, Трускавецького громади, Львівській області. Заявник [PERSON] відмовилась від евакуації малолітньої дитини з м. Краматорськ, пояснюючи тим, що під час бойових дій, у черговій частині, вона буде отримувати більшу заробітну плату, а за дитину батько потурбується без неї. Усе одно, у вищевказаний період, кошти (25 відсотків від доходу) відраховані на утримання дитини надходили на її рахунок. Більш того, будь-якої допомоги з боку заявника, на оренду квартири, купівлю їжі, одягу, ліків та інше, не було. Син був вдягнутий, нагодований, мав свою окрему кімнату та ліжко, відвідував дитячий садочок з інклюзивною групою, мав дитячого лікаря та вів активний образ життя. Відвідував спеціалістів, а саме: дитячого психолога, логопеда та інших спеціалістів. Кожного дня, безперешкодно, заявник мав можливість спілкуватися з дитиною телефонним та відеозв`язком. У жовтні 2022 року, без дозволу відповідача, його син був вивезений гр. [PERSON] до м. Івано-Франківськ, де він, до теперішнього часу, мешкає у однокімнатній квартирі разом з вищевказаною громадянкою. Згідно сайту DIM.RIA у м. Івано-Франківськ в районі, де син ходить до школи, 2 кімнатні квартири коштують від 6000 до 9000 грн., і гр. [PERSON] могла орендувати 2 кімнатну, а не 1 кімнатну квартиру за 11000 в елітному районі, в елітній квартирі за п`ять зупинок від школи і дитина відповідача мала би свою особисту кімнату, а не спала на одному ліжку з похилою жінкою. Що потім може виразитися у виникнення психологічних проблем у сина відповідача. Заявник разом з гр. [PERSON] постійно перешкоджають відповідачу (та при житті його іншій бабусі) у спілкуванні з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку до теперішнього часу, про що буде подана відповідна позовна заява до суду. Заявник постійно погрожує судом, щоб відповідач відмовився від свого сина, тоді відповідач не буде сплачувати аліменти. Після відвідування сина, він постійно вмовляє відповідача не віддавати його гр. [PERSON] , влітку 2023 року було звернення до органів поліції щодо пошуку сина відповідача, як безвісно зниклого. На аліменти відповідача, заявник робить ремонт, купує побутову техніку (кавоварка, миючий пилосос, посудомийну машинку, мобільний телефон тощо), пояснюючи тим, що це колись знадобиться дитині. Речі дитині не купують, якщо купують, то на два-три розмір більше, щоб мали на виріст, бо дитина швидко росте. Ходить в речах, які відповідач купував та відправляв поштою. Планшет, який разом з хрещеним батьком був подарований у грудні 2023 року синові відповідача на день народження, для можливості спілкування відеозв`язком, гр. [PERSON] з подачі заявника, відібрала. За 2022-2024 рр. заявник бачила дитину чотири рази по 10-14 днів. На день народження, Новий рік, 1 вересня заявник не мала бажання відвідувати дитину з тієї причину, що їй заплатять менше заробітної плати. Незважаючи на вищевказані обставини, відмовлятися від добровільного, самостійного відрахування коштів 25% від отриманих доходів на утримання мого сина [PERSON] , відповідач не мав та не має наміру. Відмовлятися від сина відповідач також не має наміру. Про всі доходи відповідача позивачка знає у повному обсязі. Відповідач вважає, що в поданні заяви до суду на стягнення аліментів не було необхідності. Також відповідачем по справі [PERSON] 08.11.2024 надано до суду пояснення, згідно яких відповідач з 12.07.2024 звільнився з органів Національної поліції України (після отриманих травм під час бойових виходів) і до теперішнього часу знаходиться в статусі пенсіонера. Щомісячно отримує пенсію в розмірі 17014 грн. Мешкає в орендованому приміщенні (так як власне помешкання знаходиться на окупованій території у м.Донецьку з 2014 року), сума за оренду якої складає 8000 грн. та 1000 грн. комунальні послуги, відповідно. Більш ніяких доходів (офіційних чи неофіційних) відповідач не має. Також з нарахованої суми пенсії відповідач сплачує 1625 грн. (мінімальний гарантований розмір аліментів 1598 грн.) на банківську картку заявника [PERSON] . Таким чином з отриманих доходів у вигляді пенсії, сплати оренди і аліментів залишається 6390 грн. на місяць. На теперішній час розглядає питання щодо подальшого працевлаштування і маючи більш-менш розумні доходи, планує самостійно збільшувати розмір сплати аліментів синові [PERSON] . Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.\~\~ Судом установлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Єнакієве Донецької області, що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] , орган що видав 1430 від 19.12.2018, та довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру №67227-2019 від 09.01.2019. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.10.2017 № 0000378806. 15.05.2018 згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області розірвано шлюб, укладений 07.07.2015 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис №142 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис №379 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~12.03.2024 Дружківським міським судом Донецької області винесено ухвалу згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. \~ \~ \~ \~19.06.2019 Виконавчим комітетом Краматорської міської ради ухвалено рішення 587 «Про визначення [PERSON] , [INFO] способу участі у вихованні дитини, [PERSON] , [INFO] », згідно якого було встановлено способи участі та часовий проміжок для участі відповідача у вихованні малолітнього [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно Виписок з банківського рахунку за 19.03.2024 з карткового рахунку було перераховано: -30.06.2022 кошти [PERSON] в розмірі 3015,08 грн. з призначенням платежу «Аліменти»; -03.09.2022 кошти [PERSON] в розмірі 2512,56 грн. з призначенням платежу «Назарчику алименти август сентябрь переселенч»; -30.09.2022 кошти [PERSON] в розмірі 2512,56 грн. з призначенням платежу «Назарчику алименти август сентябрь переселенч»; -30.08.2022 кошти [PERSON] в розмірі 2512,56 грн. з призначенням платежу «Назарчику алименти серпень вересень переселенч» -30.08.2022 кошти [PERSON] в розмірі 6025,00 грн. з призначенням платежу «Назарчику алименти серпень вересень переселенч»; -03.08.2022 кошти [PERSON] в розмірі 1005,03 грн. з призначенням платежу «Назарчику»; -27.07.2022 кошти [PERSON] в розмірі 3015,08 грн. з призначенням платежу «Впо август»; -27.07.2022 кошти [PERSON] в розмірі 4 020,10 грн. з призначенням платежу «Аліменти»; -22.06.2022 кошти [PERSON] в розмірі 3 015,08 грн. з призначенням платежу «Аліменти»; -27.05.2022 кошти [PERSON] в розмірі 3 015,08 грн. з призначенням платежу «Назар»; -31.05.2022 кошти [PERSON] в розмірі 1005,03 грн. з призначенням платежу «Назар»; -30.05.2022 кошти [PERSON] в розмірі 301,51 грн. з призначенням платежу «Назар»; -25.05.2022 кошти [PERSON] в розмірі 3015,08 грн. з призначенням платежу « [PERSON] ». Згідно рапорту від 23.02.2024 відповідач звернувся до Заступника начальника управління начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності УФЗВО ДПОП ОШБ НГУ «Лють» про утримання аліментів в добровільному порядку в розмірі 25% на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та перераховування їх на картку [PERSON] . Згідно витягу з наказу від 23.02.2024 № 181 о/с по Департаменту особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада НПУ «Лють» [PERSON] прийнято на службу в поліції та призначено із 23.02.2024 інспектором взводу №5 роти №4 батальйону №1 полку. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 08.05.2024 [PERSON] в першому кварталі 2024 року доходів не отримував. Згідно витягу з наказу від 20.11.2023 № 828 о/с по Департаменту особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада НПУ «Лють» та копії трудової книжки серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] , відповідача звільнено з посади старшого інспектора роти №3 полку управління поліції особливого призначення з 21.11.2023. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 22.02.2024 інформація про відповідача в зазначеному реєстрі відсутня. Згідно довідки №45/01-08 від 09.09.2022, виданої директором закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №2 імені отця [PERSON] , [PERSON] , 25.12.2015 відвідував старшу інклюзивну групу «Метелик» вказаного закладу з 21.03.2022 по 09.09.2022. Згідно довідки №110 від 06.09.2022, виданої т.в.о. старости с.Модричі, [PERSON] тимчасово проживав разом з сином [PERSON] в [ADDRESS] в період з 21.03.2022 до 06.09.2022. Згідно рапорту від 26.05.2023 відповідач звернувся до Заступника начальника управління начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності УФЗВО ДПОП ОШБ НГУ «Лють» про утримання аліментів в добровільному порядку в розмірі 25% на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та перераховувати їх на картку [PERSON] . Згідно довідки про доходи №128 від 20.02.2024, видану заступником начальника управління начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності УФЗБО ДПОП ОШБ НПУ «Лють», в період з червня 2023 року по листопад 2023 року з грошового забезпечення відповідача утримувалися аліменти. Платіжними інструкціями КБ «Приватбанк» підтверджується перерахування відповідачем на рахунок позивачки коштів, а саме: 29.02.2024 в сумі 4818,09 грн., 30.03.2023 в сумі 5026,13 грн., 14.04.2023 в сумі 2010,05 грн., 31.05.2023 в сумі 5025,13 грн. Згідно щорічної декларації (виправленої) поданої відповідачем 12.03.2019 яка охоплює період за 2018 рік, відповідач отримував доходи у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи в розмірі 53520,00 грн., державної допомоги тимчасово переміщеним особам в розмірі 5304,00 грн. та аліменти від [PERSON] в розмірі 24000,00 грн. Згідно щорічної декларації (виправленої) поданої відповідачем 10.03.2020 яка охоплює період за 2019 рік, відповідач отримував доходи у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи в розмірі 186338,00 грн., державної допомоги тимчасово переміщеним особам в розмірі 12000,00 грн. та 5145,00 грн., державну соціальну допомогу в розмірі 1295,00 грн. Згідно щорічної декларації поданої відповідачем 28.02.2021 яка охоплює період за 2020 рік, відповідач отримував доходи у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи в розмірі 258347,00 грн., державної допомоги тимчасово переміщеним особам в розмірі 12000,00 грн. та 5304,00 грн., державну соціальну допомогу в розмірі 1390,00 грн. Згідно щорічної декларації поданої відповідачем 29.01.2022 яка охоплює період за 2021 рік, відповідач отримував доходи у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи в розмірі 204561,00 грн., державної допомоги е-підтримка в розмірі 1000,00 грн., державної допомоги тимчасово переміщеним особам в розмірі 12000,00 грн. та 5145,00 грн., державної та соціальної допомоги в розмірі 1491,00 грн., та дохід від надання майна в оренду в розмірі 6055,00 грн. Згідно щорічної декларації поданої відповідачем 19.12.2023 яка охоплює період за 2022 рік, відповідач отримував доходи у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи в розмірі 587266,00 грн., державної допомоги тимчасово переміщеним особам в розмірі 36000,00 грн., дохід від надання майна в оренду в розмірі 6500,00 грн. та інше в розмірі 22000,00 грн. Згідно декларації поданої відповідачем при звільненні 19.12.2023 яка охоплює період з 01.01.2023 21.11.2023 рік, відповідач отримував доходи у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи в розмірі 84804,00 грн., дохід від надання майна в оренду в розмірі 6500,00 грн. та державна допомога тимчасово переміщеним особам на проживання в розмірі 22000,00 грн. та 33000,00 грн. Згідно щорічної декларації поданої відповідачем 22.01.2024 яка охоплює період за 2023 рік, відповідач отримував доходи у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи в розмірі 858440,00 грн. та 84804,00 грн., дохід від надання майна в оренду в розмірі 6500,00 грн. та державна допомога тимчасово переміщеним особам на проживання в розмірі 24000,00 грн. та 36000,00 грн. Згідно рапорту від 05.09.2023 відповідач звернувся до Начальника відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області в якому повідомив, що з 21.03.2022 перебуває на обліку у Дрогобицькому РВП ГУНП у Львівській області та у зв`язку з сімейними обставинами просить дозволу щодо переїзду на тимчасове мешкання до м.Київ. Згідно трудової книжки серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] з 15.11.2013 працює в Єнакієвському МВ ГУМВС України в Донецькій області. Згідно довідки про доходи №365 від 03.06.2024, видану заступником начальника управління начальника відділу інформатизації та аналітичного супроводження бюджетного процесу УФЗБО, в період з березня 2024 року по травень 2024 року з грошового забезпечення відповідача утримувалися аліменти, зокрема в квітні 2024 року в розмірі 11677,30 грн., в травні 2024 року в розмірі 22345,58 грн. Згідно довідки про доходи №2194111468114122 за період з 01.06.2024 по 31.10.2024 відповідачем було отримано пенсію за вислугу років за вказаний період в розмірі 17014,65 грн. за кожний місяць. Платіжними інструкціями КБ «Приватбанк» підтверджується перерахування відповідачем на рахунок позивачки коштів, а саме: 05.08.2024 в сумі 1608,04 грн. за серпень 2024, 09.11.2024 в сумі 1633,17 грн. за листопад 2024, 05.10.2024 в сумі 1624,20 грн. за жовтень 2024, 05.09.2024 в сумі 1616,08 грн. за вересень 2024. Згідно довідки про доходи №778 від 07.11.2024 за період з лютого 2024 року по серпень 2024 року, виданої начальником управління головним бухгалтером Департаменту поліції особливого призначення «ОШБ НПУ «Лють», з доходів відповідача було сплачено аліменти в березні 2024 року в розмірі 8962,18 грн., в квітні 2024 року в розмірі 11677,30 грн., в травні 2024 року в розмірі 22345,58 грн., в червні 2024 року в розмірі 31960,00 грн., в липні 2024 року в розмірі 8788,74 грн., в серпні 2024 року в розмірі 1191,58 грн. Згідно наказу від 10.07.2024 № 1022 о/с по Департаменту поліції особливого призначення «ОШБ НПУ «Лють» [PERSON] звільнено з займаної посади з 12.07.2024. Згідно з платіжними інструкціями КБ «Приватбанк» відповідач в період з лютого по жовтень 2024 року здійснював перекази грошових коштів на рахунок [PERSON] з призначенням платежу за найм житла та комунальні послуги. За положеннями ч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти, на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. При цьому суд враховує, що в період з квітня 2024 року до 12 липня 2024 року (включно) відповідачем в добровільному порядку сплачувалися аліменти в розмірі 25 відсотків з його доходу на підставі поданого ним рапорту за місцем служби, а відповідно стягнення аліментів має здійснюватися з моменту коли відповідач припинив за власною ініціативою виплачувати позивачці аліменти в розмірі 25 відсотків отримуваного доходу, тобто з 13.07.2024. Щодо твердження відповідача про достатність сплати відповідачем по справі аліментів самостійно після 12.07.2024 суд зазначає, що вказані перерахування менше 25 відсотків коштів від доходів відповідача за відповідний період, а відповідно не можуть вважатися належним розміром сплати відповідачем аліментів на утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з 13.07.2024 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. Згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial