Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просив визнати його батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Миколаєві; зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області внести зміни в Книгу реєстрації народжень, актовий запис №7 від 16 липня 2015 року про народження дитини [PERSON] , змінивши в графі «по батькові» - [PERSON] на [PERSON] , а у графі «батько» - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він був знайомий з 2015 року із [PERSON] , з якою зустрічався, тривалий час підтримував інтимні стосунки. Після того як [PERSON] виїхала на проживання до м. Снігурівки Миколаївської області, стосунки між ними припинились. Приблизно в січні 2022 вони випадково зустрілись у м. Снігурівка, провели разом час і знову розлучилися. [PERSON] виїхала до м. Снігурівка, а позивач залишився в с. Широке. Позивач зазначає, що у травні 2022 року випадково зустрів [PERSON] разом з дитиною, подивившись на яку, одразу помітив схожість із собою. Для остаточної впевненості, що він є батьком дитини, у травні 2024 вирішив разом із [PERSON] провести аналіз генетичної ідентифікації на предмет встановлення його біологічного батьківства відносно дитини [PERSON] . Звернувшись до медико-генетичного центру «Мама Папа» для проведення генетичної ідентифікації, позивачем був отриманий висновок №42836 від 31 травня 2024 року, відповідно до якого вірогідність його біологічного батьківства відносно дитини [PERSON] складає не менше 99,9 %. [PERSON] , яка на той час розлучилася з [PERSON] , повідомила останнього про висновок експертизи генетичної ідентифікації, запропонувавши відповідачу добровільно відмовитися від батьківства відносно дитини, на що він відмовився. Позивач вказує, що на даний час проживає однією сім`єю із [PERSON] , зареєструвавши шлюб. Уточнивши позовні вимоги, позивач остаточно просив визнати його [PERSON] батьком дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Миколаєві; зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області внести зміни до запису №7 від 16.07.2015 про народження дитини [PERSON] , змінивши в графі "по батькові" [PERSON] на [PERSON] , у графі "батько" - [PERSON] на [PERSON] , в графі "прізвище" [PERSON] змінити на [PERSON] . Ухвалою суду від 24.07.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. 04.09.2024 від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він позов визнав. 04.09.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Трофименко А.О. в судовому засіданні не були присутніми. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився без повідомлення причин, проте в заяві на адресу суду від 04.09.2024 позов визнав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до судового засідання не з`явився, заяв про справі не подавав. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що дитина [PERSON] народилась [INFO] . Матір`ю дитини є [PERSON] , батьком - [PERSON] , як зазначено у свідоцтві про народження Серія [NUMBER] від 16 липня 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №97. Позивач вказує, що вважає себе батьком дитини - [PERSON] , оскільки з 2015 року зустрічався з [PERSON] (матір`ю дитини), тривалий час перебував з нею в інтимних стосунках. Крім того, він помітив зовнішню схожіть дитини із собою. На даний час він проживає з [PERSON] і дитиною однією сім`єю. З [PERSON] вони уклали шлюб, зареєстрований 30.12.2022, актовий запис №1541, Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі ст. 133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Як визначено ч.1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК , згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно з абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини у справі «Калачова проти Російської Федерації» зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду Медико-генетичного центру «МАМА ПАПА» від 31.05.2024 №42836 ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Вказаний висновок відповідачем не спростований, інших доказів суду не надано. Відповідач [PERSON] визнає позов. Отже, вказаним висновком доведено батьківство позивача [PERSON] щодо дитини [PERSON] . Визнання батьківства позивача щодо дитини [PERSON] буде відповідати інтересам дитини. Дитина має право знати батьків, від яких походить. Дитина має рівні права щодо батьків, незалежно від того, чи перебували її батьки у шлюбі між собою. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] про визнання його батьком дитини [PERSON] обґрунтовані, то зазначене дає підстави для внесення відповідних змін до актового запису №7 від 16.07.2015 про народження дитини [PERSON] , зокрема у графі "по батькові" з [PERSON] на [PERSON] , у графі "батько" - [PERSON] на [PERSON] , у графі "прізвище" [PERSON] на [PERSON] .

Outcome: approved