Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Савчук І.В., звернувся до суду із позовом до ТОВ «ФІНФОРС» та ТОВ «ВЕЛЛФІН», за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., Другий відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О., приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., про визнання виконавчого напису, вчиненого 20.08.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. та зареєстрованого в реєстрі за №2058, таким, що не підлягає виконанню та про визнання виконавчого напису, вчиненого 11.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №3122, таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що 11.09.2024 представник позивача ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження №60746646, з яких останньому стало відомо, що відповідно до виконавчого напису, вчиненого 20.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О., зареєстрованого в реєстрі за №2058, вирішено звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН», за договором позики №325038 від 14.12.2017, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] . За виконавчим написом сума заборгованості за період з 14.12.2017 по 27.05.2019 складає 125\~970,00 грн., з яких заборгованість за основною сумою позики становить 6 500,00 грн; заборгованість за відсотками згідно договору становить 58 500,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками згідно договору становить 60 970,00 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, старшим державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Остапенко В.В. розпочато виконавче провадження №60746646, про що 02.12.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того, 10.09.2024 представник позивача ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження №61555688, з яких останньому стало відомо, що відповідно до виконавчого напису, вчиненого 11.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрованого в реєстрі за №3122, вирішено звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс», за кредитним договором №146560-А від 25.11.2017, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником якого є ТОВ «Фінфорс». За виконавчим написом сума заборгованості за період 26.04.2018 по 20.01.2020 складає 13\~994,40 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6 000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2 234,40 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 5 760,00 грн. На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. розпочато виконавче провадження №61555688, про що 16.03.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Представник позивача зазначає, що вищезазначені виконавчі написи нотаріусів не підтверджують наявність кредитних відносин між позивачем та відповідачами, а також будь-якої заборгованості. Тому виконавчі написи за № 2058 та №3122 підлягають визнанню такими, що не підлягають виконанню, з тих підстав, що при їх вчиненні нотаріуси не пересвідчилися у дійсній наявності, розмірі та безспірності вимог стягувачів, порушили встановлений порядок вчинення виконавчих написів. Крім того, представник позивача зазначає, що нотаріуси при вчиненні оспорюваних виконавчих написів не мали повного переліку документів, які підтверджують безспірність заборгованості позивача перед відповідачами, перш за все належним чином оформлених бухгалтерських документів про розмір та період нарахування заборгованості, який на думку представника позивача перевищує встановлений ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» строк, протягом якого можливо здійснити нарахування заборгованості як безспірної. Все зазначене, на думку представника позивача, є підставою для визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.09.2024, задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіславом Олександровичем за реєстровим №2058, про стягнення [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» суми заборгованості за договором позики №325038 від 14.12.2017 укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» в сумі 125\~970,00 гривень та шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем за реєстровим №3122, про стягнення [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» суми заборгованості за кредитним договором №146560-А від 25.11.2017 укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», правонаступником якого є ТОВ «ФІНФОРС», в сумі 13\~994,40 гривень. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2024, у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, залучено до участі у справі приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., Другий відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О., приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору, учасникам справи роз`яснено їх процесуальні права на подання заяв по суті справи. Відповідач ТОВ «ФІНФОРС» про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі, яку представник відповідача отримав 28.10.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не подано. Відповідач ТОВ «ВЕЛЛФІН» про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі, яку представник відповідача отримав 22.10.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не подано. Треті особи правом на надання до суду пояснень стосовно спору, не скористались. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису, вчиненого 20.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О., зареєстрованого в реєстрі за №2058, вирішено звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН», за договором позики №325038 від 14.12.2017, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] . За виконавчим написом сума заборгованості за період з 14.12.2018 по 27.05.2019 складає 125\~970,00 грн., з яких заборгованість за основною сумою позики становить 6 500,00 грн; заборгованість за відсотками згідно договору становить 58 500,00 грн.; заборгованість за простроченими відсотками згідно договору становить 60 970,00 грн. (а.с. 10). Стягувачем ТОВ «ВЕЛЛФІН» виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання. На підставі вказаного виконавчого напису, старшим державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Остапенко В.В. розпочато виконавче провадження №60746646, про що 02.12.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 49-50). Відповідно до виконавчого напису, вчиненого 11.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрованого в реєстрі за №3122, вирішено звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс», за кредитним договором №146560-А від 25.11.2017, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником якого є ТОВ «Фінфорс». За виконавчим написом сума заборгованості за період 26.04.2018 по 20.01.2020 складає 13\~994,40 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6 000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2 234,40 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 5 760,00 грн. (а.с. 23). Стягувачем ТОВ «ФІНФОРС» виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання. На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. розпочато виконавче провадження №61555688, про що 16.03.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 52). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.\~При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови\~і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26\~листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Так, виконавчий напис від 20.08.2019 реєстровий номер №2058 та виконавчий напис від 11.03.2020 реєстровий номер №3122, були вчинені в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Договір позики №325038 від 14.12.2017, який укладено між [PERSON] та ТОВ «ВЕЛЛФІН», та Кредитний договір №146560-А від 25.11.2017, який було укладено між [PERSON] та ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником якого є ТОВ «ФІНФОРС», що були надані нотаріусам для вчинення виконавчих написів та копія яких наявна в матеріалах справи, не посвідчені нотаріально, а тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. та приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. були відсутні правові підстави для прийняття у Товариств документів для вчинення оспорюваних виконавчих написів. Відповідно у нотаріусів були відсутні правові підстави для їх вчинення. Велика Палата Верховного Суду 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 ухвалила постанову в якій зазначено, що подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання виконавчих написів нотаріусів таким, що не підлягають виконанню, а позовні вимоги - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ТОВ «ФІНФОРС» на користь позивача 3\~149,12 гривень судового збору та понесених витрат на правову допомогу у сумі 12\~000, 00 грн.

Outcome: approved