Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ в натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Так, відповідно до рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 23.02.2022 року у справі № 275/1061/21 за позивачем [PERSON] визнано в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 2/3 частини домоволодіння [ADDRESS] , а за відповідачем [PERSON] визнано 1/3 частину вказаного домоволодіння. Позивач вказав, що увесь час самостійно несе витрати, пов`язані з утриманням будинку та прилеглої території, підтримує їх у належному стані, робить для цього необхідні ремонтні роботи, замінив непридатні для експлуатації вікна, систему опалення, відремонтував дах будинку та літньої кухні, сплачує комунальні послуги, за свій кошт опалює будинок взимку для підтримання його в належному стані. Відповідачка ж самоусунулась від догляду за спільним майном. У зв`язку з зазначеним позивач бажає поділити в натурі спірний житловий будинок та припинити право спільної часткової власності на нього. Втім, відповідачка за взаємною згодою спірний будинок поділити не бажає, через що позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду. Вказав, що відповідно до висновку експерта за результатами проведеної оціночно - будівельної та будівельно технічної експертизи від 03.04.2024 № 1749/04-2024 визначено вартість будинку та два можливі варіанти поділу спірного майна з відступом від ідеальних часток співвласників. При цьому вважає, що поділ будинку за 1 варіантом, запропонованим експертом, незважаючи на збільшення частки позивача в житловому будинку до 73/100 частки, найбільш відповідає інтересам сторін, оскільки не потребує проведення значних ремонтно-будівельних робіт для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, що мають бути виділені сторонам. Просив поділити в натурі житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно 1 варіанту оціночно - будівельної та будівельно технічної експертизи від 03.04.2024 № 1749/04-2024, припинивши спільну часткову власність його та відповідачки на зазначене домоволодіння. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 07.05.2024 у вказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Від відповідачки [PERSON] до суду надійшла заява про проведення розгляду справи в її відсутність, а також письмові пояснення, за змістом яких не заперечувала проти наявності у позивача права на звернення до суду, втім, вважає, що розподіл належного їй з позивачем домоволодіння згідно 1 варіанту оціночно - будівельної та будівельно технічної експертизи від 03.04.2024 № 1749/04-2024 є несправедливим. Так, за вказаним варіантом розподілу з відступом від ідеальних часток площа будинку, що має відійти позивачу, збільшиться на 10, 7 кв.м, тоді як за 2 варіантом розподілу така площа збільшиться лише на 0,6 кв.м, що влаштовує відповідачку у розумінні ст. 181 ЦК України. При цьому зазначила, що вважає вказаний позов передчасним, оскільки позивач не врахував, що розподілу між ним та нею підлягає також земельна ділянка за вказаною адресою для обслуговування цього житлового будинку з господарськими будівлями пропорційно до їх частко у спільній частковій власності на спірний будинок, без розподілу якої неможливо вирішити питання, кому з співвласників залишається зливна яма та існуюча надвірна система водопроводу, а також питання можливості окремого виходу з цієї земельної ділянки на вулицю та вільного проходу і проїзду з вулиці до житлового будинку, через що не буде забезпечено розумний баланс їх інтересів як співвласників щодо фактичного користування домоволодінням та земельною ділянкою. Також зазначила, що у позові [PERSON] не вирішується також питання поділу наявної земельної ділянки з кадастровим номером 18220955100:01:003:1787 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства для визначення порядку фактичного користування нею між позивачем та відповідачкою. Також не погодилась з доводами позивача щодо самостійного утримання позивачем спірного будинку та проведення в ньому ремонтних робіт, оскільки позивачем не подано жодних доказів цього. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 23.08.2024 року підготовче провадження у вказаній цивільній справі було закрито та справу було призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Нестеренко М.М. позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Зазначив, що на право позивача вимагати виділу в натурі належної йому частки у спірному домоволодінні жодним чином не впливає відсутність позовної вимоги щодо розподілу земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку, як про це зазначає у письмових поясненнях відповідачка. Просив позов [PERSON] задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність та додаткові письмові пояснення щодо позову [PERSON] , згідно яких вказала, що земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок, не приватизована та їй не присвоєний кадастровий номер, що, на думку відповідачки, унеможливлює вирішення судом позовних вимог [PERSON] , оскільки без розподілу вказаної земельної ділянки не буде забезпечено розумний баланс інтересів співвласників спірного будинку. Крім того, вказала, що в гаражі, який входить до складу спірного домоволодіння, знаходиться майно діда позивача та відповідачки [PERSON] , а саме легковий автомобіль Сузукі Свіфт, 1994 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , на який відповідачка при зверненні до нотаріуса не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність технічного паспорта на нього, який знаходиться у позивача, який має пояснити суду причину вказаного. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові пояснення відповідачки, а також інші письмові докази, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 23.02.2022 року у справі № 275/1061/21 за позивачем [PERSON] визнано в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 2/3 частини домоволодіння [ADDRESS] , а за відповідачем [PERSON] визнано 1/3 частину вказаного домоволодіння (а.с. 9-10). Право власності на частки [PERSON] та [PERSON] у зазначеному вище домоволодінні зареєстровано у встановленому законом порядку (а.с. 6, 73). Згідно з частиною першою статті 356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (частини перша-третя статті 358 ЦК України). Спільна часткова власність є специфічною конструкцією, оскільки існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 367\~ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до частини другої статті 367\~ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється (див.: постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 243/6275/16-ц (провадження № 61-42813св18). Тлумачення положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382\~ЦК України дає підстави для висновку про те, що поділ будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2012 року у справі № 6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц (провадження № 61-21409св18), від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15 (провадження № 61-26178св18) від 11 жовтня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц (провадження № 61-19073св20). Завданням суду при розгляді такої категорії справ є встановлення можливості поділу об`єкта нерухомості, що перебуває в спільній частковій власності, який буде відповідати вимогам, що передбачені будівельними нормами та правилами, коли кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. З цією метою призначається судова будівельно-технічна експертиза, за результатами проведення якої судом розглядається найбільш оптимальний варіант поділу нерухомого об`єкта в натурі відповідно до розміру ідеальних часток у спільній частковій власності. Так, згідно висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 1749/04-2024 від 03.04.2024 здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за умови відступу від часток співвласників та вимог нормативно-правових актів вбачається технічно можливим за двома варіантами (а.с. 11-41). При цьому за висновком експерта для ізоляції розділених частин житлового будинку у кожному з варіантів необхідно зробити певні перепланування та переобладнання з розробленням та затвердженням для цього проектної документації, та власником, частка якого збільшиться в результаті виділу майна в натурі, має бути сплачена іншому власнику відповідна грошова компенсація. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] обрано 1 варіант запропонованого експертом розподілу спірного будинку, за яким частка останнього збільшиться з 2/3 до 78/100, тобто на 10, 7 кв.м. в одиницях площі житлового будинку, та згідно вказаного висновку експерта ним було внесено на депозитний рахунок суду згідно квитанції № 55РМ-М0Х2-М25Х-8К4А від 15.08.2024 65\~976 грн. в рахунок подальшої компенсації іншому співвласнику спірного домоволодіння [PERSON] за зменшення її ідеальної частки у спільній частковій власності у вказаному домоволодінні при його поділі в натурі (а.с. 80). Разом з тим, на думку суду, запропонований експертом 2 варіант розподілу спірного житлового будинку та прибудинкових споруд найбільш відповідає розміру ідеальних часток співвласників у спірному домоволодінні (33/100 або 1/3 частка [PERSON] та 67/100 або 2/3 частки [PERSON] ), що є визначальним при розподілі будинку в натурі. При цьому відповідачкою [PERSON] має бути сплачена позивачу [PERSON] компенсація через відступ від ідеальних часток у спірному домоволодінні при його поділі в натурі у розмірі 787 грн. Суд вважає безпідставними міркування відповідачки [PERSON] щодо передчасності вимог [PERSON] щодо поділу спірного домоволодіння через існування неприватизованої земельної ділянки під спірним будинком, яку також необхідно поділити при поділі будинку, а також наявності рухомого майна, то як автомобіля, право на яке за спадкоємцями ще не оформлено, оскільки діючим цивільним законодавством не встановлено таких обмежень, про які вказує відповідачка, в праві співвласника вимагати виділу належної йому частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності. Слід зазначити, що суд у відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому позовних вимог щодо земельної ділянки ані позивачем, ані відповідачкою до суду подано не було. На думку суду, в подальшому сторони не позбавлені можливості вирішити долю вказаної земельної ділянки шляхом визначення порядку користування нею або іншим чином. З врахуванням викладеного, суд вважає, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині поділу спірного домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та вважає, що [PERSON] та [PERSON] слід виділити в натурі у власність належні їм 2/3 та 1/3 частини вказаного домоволодіння відповідно до 2 варіант розподілу спірного житлового будинку та прибудинкових споруд, запропонованого експертом за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 1749/04-2024 від 03.04.2024, зі стягненням на користь позивача [PERSON] з відповідачки [PERSON] компенсації за відступ від рівності часток в домоволодінні та зобов`язанням зробити відповідні ремонтні роботи з метою забезпечення ізольованого користування виділеними приміщеннями. Також підлягають поверненню внесені на депозитний рахунок Брусилівського районного суду Житомирської області [PERSON] 65\~976 грн. (а.с. 80) грошової компенсації за відступ від ідеальних часток співвласників у разі поділу будинку відповідно до 1 варіанту розподілу спірного житлового будинку та прибудинкових споруд, запропонованого експертом за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 1749/04-2024 від 03.04.2024. Щодо вимоги позивача [PERSON] про припинення права спільної часткової власності на спірне домоволодіння після його поділу в натурі слід зазначити наступне. Так, поділ спірного домоволодіння в натурі шляхом виділення у власність належної частки сторонам у справі саме собою свідчить про припинення правового режиму спільної часткової власності на такий об`єкт. Таким чином, окрема вимога припинити право спільної часткової власності є неефективним способом захисту порушеного права, що також підтвердила у своїй постанові від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15-ц Велика Палата Верховного Суду. На підставі викладеного, ст.ст. 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382\~ЦК України та

Outcome: partial