Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №17.190.0520.ФО_К від 15 травня 2020 року в сумі 21078,46 грн, а також судові витрати у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 15 травня 2020 року сторони уклали кредитний договір №17.190.0520.ФО_К, відповідно до якого відповідач акцептував та приєднався до публічної пропозиції позивача на укладення цього договору на умовах та в порядку, передбаченому правилами, що оприлюднені на офіційній інтернет сторінці банку. Вказує, що відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, ти самим допускаючи порушення умов кредитного договору та Правил. Станом на 28 листопада 2023 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором складає 21078,46 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 15 травня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №17.190.0520.ФО_К, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 16490,01 грн на споживчі потреби шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок, що відкритий позичальнику в Банку із терміном (строком) користування до 15 травня 2023 року. Процентна ставка за користування кредитом фіксована, 10,0% річних, комісія за обслуговування кредиту щомісячно в розмірі 0,99% від суми кредиту, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів (а.с.21-22). Згідно п. 2.1. кредитного договору №17.190.0520.ФО_К від 15 травня 2020 року, підписанням цього договору позичальник підтверджує своє розуміння, згоду та приєднання до Правил, які є невід`ємною частиною цього договору, що оприлюднені на офіційному сайті банку за електронною адресою: www.unexbank.ua. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що до підписання ним цього договору він був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту відповідно до законодавства України (п.2.7. кредитного договору №17.190.0520.ФО_К від 15 травня 2020 року). Підписанням паспорта споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 15 травня 2020 року, споживач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.22 зворотна сторона-23). Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим, згідно з наданим банком розрахунком (а.с.41-42), заборгованість відповідача станом на 28 листопада 2023 року становить 21078,46 грн, яка складається з: - заборгованість за кредитом 12233,15 грн; - заборгованість за відсотками 3784,56 грн; - заборгованість за комісією 5060,75 грн. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. За вимогами статей\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 3784,56 грн суд зазначає наступне. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 14-10цс18, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 14-154цс18 та Постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі N 14-318цс18 міститься правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Пунктом 1.1. кредитного договору №17.190.0520.ФО_К від 15 травня 2020 року визначено термін (строк) користування кредитом до 15 травня 2023 року. Тобто кредитор має право на нарахування відсотків лише протягом строку дії договору, а саме до 15 травня 2023 року. В той же час позивачем наданий розрахунок заборгованості за відсотками, який виконаний за період з 15 травня 2020 року по 27 листопада 2023 року, тобто після закінчення строку дії кредитного договору. З наведеного слідує, що позивач не мав права після закінчення строку дії кредитного договору (з 16 травня 2023 року) нараховувати відповідачу заборгованість за відсотками у розмірі 507,59 грн (163,03+170,91+173,60+0,02+0,02+0,01). Вирішуючи позовні вимоги про стягнення комісії у розмірі 5060,75 грн, суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Таким чином, оскільки комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 5060,75 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 15510,12 грн, з яких заборгованість за кредитом у розмірі 12233,15 грн та заборгованість за відсотками у розмірі 3276,97 грн (3784,56-507,59). Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає\~стягненню сума судового збору у\~розмірі 2228,09 грн (3028*15510,12/21078,46).

Outcome: partial