Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У серпні 2024 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «13-й квартал» (далі також - позивач, ОСББ) звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідачка, боржник) про стягнення заборгованості за внесками на утримання будинку в розмірі 3 888,11грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідачка є власником квартири [ADDRESS] , не виконувала рішення загальних зборів ОСББ "13-й квартал" своєчасно і в повному обсязі не сплачувала встановлені внески та платежі у розмірах і строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, які є обов`язковими для всіх співвласників. Внаслідок несплати у відповідачки станом на 31.07.2024 утворилась заборгованість у розмірі 3 387,92 грн. [PERSON] , як боржник, що прострочила виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язана сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 323,48 грн та трьох відсотків річних в сумі 79,71 грн. Ухвалою суду від 20.09.2024 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явилась, однак звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності з підтриманням позовних вимог За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялись ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками та судова повістка, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, та неподання нею у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини 8 статті 178 ЦПК України. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 15.09.2003 (а.с. 10). Отже, як власник та споживачка житлово-комунальних послуг, згідно ст. 156, 162 ЖК України, зобов`язана не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. ОСББ «13-й квартал» відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» створено виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території. Управителем зазначеного багатоквартирного будинку є ОСББ «13-й квартал», що вказано у рішенні загальних зборів членів ОСББ «13-й квартал», відповідно до протоколу №1 від 02.03.2006, яким вирішено прийняти на власний баланс весь житловий комплекс, утримувати будинок самостійно. Рішенням загальних зборів членів ОСББ «13-й квартал» затверджений розмір щомісячного обов`язкового внеску на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4,20 грн/м.кв., відповідно до протоколу №16/3 від 16.03.2019. На засіданні правління ОСББ «13-й квартал» вирішено з 1 липня 2019 року встановити розмір внеску 4,20 грн/м.кв. на управління будинком, утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир на 2-28 поверхах, відповідно до протоколу №22/06/19 від 22.06.2019. Рішенням загальних зборів ОСББ «13-й квартал» (протокол 03/3 від 03.03.2021) затверджений розмір додаткового щомісячного обов`язкового внеску на капітальний ремонт ліфтів та фасаду будинку в розмірі 0,70 грн/кв.м. Рішенням загальних зборів ОСББ «13-й квартал» (протокол № 22/4 від 22.04.2024) затверджений розмір щомісячного обов`язкового внеску на утримання будинку в розмірі 6,00 грн/кв.м. Позивач утримує будинок та прибудинкову територію по [ADDRESS] , ним укладено та виконуються умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг на технічне обслуговування ліфтів, на постачання електричної енергії, про надання водопостачання та приймання стічних вод через приєднанні мережі, про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, на обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання, тощо. Згідно з розрахунком позивача, відповідачка, не сплачувала за надані їй житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, що станом на 31.07.2024 становить 3 387,92 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачка є споживачами комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачами та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З позовної заяви вбачається, що ОСББ «13-й квартал» є виконавцем функцій з своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів будинку. Відповідачка отримувала житлово-комунальні послуги, не відмовлялася від їх отримання, отримувала рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги, які містять у собі суму заборгованості. Окрім того, жодних заяв про відмову від користування житлово-комунальними послугами, скарг щодо обсягу та якості наданих послуг відповідачкою не заявлялось. Відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, власність зобов`язує, а стаття 322 ЦК України наголошує на те, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачка, будучи власниками майна зобов`язана його утримувати. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України зазначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, позивачем ставиться вимога про стягнення інфляційних нарахувань у сумі 323,48 грн. та 3% річних у сумі 79,71 грн., яка підлягає задоволенню із таких правових підстав. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. ч. 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, які зазначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідачкою, всупереч положенню частини першої статті 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їй житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 3 387,92 грн, а також 323,48 грн індексу інфляції та 79,71 грн - 3% річних є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за внески на утримання будинку в розмірі 3 791,11 грн суд задовольняє у повному обсязі. Відповідно до частин першої та третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень частин першої та другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) тощо. Як вбачається із матеріалів справи, між ОСББ «13-й квартал» (як клієнт) та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери», укладено договір № 14/08/2024 про надання правової допомоги від 14.08.2024 року, відповідно до якого адвокатське бюро бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 14.08.2024, адвокатським бюро були надані такі послуги, а саме: складання позову клієнту до Дарницького районного суду міста Києва про стягнення заборгованості з власника квартири [ADDRESS] , кількість годин надання послуг - 1 год, вартість однієї години надання послуг - 3000 грн; складання клопотання клієнта до Дарницького районного суду м. Києва про витребування доказів щодо права власності на квартиру [ADDRESS] у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське бюро технічної інвентаризації, кількість годин надання послуг - 20 хв, вартість наданих послуг - 1 000 грн, а всього надано послуг на 4 000 грн (а.с. 47-50). Беручи до уваги викладене, враховуючи підставу та предмет позову, характер виконаної адвокатом роботи та фактично надані послуги, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу та складність даної справи, суд дійшов до висновку, що задоволенню підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, оскільки відповідно до ухвали суду від 20.09.2024 про відкриття провадження, адвокату було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів від КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації. З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог позивача про стягнення правничої допомоги в розмірі 3 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн та 3 028 грн сплаченого судового збору. З викладеного,

Outcome: approved