Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 21.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №5573801 про надання споживчого кредиту. Згідно укладеного кредитного договору [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 25\~000,00\~грн. 29.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №29-05/2023-Ф, ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу своє право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за договором №5573801 про надання споживчого кредиту від 21.02.2022 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 119\~667,50 грн., яка складається з: 25\~000,00 грн. заборгованості за процентами; 66\~167,50 грн. заборгованості за відсотками; 28\~500,00 грн. заборгованості по відсоткам, нарахованих ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна». На підставі викладеного та статей 525, 526, 1049 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 119\~667,50 грн. Ухвалою суду від 11.01.2024 року по справі відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом осіб) та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву. Суд, за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові\~матеріали справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~суд дійшов\~наступного. Зі змісту ч.1 ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 21.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» (товариство) та [PERSON] (споживач) укладено договір №5573801 про надання споживчого кредиту, згідно якого, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 25\~000,00 грн. Тип кредиту кредит. Строк кредитування 364 дні. Стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору (п.1.2., 1.3., 1.4.). Згідно до п.2.1. договору №5573801 про надання споживчого кредиту, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . У випадку, якщо після здійснення (ініціювання здійснення) товариством платежу за реквізитами вищевказаної платіжної карти виявиться, що платіж не може бути зарахований на рахунок з будь-яких причин, які не залежать від товариства (в тому числі, але не виключно у випадку відсутність авторизації платіжної карти), сторони укладають додаткову угоду про зміну платіжних реквізитів споживача для надання кредиту за цим договором. При цьому, така додаткова угода може бути укладена лише протягом 24-х годин з моменту прийняття товариством рішення про надання кредиту споживачу. Якщо сторони з будь-яких причин у вказаний строк не укладуть вказану додаткову угоду споживач втрачає право отримати кредитні кошти за цим договором, а у товариства не виникає прострочення кредитора. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Крім того, відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 року справа №334/3056/15, у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Позивачем на підтвердження вимог статті 1054 ЦК України, щодо виконання зобов`язань, а саме надання ТОВ «Авентус Україна» відповідачу грошових коштів за договором №5573801 про надання споживчого кредиту від 21.02.2022 року, надано підтвердження №КНО-20.4/73 від 31.05.2023 року про зарахування коштів клієнтам, відповідно до якого 21.02.2022 року ТОВ «Авентус Україна» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] кредитні кошти у розмірі 25\~000,00 грн. Отже, позивачем надано до суду докази на підтвердження виконання ТОВ «Авентус Україна» умов договору №5573801 про надання споживчого кредиту від 21.02.2022 року, 25\~000,00 грн. В свою чергу відповідачем [PERSON] не надав до суду доказів про повернення кредиту у строки та розмірі, передбачених договором №5573801 про надання споживчого кредиту від 21.02.2022 року. Відповідно до ст.512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. 29.05.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу №29.05/23-Ф згідно якого, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інших платежів, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (п.1.1.). Як вбачається з реєстру боржників (витягу) додатку №1 до договору факторингу №29-\~05/2023 від 29.05.2023 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги з [PERSON] за кредитним договором №5573801 у розмірі 91\~167,50 грн., що складається з: 25\~000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 66\~167,50 грн. заборгованості за відсотками. Отже, враховуючи положення норм статей 512, 513, 514 ЦК України, та договір відступлення прав вимоги №29-05/2023 від 29.05.2023 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна», до ТОВ «Фінансова компанія\~«Фінтраст Україна» перейшли\~права ТОВ\~«Авентус Україна»в обсязі і на умовах визначених договором №5573801 про надання споживчого кредиту від 21.02.2022 року у розмірі 91\~167,50 грн., що складається з: 25\~000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 66\~167,50 грн. заборгованості за відсотками. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за договором №5573801 від 21.02.2022 року, виданої ТОВ «Авентус Україна», [PERSON] має заборгованість у розмірі 91\~167,50 грн. яка складається з: 25\~000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 66\~167,50 грн. заборгованості за відсотками. Щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст України» нарахованих позивачем відсотків за 60 календарних днів у розмірі 28\~500,00 грн., суд дійшов до наступного. Звертаючись до суду з вимогою про стягнення нарахованих ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст України» відсотків за 60 календарних днів у розмірі 28\~500,00 грн., позивач посилається на те, що у зв`язку із введенням воєнного стану з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «Авентус Україна» прийняло рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 року по 30.04.2022 року за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 року по 10.09.2022 року ТОВ «Авентус Україна» здійснило нарахування процентів за стандартною ставкою. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст України», як другий кредитор нарахував відсотки за 60 календарних днів, а саме за період з 11.09.2022 року по 09.11.2022 року, в межах строку кредитного договору №5573801 від 21.02.2022 року, який укладено між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Однак, відповідно до умов договору факторингу №29.05/23-Ф укладеного 29.05.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст України» та ТОВ «Авентус Україна», а саме пункту 1.1., до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст України» перейшло право грошової вимоги яке належить ТОВ «Авентус Україна» у розмірі зазначеному в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1. Згідно з реєстру боржників (витягу) додатку №1 до договору факторингу №29-05/2023 від 29.05.2023 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги з [PERSON] за кредитним договором №5573801 у розмірі 91\~167,50 грн., що складається з: 25\~000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу; 66\~167,50 грн. заборгованості за відсотками. Таким чином, вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст України» про стягнення з [PERSON] нарахованих позивачем відсотків за 60 календарних днів у розмірі 28\~500,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №5573801\~у розмірі\~91\~167,50\~грн. Зважаючи на те, що ТОВ «Авентус Україна» свої обов`язки за договором про надання споживчого кредиту виконав повністю, а свої договірні зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, то дана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі право на одержання яких належало ТОВ «Авентус Україна» на дату укладення договору факторингу №29.05/23-Ф, що становить 91\~167,50 грн. Щодо стягнення судових витрат з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст України», суд дійшов до наступного. Згідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.1, 4 ч.3 ст.133 ЦПК України). Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. 10.07.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (клієнт) та адвокатом Столітній М.М. укладено договір №10/07-2023 про надання правової допомоги згідно якого, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнт в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1.). Згідно до рахунку на оплату по замовленню №363/25/12 від 25.12.2023 року, вартість наданої адвокатом Столітній М.М. правової допомоги за договором №10/07-2023 від 10.07.2023 року становить 10\~000,00 грн. Як вбачається з платіжної інструкції від 26.12.2023 року №2447, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило адвокату Столітній М.М. 10\~000,00 грн. за послуги з аналізу, складання та подання позовної заяви згідно р/ф №363/25/12 від 25.12.2023 року. Згідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Вищевказана правова позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц (провадження №61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18 (провадження №61-44217св18), від 15.06.2021 року по справі №159/5837/19. Отже, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені останнім у вигляді судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial