Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути із [PERSON] на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 62\~405 грн 99 коп, та витрати на оплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, споживачем яких є [PERSON] . Вказує, що в період з 01 червня 2014 року по 01 серпня 2023 року відповідач не в повному обсязі сплачує кошти за надані послуги, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка становить 62\~405,99 грн. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 09.11.2023 на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить застосувати строк позовної давності. Крім того, у клопотанні від 28.02.2024 вказав, що квитанції про оплату послуг позивач надсилав власнику особового рахунку [PERSON] , а не йому, а тому спростованим є твердження про наявність заборгованості у [PERSON] . Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 15 березня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано з Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області наступні документи: витяг зі Спадкового реєстру про заведену спадкову справу до майна [PERSON] , яка померла у 2005 році; належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної до майна померлої у 2005 році [PERSON] ; інформацію щодо заповітів, спадкових договорів, складених [PERSON] . Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 02 квітня 2024 року зобов`язано Житомирський обласний державний нотаріальний архів надати на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи №566/2005, заведеної до майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що квартира [ADDRESS] , яка забезпечується послугами з централізованого опалення, постачання теплової енергії, належить на праві приватної спільної сумісної [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №362806577 від 23.01.2024. У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Житомирської державної нотаріальної контори Кулінічем Р.В., №2-693 від 23.11.2005, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/3 частині 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] . Із виписки по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] ,\~вбачається,\~що заборгованість\~за послуги\~з централізованого\~опалення за\~період з 01 червня 2014 року по 01 серпня 2023 року становить 62\~405,99 грн. Згідно довідки про склад сім`ї від 19.09.2023, особовий рахунок № [NUMBER] ( [NUMBER] ) оформлено на [PERSON] . У відповідності\~до відповіді\~на запит\~суду ВОМІРМП\~УДМС України\~в Житомирській\~області №1888/12491 [PERSON] \~зареєстрований за\~адресою:\~ [ADDRESS] з 22 грудня 2012 року. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються\~Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII\~(далі - Закон №2189-VIII). Відповідно до\~статті 5 Закону №2189-VIII, до житлово - комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. За змістом частини першої статті 9 Закону №2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово -комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із частиною першою\~статті 10 Закону №2189-VIII, ціни (тарифи) на житлово -комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до\~закону\~ціни (тарифи) є регульованими. Частинами другою, третьою та п`ятою\~статті 21 Закону №2189-VIII\~передбачено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до частини першої\~статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У частині 4 статті 319 Цивільного кодексу України закріплене правило про те, що власність зобов`язує. Частиною 1 статті 360 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до положень статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 цього Кодексу). Відповідно до частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру, крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанови Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №522/7683/13-ц, від 01 вересня 2020 року в справі №352/2163/13-ц). Статтею 12 ЦПК України\~встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в\~статті 81 ЦПК України, відповідно до положень якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що квартира [ADDRESS] , власником 2/3 якої є [PERSON] , забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, а доказів протилежного суду не надано, натомість відповідач порушував свій обов`язок щодо оплати наданих послуг, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог комунального підприємства. Разом з тим, відповідач [PERSON] заявив про застосування строку позовної давності. Статтею 257 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно з пунктами 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім цього, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681,728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінетом Міністрів України прийнято 11.03.2020 постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» за №211, якою установлено із 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин. У подальшому Кабінет Міністрів України неодноразово продовжував карантин на території України та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 такий відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Також, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який востаннє продовжено Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом за період з червня 2014 року по лютий 2017 року включно, відтак задоволенню підлягають вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за період з 01.03.2017 по 01.08.2023, яка згідно із виписки по особовому рахунку становить 49\~191,97 грн ((62\~405,99 грн - 13\~214,02 грн (заборгованість з червня 2014 року по лютий 2017 року)). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії, в розмірі відповідно до його 2/3 частки у праві власності на квартиру, а саме в сумі 32\~794,65 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки власниками іншої 1/3 частки квартири є [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1\~410,45 грн (32\~794,65 грн /62\~405,99 грн х 2 684 грн).

Outcome: partial