Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві посилаючись на свідоцтво про його народження, позивач вказує, що він народився [INFO] в селищі Дубове, Тячівського району, Закарпатської області у сім?ї [PERSON] та [PERSON] . За час свого життя його мати [PERSON] , [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] , 16 квітня 2014 року склала заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Михалчич Д.І. зареєстрований за №50, яким все своє майно, заповіла позивачу, [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що його мама [PERSON] померла [INFO] у віці 88 років в селищі Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, що стверджується свідоцтвом про смерть. До складу спадкового майна після її смерті входить житловий будинок в [ADDRESS] . Вказує, що на початку травня 2024 року він звернувся до Тячівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де йому повідомили, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску строку для подання заяви на прийнятття спадщини після смерті матері, вказує на те що він брав участь у бойових діях в Афганістані, де отримав поранення, внаслідок чого часто хворіє та вже більше двох років лікується в кардіологічному відділенні після перенесеного інфаркту та продовжує лікування і на даний час. Стверджує, що наведені обставини унеможливили своєчасність звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, через що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з цим просить суд визначити йому додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.07.2024 року позовну заяву залишено без руху. 11.09.2024 року позивач подав до суду заяву, якою недоліки усунув, а саме додав квитанцію про сплату судового збору. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Тячівську державну нотаріальну контору. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Ствердив, що інших спадкоємців, які б мали право претендувати на належне матері за час життя спадкове майно, не має. Причину пропуску строку прийняття спадщини після смерті матері пояснив ускладнення стану здоров`я та перебуванням на лікуванні. Представник відповідача Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тячівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою одержаною особисто 29.10.2024 року, в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності відповідача та третьої особи за участі сторони позивача та на підставі наявних в справі письмових доказів. Заслухавши доводи позивачка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого виконкомом Дубівської селищної ради, Тячівського району Закарпатської області 20.02.1979 року вбачається, що [PERSON] , позивачу приходиться матір`ю. (а.с.6). З свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №17 від 06.02.1973 року вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.9). Надаючи оцінку вказаному доказу, суд вважає, що з огляду на предмет спору, такий не має жодного правового значення при вирішенні спору щодо встановлення поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви на прийняття спадщини після смерті його матері. Окрім цього вказане свідоцтво оформлено на батька позивача - [PERSON] , а не його матір [PERSON] , після смерті якої він просить встановити додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини. Відповідно до заповіту, складеного секретарем виконкому Дубівської селищної ради 16 квітня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №50, [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] заповіла все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на все те на, що за законом матиме право - [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~уродженцю смт.\~Дубове,\~Тячівського району,\~Закарпатської області,\~мешканцю [ADDRESS] (а.с. 8). [INFO] [PERSON] \~померла,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~смерть серії\~ [NUMBER] \~виданого виконавчим\~комітетом Дубівської\~селищної ради\~Тячівського району\~Закарпатської області\~від 18.10.2023\~року. Місцем смерті згідно цього свідоцтва зазначено смт. Дубове (а.с. 7). Як встановлено в судовому засіданні у визначений законом строк на прийняття спадщини після смерті матері, позивач з заявою про прийнятття спадщини до нотаріальної контори не звернувся. З пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 12.12.2023 року виданого Пенсійним фондом України вбачається, що позивач [PERSON] отримує пенсію за віком з терміном дії - довічно (а.с.4). З посвідчення серії [NUMBER] виданим Тячівським райвійськомом Закарпатської області вбачається, що [PERSON] являється учасником бойових дій (а.с.5). З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №5152 та ультразвукового обстеження серця пацієнта [PERSON] вбачається, що позивач хворіє на серцево-судинні захворювання, перебував на стаціонарному лікуванні у період з 29.05.2024\~по 04.06.2024, має застійну серцеву недостатність (а.с.10-12). З направлення номер 5629 від 23.05.2024 року виданим начальником [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] , який брав участь у бойових діях в ДР Афганістан в період з 1981 р. по 1983 р. направлений для обстеження та подальшого проходження комісії МСЕК з метою визначення наявності ознак інвалідності, у зв?язку із захворюванням отриманим під час бойових дій (а.с.13). Відповідно до ст.1261\~Цивільного кодексу\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом Відповідно до статті 1233\~ЦК\~України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України). В силу вимог ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого законом строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст.1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі №750/2158/21 (провадження№ 61-753св22) де вказується, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , строк для прийняття спадщини розпочався 16 жовтня 2023 року і завершився 16 квітня 2024 року. До Тячівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом позивач [PERSON] звернувся лише після закінчення шестимісячного строку. З даним позовом, позивач звернувся до суду 19 липня 2024 тобто через три місяці після спиву шестимісячного строку визначеного Законом для прийнятття спадщини. Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Інших спадкоємців за заповітом, не встановлено. Як на поважність причин пропуску строку позивач посилається на те, що в результаті отриманих поранень під час участі в бойових діях він чого часто хворіє, вже більше двох років лікується в кардіологічному відділенні після перенесеного інфаркту та продовжує лікування і в період з 29.05.2024 по 04.06.2024 перебував на стаціонарному лікуванні та має застійну серцеву недостатність. Враховуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку, про доведеність позивачем факту наявності в нього тривалої хвороби, що свідчить про наявність об`єктивних істотних труднощів у позивача для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Наведені обставини, суд вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та приймаючи до уваги причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, суд вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом з поважних причин, а тому, позов слід задовольнити та визначити позивачу достатній строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом терміном на три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Судові витрати по справі покласти на позивача.

Outcome: approved