Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідачів: 11.07.2024 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] , народилося двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09.08.2022 року шлюб розірвано. Зазначає, що діти проживають та зареєстровані з нею та перебувають на повному її утриманні. 08.08.2022 року Шевченківським районним судом м. Львова винесено судовий наказ про стягнення аліментів на утримання двох дітей щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Встановлено проведення стягнення з моменту пред`явлення заяви 22.07.2022 року до досягнення дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. На даний час [PERSON] є студенткою третього курсу денної форми навчання Технологічного фахового коледжу НУ «Львівська політехніка» за спеціальністю 081 Право. Згідно з навчальним планом, термін навчання закінчується 30.06.2025 року. Вказує, що відповідачу [PERSON] відомо, що його донька є студенткою з 2021 року та те, що вона потребує фінансової підтримки, однак він відмовляється у добровільному порядку надавати кошти на дитину, що досягнула повноліття, але продовжує навчання, участі у її житті не приймає. Просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідачем відзив на позовну заяву не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: 25.09.2024 року та 29.10.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли заяви позивача [PERSON] , у яких вона просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити. 25.09.2024 року та 29.10.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли заяви тертьої особи [PERSON] , у яких вона просила розгляд справи проводити без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні. В судове засідання 14.11.2024 року: - позивач [PERSON] не з`явилася. про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву про розгляд справи без її участі. - третя особа [PERSON] не з`явилася. про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву про розгляд справи без її участі. В судовому засіданні 14.11.2024 року: - відповідач [PERSON] вказав, що його єдиний дохід становить 2250 грн, який нараховується у зв`язку із доглядом за рідною сестрою-особою з інвалідністю ІІ-групи. Зазначив, що у зв`язку із матеріальним становищем не має можливості платити аліменти. Пояснив, що для сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття був вимушений брати кредити. Просив відмовити у задоволенні позову. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] , народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09.08.2022 року у справі №466/1875/22, ухвалено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Львова від 08.08.2022 року у справі №466/5318/22, наказано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , до досягнення дитиною повноліття. Згідно з копією довідки Відокремленого структурного підрозділу «Технологічний фаховий коледж Національного Університету «Львівська політехніка» №586 від 27.06.2024 року, [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання і навчається за спеціальністю 081 Право, зарахована на навчання 01.09.2021 року, завершує навчання 30.06.2025 року. Відповідно до копії довідки Відокремленого структурного підрозділу «Технологічний фаховий коледж Національного Університету «Львівська політехніка» про доходи [PERSON] , загальна сума доходу за період з 01.01.2024 року по 30.06.2024 року становить 0 грн 0 коп. Згідно з копією довідки Шевченківського відділу соціального захисту №260310-108 від 10.11.2023 року, [PERSON] з 01.09.2023 року по 31.08.2024 року призначено компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги на непрофесійній основі (отримувач соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі [PERSON] , [INFO] ). Відповідно до копії довідки Шевченківського відділу соціального захисту №260310-343 від 22.10.2024 року, [PERSON] з 01.09.2024 року по 31.08.2025 року призначено компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги на непрофесійній основі (отримувач соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі [PERSON] , [INFO] ). Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду встановлено, що єдиним джерелом доходу відповідача [PERSON] є компенсаційні виплати у розмірі 2250 грн, які нараховуються у зв`язку із здійсненням догляду за рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка є особою з інвалідністю ІІ-групи, що на думку суду має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 4 ст. 263 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені учасниками справи у позовній заяві, відзиві, обґрунтування позовних вимог не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи позивача не підтверджені достовірними та достатніми доказами, що викликають у суду певний сумнів. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить висновку що позовні вимоги не обґрунтовані та не доведені в суді. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed