Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Бахмутської міської ради, [PERSON] , в якому просив визнати за [PERSON] право власності на 3/4 квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] (попереднє прізвище - [PERSON] ) є співвласником квартири [ADDRESS] . Окрім позивача, вищевказане житло належало на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] померла, а її частку успадкувала дочка - [PERSON] (попереднє прізвище - [PERSON] ). Ця ж частка була виділена, зареєстрована та складає 1/4. Таким чином, позивачу належить 1/4 виділена частка у праві власності на вище вказану квартиру (набута на підставі права свідоцтва про право на спадщину за законом), а також не виділена частка у праві спільної сумісної власності на вище вказану квартиру, співвласниками якої також є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить в тому числі не розподілена частка в квартирі. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тулієвим А.А. заведено спадкову справу. Єдиним спадкоємцем є його дочка - [PERSON] . Таким чином [PERSON] повинно належати 3/4 у праві власності на квартиру, що складається з 1/4 власної частки набутої 26.08.1993 року, 1/4 частки успадкованої [INFO] після смерті матері - [PERSON] , а також 1/4 частки яка повинна бути успадкована після смерті батька [PERSON] . Станом на день подання цього позову, позивач не може реалізувати своє право на набуття права власності на частку в спадщині, оскільки за час свого життя померлий [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію права власності та виділення частки у вище вказаній квартирі, а також виготовити відповідні правовстановлюючі документи. Також [PERSON] не здійснив виділення своєї частки в квартирі та відповідної реєстрації. Тому позивач не має можливості зареєструвати право власності на частку у спільній квартирі на своє ім`я, оскільки нотаріус не може здійснити поділ часток в об`єкті нерухомості, який являється спільною сумісною власністю між померлими власниками (спадкодавцями) та живими спадкоємцями, а також з урахуванням того факту, що квартира у м. Бахмут перебуває під окупацією РФ. За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду для визнання права власності на частину квартири. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, були належним\~чином повідомлені\~про час,\~дату та\~місце розгляду\~справи,\~відповідно до\~ст.\~ст.\~128,129\~ЦПК України,\~останній надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128,129 ЦПК України, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти позовних вимог. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно з вимогами частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи чинних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.07.1970 р., свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17.11.2000 р., свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.02.1993 р., свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 18.12.1996 р. (а.с.12,13, 100,111). Згідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.08.1993 року Госпрозрахунковим бюро по приватизації житла при виконкомі Артемівської міської Ради Народних депутатів, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , є співвласниками квартири [ADDRESS] (зареєстровано в БТІ м. Артемівська 02.09.1993 року реєстрований номер 15/2749) (а.с.9-10), що також, підтверджується довідкою КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» від 05.02.2024 року № 02/19 (а.с.11). 15.09.2009 року [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 15.09.2009 р. (а.с.14). [INFO] померла [PERSON] , про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.08.2023 р. (а.с.15). 18.12.2014 року позивач, як спадкоємиця першої черги після смерті матері [PERSON] , отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 1/4 частку квартири загальною площею 42,90 кв.м, в тому числі жилою площею 27,18 кв.м, за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31190462 від 18.12.2014 р. [PERSON] є співвласником 1/4 частки вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 1/2805, виданим 18.12.2014 р., а згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 367536677, № 367534247, № 367530376 від 27.02.2024 р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками по 3/4 частки вказаної квартири кожний (а.с.17-20). [INFO] помер [PERSON] , про що видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.08.2023 р. (а.с.21). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме - на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . 17.10.2023 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Гулієвим А.А. зведено спадкову справу 28/2023 року щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.10.2023 р. (а.с.22). Згідно довідки приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Гулієва А.А. від 20.11.2023 року, [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] на 1/4 частку квартири [ADDRESS] (а.с.23). Як вказує позивач, на теперішній час вона не може реалізувати своє право на набуття права власності на частку в спадщині, оскільки за час свого життя померлий [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію права власності та виділення частки у вище вказаній квартирі, а також виготовити відповідні правовстановлюючі документи. Також, [PERSON] не здійснив виділення своєї частки в квартирі та відповідної реєстрації. Тому, позивач не має можливості зареєструвати право власності на частку у спільній квартирі на своє ім`я, оскільки нотаріус не може здійснити поділ часток в об`єкті нерухомості, який являється спільною сумісною власністю між померлими власниками (спадкодавцями) та живими спадкоємцями, а також з урахуванням того факту, що квартира у м. Бахмут перебуває під окупацією Російської Федерації. Відповідно до ст.ст. 1216, 1222 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивач у встановлений законом строк звернулась із заявою до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] . Згідно копії спадкової справи № 28/2023, наданої на запит суду приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Гулієвим А.А., [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався (а.с.76-91). Виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що позивачу [PERSON] повинно належати 3/4 у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що складається з 1/4 власної частки, набутої 26.08.1993 року на підставі свідоцтва про право власності на житло, 1/4 частки, успадкованої [INFO] після смерті матері - [PERSON] , а також 1/4 частки, яка повинна бути успадкована після смерті батька [PERSON] . Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Проте, за життя [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію права власності та виділення частки в квартирі [ADDRESS] , а також виготовити відповідні правовстановлюючі документи, що на теперішній час позбавляє позивача, як спадкоємиці після смерті батька, можливості оформити у нотаріуса право власності на спадщину та отримати відповідні правовстановлюючі документи. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Таким чином, беручи до уваги визнання позову відповідачами, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання за нею права власності на 3/4 часток квартири [ADDRESS] , не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved