Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Комунального підприємства «ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ МІСТА ОДЕСИ» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання в розмірі 45\~881,03 грн., оскільки відповідач не виконує свої обов`язки по сплаті за користуванням житлово-комунальними послугами. Оскільки, станом на дату подачі позову заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію не погашена, позивач просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за теплову енергію в розмірі 45\~881,03 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2\~684,00 грн. Представник позивача КП «Теплопостачання міста Одеси» в судове засідання не з`явився, при цьому надіслав заяву в якій просив справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 08.10.2024 року просила застосувати строк позовної давності. В судове засіданні 18.11.2024 року не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, вислухавши відповідача, суд приходить до наступного висновку. За приписом ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правовідносини між сторонами є цивільно\~правовими та урегульовані положеннями\~ЦК України. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем теплової енергії. Зазначений будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади і його теплопостачання забезпечує КП «Теплопостачання м. Одеси». Також встановлено, що у боржника [PERSON] відкрито особовий рахунок у КП «Теплопостачання міста Одеси» за № [NUMBER] . Відповідач споживала поставлену йому теплову енергію. Таким чином, [PERSON] являється споживачем КП «Теплопостачання міста Одеси» за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку наданого позивачем, заборгованість відповідача за період з листопада 2006 року по 01 липня 2023 року становить 45\~881,03 грн. ( а.с.5-8). Відповідно до п. 18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Кабінетом Міністрів України (постанова від 21.07.2005 року №630) плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст.\~67,\~68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово\~комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. КП «Теплопостачання міста Одеси» як постачальник теплової енергії свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання теплової енергії. Однак, судом встановлено, відповідач своїх зобов`язань зі сплати вартості спожитої теплової енергії не виконав, а саме станом на 01.07.2023 року має заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 45\~881,03 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості, який суд вважає належним доказом в підтвердження порушеного права позивача(а.с.5-8). Відповідачем заявлено вимогу про застосування строків позовної давності. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Згідно зі\~ст.266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до частини першої\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно з ст.257\~та ч.3 ст.267 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4\~ст.267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1\~ст.261 ЦК України). Суд вважає, що у цих правовідносинах слід застосовувати положення закону про загальний строк позовної давності тривалістю у 3 роки. Як встановлено в\~ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Так, перебіг позовної даності за даним позовом починається з липня 2020 року. Відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості до липня 2020 року пред`явлені позивачем з пропуском трирічного строку позовної давності. Відповідно до ч.ч.3, 4\~ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Залишок заборгованості за послуги з надання теплової енергії, отримані відповідачем, в межах строку позовної давності, за період з липня 2020р. по 01.07.2023р., становить 27\~274,68 грн. (45\~881,03 грн. 18\~156,35 грн.). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з надання теплової енергії отримані відповідачем, в межах строку позовної давності, відтак позов підлягає задоволенню частково. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1\~595,54 грн. (з розрахунку 27\~274,68 грн./ 45 881,03 х 2684 = 1\~595,54 грн.).

Outcome: partial