Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду зі спільною заявою подружжя, яке має неповнолітню дитину, про розірвання шлюбу. Заява мотивована тим, що 16.07.2005 року між ними було укладено шлюб. За час спільного проживання у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Заявники втратили почуття любові та поваги один до одного. Вони неодноразово намагались говорити про особисті сімейні проблеми, однак ніяких результатів це не дало. В результаті подружжя прийшло до висновку, що розлучення єдиний вихід для них побудувати щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю їх дітям. З цих підстав, подальше спільне життя і збереження шлюбу між заявниками є неможливим. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей, про що свідчить відповідний нотаріально посвідчений договір від 09.10.2024 року. Відповідно до умов договору син [PERSON] залишається проживати з матір`ю, батько має право бачитись з ним у порядку, передбаченому договором. Крім цього, батько зобов`язується здійснювати утримання дитини шляхом сплати аліментів щомісяця та брати участь у додаткових витратах на дитину. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявники перебувають у шлюбі з 16.07.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 16.07.2005 року, актовий запис № 275. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис 31, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1289. 09.10.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голянич А.В. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 779 Договір про участь у вихованні та утриманні дітей, укладений між [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту договору Батьки), за змістом якого цей договір укладено стосовно місця проживання, утримання та виховання спільних дітей: [PERSON] та [PERSON] . Місцем проживання неповнолітньої дитини [PERSON] . Батьки визначили місце проживання з Матір`ю, якщо інше не буде визначено за спільною згодою Батьків та самої дитини. Відповідно до п. 3 Договору, Батько зобов`язується сплачувати на утримання дітей, а саме малолітнього [PERSON] та повнолітньої дитини, що продовжує навчання [PERSON] , аліменти у загальному розмірі 33% від усіх його доходів. Також вищевказаним договором сторони визначили порядок виконання батьківських прав та особистих і спільних зобов`язань батьків щодо участі у належному вихованні та забезпеченні умов проживання дитини. Так, згідно з положенням ч. 3 ст.\~293\~ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Стаття 24 СК України\~визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в\~ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст.\~56, ч. 1 ст.\~109 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом подання до суду заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1\~ст. 109 СК України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. 3\~ст. 109 СК України). Так, у спільній заяві заявники зазначили, що після реєстрації шлюбу їх сімейне життя не склалось та станом на даний час шлюбні відносини між заявниками припинені, спільне господарство не ведеться. Відтак, враховуючи фактичні взаємини заявників як подружжя, причини розірвання шлюбу та обставини життя заявників, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя заявників як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам заявників. При цьому суд також приймає до уваги, що між заявниками укладено договір, за умовами якого заявниками вирішено питання щодо визначення місця проживання дитини, її утримання та виховання, та що такі умови не порушують особисті та майнові права заявників та права їхньої дитини. Підстави вважати, що укладення цього договору та подання заяви про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, відсутні. За таких підстав спільна заява подружжя може бути задоволена.

Outcome: approved