Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

06.06.2024 р до суду в електронній формі через електронний кабінет представника позивача надійшла вказана заява, в якій позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували в шлюбних відносинах з 2009 року і [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24.03.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 04.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №580 було розірвано. Позивач в позовній заяві зазначає, що коли дитині було 4 роки матір втратила до неї інтерес, перестала піклуватись донькою, взагалі не цікавиться її життям, здоров`ям, проживала то з родиною, то окремо від доньки та чоловіка за адресою: [ADDRESS] . Всі обов`язки по вихованню дитини виконує батько, відповідачка має схильність до вживання алкогольних напоїв. Позивач разом з позовом надав акт умов проживання від 22 травня 2024 року, відповідно до якого, для дитини створені всі умови, житло облаштоване всіми необхідними меблями та побутовою технікою, санітарний стан відповідає нормі. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: у [PERSON] є окрема кімната, місце для сну та навчання, наявні речі особистого вжитку, одяг продукти харчування. Стосунки у батька та дитини добрі, загальноприйняті. Дитина має все необхідне для повноцінного проживання, розвитку. Позивач має власну квартиру, де проживає з донькою за адресою: [ADDRESS] . Крім того, позивач зазначає, що він працює та за основним за місцем роботи характеризується позитивно. Відповідачка ніде офіційно не працевлаштована та матеріальної участі в вихованні доньки протягом останніх 10 років не приймає, а з січня 2020 року взагалі не цікавиться дитиною, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням, не відвідує за місцем проживання дитину. Зі слів позивача, відповідачка веде аморальне життя, вживає алкогольні напої, не намагається знайти роботу, жебракує. 02.03.2020 між позивачем та відповідачкою було укладено Договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, відповідно до якого мати та батько має право без перешкод спілкуватись з Дитиною, місцем проживання дитини визначено місце проживання батька: [ADDRESS] . Крім того, матір зобов`язується брати участь у вихованні та духовному розвитку дитини, а також не перешкоджати оздоровленню та виїзду на відпочинок незалежно від стосунків з батьком та за попередньою домовленістю з батьком приїхати в місце проживання дитини, або інше спеціально обумовлене батьками місце, забрати дитину для проведення спільного дозвілля та повернути в визначене місце проживання, або інше спеціально обумовлене місце проживання батьком (п.п. 3.2, 3.2.1, 3.2.2.). Крім того, як зазначив позивач, п.3.3 даного Договору, визначено спільні зобов`язання батьків, а саме: належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, проте всупереч зазначеного Договору, між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, матір з 2020 року не відвідує дитину, не купує подарунки, не цікавиться її особистим життям, здоров`ям, не бере дитину до себе., не організовує відвідування Ддтиною цирку, кінотеатрів, клубів чи іншого довкілля дитиною. Матір взагалі не цікавиться як живе дитина. Всі обов`язки по виконанню батьківських обов`язків, вона поклала на позивача. Факт не перебування на обліку в Центрі зайнятості підтвердив надавши до суду довідку від 23.04.2024 року вих. №275.1-1744/24 відповідно до якої, [PERSON] , [INFO] на обліку як безробітна в Правобережному управлінні філії Київського міського центру зайнятості «Кар`єрний центр» не перебуває та в інших центрах зайнятості України. Позивач вважає, що матір не намагається виправитись, працевлаштуватись. З огляду на обставини викладені в заяві, позивач просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки. Ухвалою судді від 10.06.2024 вказаний позов залишено без руху, надано час для усунення недоліків (а.с.44). 11.06.2024 р. надійшла заява про усунення недоліків, яка подана в електронній формі через електронний кабінетз якої вбачається, що вимоги ухвали суду виконано (а.с. 46-47). Ухвалою від 13.06.2024 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання(а.с. 56). 16.08.2024 від третьої особи надійшов висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , 2010 року народження (а.с.68-69). Ухвалою суду від 16.09.2024 підготовче провадження було закрито та призначено судовий розгляд справи (а.с.79). Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і суду зазначив, що має і надалі намір піклуватись та виховувати доньку, дбає про неї, створює всі належні умови для фізичного розвитку доньки. Донька зростає дійсно вихованою та старанною дитиною. Представника позивача зазначила, що [PERSON] за час навчання зарекомендувала себе як старанна, здібна, активна, комунікабельна дитина. До уроків готується систематично, проявляє високий інтерес до навчання, ввічлива, відповідальна, уміє логічно мислити, в Ліцеї №3 Подільського району м .Києва навчається з 5 класу. Свої успіхи завдячує батькові. Відповідачка в сою чергу не бере участі у вихованні дитини, контакту із школою не підтримує, успішністю не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Зазначене знайшло своє підтвердження підтверджується в наданій характеристиці на дитину зі школи від 16.04.2024 року №01-18/68, виданою директором ліцею №3 Подільського району м. Києва. В судовому засіданні представник позивача позов іпдтримала, при цьому зазначила,що відповідач не бажає створити належні умови для доньки, доньку за місцем проживання не відвідує, продукти харчування, одяг, ліки, вітаміни, канцелярію та інші предмети та речі необхідні для повноцінного існування дитини не придбала і взагалі не дізнався про умови проживання доньки. Відповідачка забула, що має дитину, що її потрібно чимось годувати, одягати та з нею спілкуватись, бо в 2024 році донці виповнилось 14 років, вона дорослішає, а матір в свою чергу замість того, щоб надати дитині любов та турботу, жебракує, вживає алкогольні напої та соромить її. Це все негативно впливає на сприйняття дитиною життєвих цінностей, а саме - бути успішною людиною, працювати, створювати родину, бути людиною в соціумі. Відповідачка має зовсім інше сприйняття правильного життя, нажаль вона негативне. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 01.10.2024 р. до суду від відповідачки надійшла заява з нотаріально завіреною заявою про розгляд справи без її участі, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с. 81-82). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, подав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності (а.с. 67). Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абз. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено, щосторони перебували в шлюбних відносинах з 2009 року і [INFO] у них народилась донька [PERSON] (а.с.14). Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24.03.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 04.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №580 було розірвано (а.с.15). 02.03.2020 між позивачем та відповідачкою було укладено Договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, відповідно до якого мати та батько має право без перешкод спілкуватись з дитиною, місцем проживання дитини визначено місце проживання батька: [ADDRESS] . Крім того, матір зобов`язується брати участь у вихованні та духовному розвитку дитини, а також не перешкоджати оздоровленню та виїзду на відпочинок незалежно від стосунків з батьком та за попередньою домовленістю з батьком приїхати в місце проживання дитини, або інше спеціально обумовлене батьками місце, забрати дитину для проведення спільного дозвілля та повернути в визначене місце проживання, або інше спеціально обумовлене місце проживання батьком (а.с. 28). Згідно Акту обстеження умов проживання від 22 травня 2024 року для дитини створені всі умови, житло облаштоване всіми необхідними меблями та побутовою технікою, санітарний стан відповідає нормі (а.с.35). Судом встановлено, що відповідачка веде аморальне життя, вживає алкогольні напої, не намагається знайти роботу, жебракує. Відповідач [PERSON] з 2020 року не відвідує дитину, не купує подарунки, не цікавиться її особистим життям, здоров`ям, не бере дитину до себе, не організовує відвідування дитиною цирку, кінотеатрів, клубів чи іншого довкілля дитиною. Матір взагалі не цікавиться життям дитина. Всі обов`язки по виконанню батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дитини виконує позивач. Факт не перебування на обліку в Центрі зайнятості підтвердив надавши до суду довідку від 23.04.2024 року вих. №275.1-1744/24 відповідно до якої, [PERSON] , [INFO] на обліку як безробітна в Правобережному управлінні філії Київського міського центру зайнятості «Кар`єрний центр» не перебуває та в інших центрах зайнятості України (а.с. 29). Ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 29.10.2024 року допитана в судовому засіданні в присутності педагога- [PERSON] неповнолітня [PERSON] , [INFO] показала, що матір не бачила більше 5 років, остання з нею не спілкується, вона не знає номеру телефону матері, матір не турбується її життям. Ще коли їй було 9 років, то зустріла на вулиці матір, яка просила в неї гроші на їжу, більше вона її не бачила. Останні 5 роікв матір не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням, не приймає участі у вихованні, не віцтає її на свята тощо. 19.11.2024 року допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони є сусідами позивача по будинку і їм відомо, що тільки батько піклується про свою доньку [PERSON] , з якою вони живуть разом в квартирі. Більше 5 років вони не бачили відповідачку, їм відомо, що веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює. Дитиною опікується лише батько. Отже, судом встановлено, що відповідач не цікавиться своєю дитиною, матеріально її не забезпечує, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, самоусунулась від виховання дитини. Наведені обставини, на думку суду, свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї дитини. Протилежного суду не надано. Згідно висновку органу опіки та піклування Подільської районної у місті Києві державної адміністрації орган опіки та піклування вбачає доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , 2010 року народження (а.с.68-69). Зважаючи на викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved