Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на частину домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина в тому числі на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не залишив. Позивачем, у встановлений законом строк було подано заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. 21 лютого 2022 року звернувшись до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на частину вказаного будинку - позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як стало відомо позивачу його сестра - відповідачка у справі оформила право власності на частину вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Правовстановлюючі документи знаходяться у сестри позивача та віддавати оригінали вона не хоче. У зв`язку з тим, що іншим чином ніж рішенням суду позивач не може захистити свої права, вимушений звернутися до суду з позовом. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2024 року провадження у справі відкрито, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 21 травня 2024 року за заявою позивача ухвалою суду витребувані доказі у справі - спадкова справа, заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 09 липня 2024 року до суду надійшла спадкова справа, заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 27 серпня 2024 року закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи Першої Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у підготовче засідання не з`явився, подавши заяву в якій просить розглянути справу за відсутності їхнього представника. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши підстави позову, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом по справі встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що Новомосковським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голвоного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 891 від 08 листопада 2011 року. Згідно технічного паспорту на будинок [ADDRESS] , домоволодіння складається з: житлового будинку, літньої кухні, вбиральні, огорожі «В», огорожі №1, зливної ями, колодязю, воріт. Згідно даних, наданих КП «Новомосковське МБТІ» ДОР», вбачається, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29 квітня 1986 року Новомосковською районної державною нотаріальною конторою за р. №1662, зареєстрованого в БТІ 08 травня 1986 року за р. № 7959-59. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи загальна площа будинку - 44,5 кв.м, житлова площа будинку - 27,2 кв.м.. З копії спадкової справи № 54 за 2017 рік, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що: - 14 лютого 2017 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся позивач [PERSON] ; - згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46756724 від 14.02.2017 року інформація щодо заповітів та спадкових договорів відсутня. - з довідки за № 1895 від 21 березня 2017 року, виданої відділом реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, вбачається, що [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] у вищевказаному будинку були зареєстровані: донька - [PERSON] , онука - [PERSON] ; - 14 червня 2019 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась відповідач - [PERSON] ; - 28 вересня 2021 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , а саме на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] ; - Державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори 14 червня 2019 року за № 828/02-14 видана довідка на ім`я [PERSON] , про те, що вона є спадкоємицею частини спадкового майна після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; - Комунальним підприємством «Новомосковську МБТІ» ДОР» за № 432/17 від 26 червня 2017 року повідомлено, що відповідно до інвентаризаційної справи станом на 29 грудня 2012 року власником будинку, розташованого по [ADDRESS] є: [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29 квітня 1986 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р.№ 1662, зареєстрованого в БТІ 08 травня 1986 року за р.№ 7959-59. - 11 січня 2022 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , а саме на 7/11 частин житлового будинку [ADDRESS] ; - з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 294799423 від 15.01.2022 року вбачається, що право власності на 4/11 частин житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування від 04.02.2013 року за № 208. Право власності на 7/11 частин вказаного будинку зареєстровано за [PERSON] ; - постановою державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 21 січня 2022 року - позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] з причин ненадання позивачем правовстановлюючого документу. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст.1261, 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Статтею 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином в судовому засіданні встановлено що житловий будинок за адресою [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] , право власності на який у встановленому законом порядку було зареєстроване. Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилася спадщина в тому числі і на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом, які звернулись своєчасно до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після його смерті є позивач та відповідач. А тому позовні вимоги позивача про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] - підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved