Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції. 22\~серпня 2024 АТ "СЕНС БАНК» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги обгрунтовані тим, що 24.06.2020 між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №500833856, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 91 657,71 грн на власні потреби строком на 84 місяці. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується в прядку та на умовах, визначених Кредитним договоом повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Позичальник своїх зобов`язнь за кредитним договром належним чин не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 175 299,93 грн, з них: 89 025 заборгованість по кредиту, 86 274,93 грн заборгованість по відсоткам. Посилаючись на викладене вище, а також на те, що згідно кредитного договору відповідач зобов`язувалась повернути кредит та виконати інші зобов`язання за кредитом в повному обсязі у строки і на умовах, визначених договором, АТ "Сенс Банк" просить стягнути з [PERSON] на свою користь вказану суму боргу, а також понесені судові витрати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 02 вересня 2024 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 29). Заяви, клопотання. Представник позивача АТ «Сенс Банк» долучив заяву про проведення розгляду справи за їх відсутності, підтримання позову та ухвалення заочного рішення (а. с. 33). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, остання повідомлялась за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 39, 41). Відповідно до ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач по справі вважається належним чином повідомлений про час, день та місце проведення судового засідання. Відповідач відзиву та жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча була повідомленим про розгляд даної справи у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Приймаючи до\~уваги наведені\~положення Конвенції\~про захист\~прав людини\~і основоположних\~свобод,\~предмет спору,\~його значення\~для сторін,\~за письмової\~згоди позивача,\~враховуючи,\~що відповідач\~був належним\~чином повідомленим\~про місце,\~дату і\~час судового\~засідання,\~суд ухвалює\~рішення при\~заочному розгляді\~справи без\~участі сторін\~та без\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~на підставі\~наявних матеріалів\~справи,\~що відповідає\~положенням ст.\~280\~ЦПК України\~та ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 24.06.2020 [PERSON] звернулася до АТ «Альфа-Банк», яке в подальшому перейменоване на АТ «Сенс Банк», з заявою про надання кредиту в сумі 91 657,61 грн строком на 84 місяці для погашення заборгованості за акцептом/офертою №500833856 від 24.06.2020 (а. с. 11). 24.06.2020 між [PERSON] і банком шляхом подання відповідачкою пропозиції (оферти) на укладення угоди та надання згоди (акцепту) банком на її укладення, підписанням їх електронними підписами, укладено угоду про надання споживчого кредиту №500833856 на наступних умовах: тип кредиту кредит безготівкою, сума кредиту 91657 грн 91 коп., процентна ставка фіксована в розмірі 63,00% річних, строк кредиту 84 місяці. кредит надається позичальнику на споживчі цілі. Цього ж дня між сторонами підписано паспорт споживчого кредиту та додаткову угоду №1 до договору: «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг», відповідно до змісту яких [PERSON] повинна була до 17 числа кожного місяця сплачувати по 4878 грн 35 коп., які складаються з частини суми за кредитом та процентів за використання кредитних коштів. [PERSON] , отримавши кредитні кошти, не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на 09.08.2023 у неї утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 175 299 грн 93 коп., з яких: 89 025 грн 00 коп. - заборгованість по кредиту, 86 274 грн 93 коп. - заборгованість по відсотках . Таким чином, позичальником було порушено умови вказаного вище кредитного договору, укладеного між сторонами. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджується кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються нормами ЦК України. Встановленим судом фактам відповідають цивільно-правові відносини щодо виконання зобов`язань, зокрема, за договором позики. За правилами статей 525, 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положеннями ст. 634 Цивільного кодексу України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Висновки суду. Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що між сторонами у справі було укладено договір у встановленій законом формі, з визначенням усіх істотних умов такого договору. Постачальник виконав свої зобов`язання за договором, надавши [PERSON] кредит, який було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в договорі. Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі не виконала. Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності Позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору має наслідком виникнення у Банку права вимагати повернення суми кредитних коштів, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦK України. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягненню із [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №500833856 на загальну суму 175 299,93 грн. При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки з вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову на відповідача. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 2684,00 грн., оскільки позовні вимоги задоволені повністю (а. с. 16). На підставі викладеного,

Outcome: approved