Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 02 серпня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] за змістом якої 28 грудня 2022 року між ним та [PERSON] укладено договір позики за умовами якого позивач надав у позику відповідачу 309000,00 грн., які останній мав повернути до 01 лютого 2023 року. В подальшому довіреною особою відповідача позивачу повернуто 126000,00 грн. Неповернутими залишились 183000,00 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 02 серпня 2024 року вказана позовна заява надійшла для розгляду до Шевченківського районного суду м. Львова. 3. 05 серпня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру згідно якої [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . 4. 05 серпня 2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу передано на розгляд Летичівського районного суду Хмельницької області (за територіальною підсудністю). 5. 11 вересня 2024 року до Летичівського районного суду Хмельницької області надійшла дана цивільна справа для розгляду за підсудністю. 6. 11 вересня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 7. Судові засідання призначалися на: 04 і 29 жовтня 2024 року, 14 листопада 2024 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 8. 29 жовтня 2024 року у судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав та просив її задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Зазначив, що 28 грудня 2022 року уклав з [PERSON] в письмовій формі договір позики і позичив йому 309000,00 грн., які останній мав повернути до 01 лютого 2023 року. [PERSON] кошти йому тривалий час не повертав, тому він почав його шукати, після спілкування з матір`ю відповідача - через деякий час вона йому повернула 3000 доларів США, що в еквіваленті складає 126000,00 грн. З [PERSON] спілкувався у месенджері, переписку долучив до матеріалів справи, однак останній, крім обіцянки повернути кошти, реальних дій не вчинив і кошти не повернув. На його претензію, яка була направлена відповідачу, [PERSON] не відреагував. 9. 06 листопада 2024 року [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 10. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений неодноразово належним чином згідно з вимогами ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи у його відсутність, не подав ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 11. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Законодавець у ч. 1 ст. 612 ЦК України визначив, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У ч. 2 ст. 614 ЦК України передбачено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як зазначено у ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2). За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 12. Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 13. 28 грудня 2022 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір позики №2022/12/28 за змістом якого позикодавець передає у власність позичальнику позику (грошові кошти) у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму позики позикодавцеві у строк, встановлений цим договором (п. 1.1). Сума позики за цим договором становить 309000,00 грн. (п. 2.1). За цим договором відсотки не нараховуються та не сплачуються (п. 2.2). Надання позики здійснюється позикодавцем в національній валюті України в розмірі, передбаченому у п. 2.1. цього договору, в готівковому порядку, про що складається акт приймання-передачі грошових коштів (п. 3.2). Позичальник зобов`язується повернути суму позики до 01 лютого 2023 року (п. 4.1). Позичальник за цим договором має обов`язок повернути позикодавцеві у встановлений строк суму позики (п. 6.4.1). Позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання щодо повернення позики (п. 7.2). Жодна з сторін не звільняється від своїх зобов`язань за цим договором як при наявності будь-якого спору чи розбіжностей, так і випадку передачі спірного питання на розгляд суду (п. 8.3). 14. 28 грудня 2022 року позивачем і відповідачем складено акт приймання-передачі грошових коштів згідно якого [PERSON] передав, а [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 309000,00 грн. готівковим способом. 15. 28 грудня 2022 року [PERSON] написав розписку згідно якої одержав в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 309000,00 грн. готівковим способом для власних потреб. Зобов`язується повернути отримані гроші в повному обсязі своєчасно до 01 лютого 2023 року. 16. 16 травня 2024 року [PERSON] поштою направив [PERSON] претензію у якій зазначив, що 28 грудня 2022 року [PERSON] отримав від нього грошові кошти в сумі 309000,00 грн. в борг на підставі договору позики від 28 грудня 2022 року. Зазначив, що борг у розмірі 183000,00 грн. не повернутий, тому просить його заборгованість повернути. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 17. Із досліджених доказів, усних пояснень позивача в судовому засіданні, випливає, що 28 грудня 2022 року між [PERSON] і [PERSON] укладено договір позики на підставі якого [PERSON] отримав в борг 309000,00 грн., які мав повернути до 01 лютого 2023 року. 18. Позивач [PERSON] у позовній заяві та у судовому засіданні підтвердив, що матір відповідача повернула йому 126000,00 грн., однак 183000,00 грн. відповідач [PERSON] йому не повернув, на неодноразові усні звернення і вимоги та на письмову претензію не відреагував. 19. Вказані обставини дають суду підстави для висновку, що відповідач [PERSON] не повернув своєчасно і в повному обсязі позивачу [PERSON] грошові кошти відповідно до умов договору позики, тобто свої зобов`язання за цим договором не виконав. 20. Відповідач [PERSON] доказів, які б стосувалися припинення існування договірних зобов`язань за договором позики між ним і [PERSON] суду не надав. Відповідач також не надав доказів того, що не має заборгованості перед позивачем. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 21. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved