Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до\~Нетішинського міського\~суду Хмельницької\~області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, В обґрунтування позову зазначається, що сторони з 07.03.2013 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.10.2020. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , на якого з відповідача на користь позивача на підставі судового наказу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.09.2020 стягуються аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. У той же час щомісячні витрати позивача на сина постійно збільшуються та складають у середньому 4000-5500 грн. Ці витрати складаються із витрат на шкільні навчальні засоби, продукти харчування, одяг та взуття, комунальні послуги, оргтехніку та зв?язок. Аліменти, що стягуються з відповідача у розмірі 1180 грн, натепер покривають лише чверть від мінімально необхідних витрат. Разом із цим [PERSON] на теперішній час, крім пенсійних виплат, також отримує інші доходи, оскільки працює у Республіці Польща. З огляду на це позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.09.2020 на користь позивача з відповідача в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи із дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. 05.08.2024 суддею було відкрито провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 22). 19.09.2024 від представника відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому останній зазначає, що відповідач заперечує проти позову. Зокрема представник зазначає, що у прохальній частині позову [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів від дня подання позовної заяви, проте положення чинного законодавства не передбачають можливості набрання таким рішенням законної сили від дня подання позовної заяви, а тому суд не може прийняти рішення про зміну способу стягнення аліментів із дня подання такої заяви до суду. Крім того, позивач надала суду витяг із реєстру Ямпільської територіальної громади від 31.08.2022, відповідно до якого вона зареєстрована та з 25.07.2022 проживає за адресою: [ADDRESS] , проте у самому позові вказано, що вона фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . У той же час відповідно до наданої позивачем довідки про реєстрацію місця проживання дитини їх сина [PERSON] із 20.01.2020 останній зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] за цією ж адресою зареєстрований та проживає відповідач. Отже, із наданих позивачем документів вбачається, що дитина зареєстрована та проживає разом із батьком, а тому вона не має права на отримання аліментів від відповідача. Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що бажає збільшити розмір аліментів, однак жодного доказу наявності підстав і умов для цього позивач не надала (а.с. 34). 24.09.2024 судом було поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та прийнято до розгляду поданий представником останнього відзив на позов. Разом із цим судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 40). 27.09.2024 позивачем було подано відповідь на відзив, в якій зазначається, що після розірвання шлюбу 28.10.2020 сторони не проживають разом, а син залишився проживати разом із позивачем, і внаслідок несплати відповідачем аліментів на сина позивач як матір, з якою проживає дитина, зверталася до суду для видачі відповідного судового наказу. До теперішнього часу син постійно проживає разом із позивачем у м. Нетішин, що достеменно відомо відповідачу. Наразі позивач із сином проживають в орендованій квартирі по [ADDRESS] , а місце її реєстрації та місце фактичного проживання не збігаються. За місцем роботи у м. Нетішин наказом ЗДО № 5 «Пізнайко» Нетішинської міської ради їй надано відпустку у зв?язку з вагітністю та пологами, а син сторін навчається у Нетішинській міській гімназії. Більше того, позивач наразі звернулася до суду із позовом про зміну способу вже стягнутих аліментів, а не про стягнення аліментів. На теперішній час [PERSON] живе і працює за кордоном, має дохід, з якого може сплачувати аліменти у розмірі, більшому за 50% прожиткового мінімуму. Їх син підростає та розвивається, його потреби збільшуються, у той час як позивач не працює, позаяк перебуває у декретній відпустці, а тому самостійно утримувати сина їй складно. Визначеного судом розміру аліментів не вистачає з огляду на постійну інфляцію та зростання цін на споживчі товари, продукти харчування і одяг (а.с. 45-46). Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 07.03.2013 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.10.2020, а 12.07.2022 позивач уклала шлюб із [PERSON] , після реєстрації якого взяла собі прізвище нового чоловіка (а.с. 8, 10-11). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , на утримання якого з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти за судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.08.2020 у справі № 679/1104/20 (провадження № 2-н/679/152/2020) у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6, 9). Як вбачається із довідки про реєстрацію місця проживання № 502 від 11.01.2020, виданою Виконавчим комітетом Нетішинської міської ради, з 20.01.2020 син сторін [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади № 2022/000460595 від 31.08.2022, сформованого Ямпільською селищною радою Шепетівського району Хмельницької області, [PERSON] з 25.07.2022 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). У довідці Нетішинської гімназії «Гармонія» Нетішинської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 204 від 26.09.2024 зазначається, що [PERSON] навчається у 5-Д класі цієї гімназії (а.с. 47). Наказом директора Закладу дошкільної освіти № 5 «Пізнайко» Нетішинської міської ради № 73/к/тм від 15.07.2024 [PERSON] , яка працює на посаді машиніста з прання та ремонту білизни, було надано відпустку у зв?язку з вагітністю та пологами з 15.07.2024 по 17.11.2024 на 126 календарних днів (а.с. 48). Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.\~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.04.2006 зазначається, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом із\~цим за\~приписами ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд також враховує положення ст. 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано\~постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26.04.2001, відповідно до яких кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які їх замінюють (виховують дитину), несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином,\~беручи до\~уваги положення\~законодавства щодо\~права того\~з батьків,\~з яким\~проживає дитина,\~вирішувати питання\~щодо способу\~стягнення аліментів,\~суд вважає\~за необхідне\~задовольнити позов\~та змінити\~спосіб стягнення\~аліментів, визначений\~судовим наказом\~Нетішинського міського\~суду Хмельницької\~області від\~20.08.2020\~у справі\~№ 679/1104/20\~(провадження\~№ 2-н/679/152/2020), та стягувати в\~подальшому з\~ [PERSON] \~на користь [PERSON] аліменти на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Разом із цим суд не вбачає законних підстав для зміни способу стягнення аліментів із моменту подання відповідної позовної заяви, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Водночас суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо відсутності доказів спільного проживання позивача з дитиною, оскільки судом розглядається позов щодо зміни способу вже стягнутих аліментів на користь позивача, при цьому жодних доказів на підтвердження того, що малолітній син сторін змінив місце проживання та натепер фактично проживає разом із батьком стороною відповідача надано не було, у той час як відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так само стороною відповідача не було надано доказів неможливості ним сплачувати аліменти на дитину у розмірі, більшому за мінімальний розмір, встановлений діючим законодавством (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, а позивача при зверненні з позовом до суду було звільнено від його сплати за позовну вимогу майнового характеру про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial