Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У серпні 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 48015 грн заборгованості за кредитним договором №26241-02/2022 від 24 лютого 2022 року, з яких 15000 грн заборгованості\~за основною\~сумою боргу,\~33015\~грн заборгованість\~за відсотками.\~Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] 24 лютого 2022 року укладено кредитний договір №26241-02/2022, предметом якого є 15000 грн, строком на 30 днів до 25 березня 2022 року, з 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,50% на добу, даний кредитний договір, із врахуванням Правил надання коштів у позику, які є публічною пропозицією (офертою), підписаний електронним підписом відповідача, як позичальником. 08 грудня 2022 року між позикодавцем та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] .. Оскільки з моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а відповідач [PERSON] в порушення умов укладених договорів не виконує своїх зобов`язань по поверненню коштів та відсотків за користування ними, у неї утворилась заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача [PERSON] позов підтримує. Згідно з ст.ст.19, 274\~ЦПК\~України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про що заперечення відсутні. Відповідно до відзиву від 04 жовтня 2024 року відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково в частині стягнення основної суми позики у розмірі 15000 грн та процентів за користування позикою в межах строку кредитування, а саме строк 30 днів із сплатою за користування кредитом 2,50 % в день, що становить 11250 грн, загальна заборгованість складає 26250 грн. У відповіді на відзив від 18 жовтня 2024 року представник позивача [PERSON] позов підтримує, вказує, що всі нараховані відсотки нараховувались виключно первісним кредитором ТОВ «ФК «Інвеструм» відповідно до умов укладеного договору. Інші заяви, клопотання сторін станом на 12 листопада 2024 року відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до ч.3 ст.11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №26241-02/2022, предметом якого є 15000 грн, строком на 30 днів до 25 березня 2022 року, з 912,5% річних від суми кредиту з розрахунку 2,50% на добу, даний кредитний договір, із врахуванням Правил надання коштів у позику, які є публічною пропозицією (офертою), підписаний електронним підписом відповідача, як позичальником. 08 грудня 2022 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] , що підтверджується витягом із реєстру боржників від 08 грудня 2022 року. Вказані обставини сторонами не заперечуються. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Докази на підтвердження недійсності кредитного договору від 24 лютого 2022 року та договору факторингу до нього від 08 грудня 2022 року,-станом на час розгляду справи відсутні. За таких обставин позивач відповідно до ст.514\~ЦК\~України набув прав кредитора по вищезазначеному договору від 24 лютого 2022 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] має заборгованість за даним кредитним договором (за період з 08 грудня 2022 року по 31 травня 2024 року) у розмірі 48015 грн, з яких 15000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 33015 грн заборгованість за відсотками. Вказані суми є незмінними як на 08 грудня 2022 року, так і на 31 травня 2024 року. У постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, після цього в охоронних правовідносинах права та інтереси забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказане також зазначено Великою Палатою Верховного Суду 05 квітня 2023 року по справі №910/4518/16, зокрема, у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (ст.1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (ст.625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором; установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати; підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів; проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень ст.625 ЦК України. З розрахунку позивача слідує, що розмір заборгованості визначений станом на 08 грудня 2022 року, тобто на час набуття позивачем права вимоги відповідно до договору факторингу від 08 грудня 2022 року, при цьому позивачем не надано відомостей обрахування вказаної заборгованості в межах конкретних проміжків часу, зокрема в межах строку кредитування по договору від 24 лютого 2022 року, чи в інших межах і з яких підстав (як проценти за «користування кредитом», чи в порядку ст.625 ЦК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З даних підстав передбачені договором проценти за кредитом підлягають стягненню в межах визначеного сторонами строку кредитування, у даному випадку, із врахуванням 15000 грн позики, в межах 30 днів та 2,50% на добу, що становить 11250 грн (30 днів*375 грн=11250 грн). За таких обставин на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 15000 грн позики та 11250 грн процентів за користування кредитом, всього 26250 грн, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову частково на 54,67 % (26250/48015*100=54,67) та сплати позивачем 3028 грн судового збору, на користь позивача підлягають стягненню 1655 грн 41 коп судового збору (3028*54,67/100=1655,41). При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: partial