Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати, що він є батьком дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Козятині Хмільницького району Вінницької області (актовий запис про народження за №119 від 21.05.2024 року); внести зміни до актового запису за №119 від 21.05.2024 року про народження дитини [PERSON] - змінити прізвище з " [PERSON] " на " [INFO] ", по батькові залишити без змін, в графі батько вказати " [PERSON] ", [INFO] , громадянин України, уродженець смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , всі інші відомості залишити без змін. Позов мотивовано тим, що з квітня 2023 року позивач почав зустрічатися з [PERSON] . Про це знали його батько та батьки [PERSON] . В середині липня 2023 року він вступив з нею у статевий зв`язок за її добровільної згоди, внаслідок чого остання завагітніла, про що йому було не відомо. В подальшому, 24.04.2024 від працівників поліції він дізнався, що [PERSON] народила дівчинку. За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 КК України, СВ ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області відкрито кримінальне провадження, відомості про яке 24.04.2024 внесено до ЄРДР за №12024020230000199. Постановою слідчого СВ ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Василишиної Н.В. від 25.06.2024 дане кримінальне провадження було закрито. Згідно висновку судової малекулярно-генетичної експертизи від 09.05.2024, що міститься в матеріалах кримінального провадження, він може бути батьком новонародженої дитини, яку народила [PERSON] , ймовірність даної події складає 99,999%. На даний час новонароджену дитину [PERSON] відповідно до наказу служби у справах дітей Глуховецької селищної ради "Про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] в сім`ю [PERSON] та [PERSON] " передано на проживання до сім`ї [INFO] . Відповідно до відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Реєстрація народження дитини була проведена на підставі заяви органу опіки та піклування Глуховецької селищної ради та довідки з лікарні, що [PERSON] народила дівчинку [INFO] . Оскільки мати дитини [PERSON] відмовилася від дитини, позивач хоче визнати своє батьківство по відношенню до дитини, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13.08.2024 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Проніва Н.Р. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи Козятинського відділу ДРАЦС в судове засідання не з`явився, попередньо від начальника відділу надійшла заява про слухання справи у відсутність представника, а вирішення справи по суті покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Глуховецької селищної ради Баришпол О.Ю. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали позовної заяви, встановивши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, визначившись із суттю та характером спірних правовідносин, що склалися між сторонами, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що визнання позову відповідачем слід прийняти, а позов - задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.05.2024 року Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] народилася [INFO] , батьком якої записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 21.05.2024 № 00045113730, відомості про батька до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, яка передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою. Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 03.05.2024 у КП "Козятинська ЦРЛ" Козятинської міської ради виявлена покинута дитина жіночої статі вагою 3050 грамів 24.04.2024 року [PERSON] . Матір дитини - [PERSON] є малолітньою особою, не проявляє до дівчинки материнських почуттів, не перебуває з дитиною, не приймає участі в догляді за дитиною та годуванні. Написала заяву про відмову від дитини. З повідомлення слідчого СВ ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Василишиної Н.В. №6475/219 від 09.05.2024 вбачається, що відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи, яку проведено в рамках кримінального провадження№12024020230000199 від 24.04.2024, позивач [PERSON] , [INFO] , може бути батьком новонародженої дитини, яку народила [PERSON] , ймовірність даної події складає 99,999%. Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Глуховецької селищної ради "Про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] в сім`ю [PERSON] та [PERSON] " №15-од від 03.05.2024 [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю родичів [PERSON] та [PERSON] . Згідно результату дослідженя №42697-43917 від 02.05.2024, отриманих шляхом аналізу STR-локусів ДНК, ймовірність батьківства [PERSON] , [INFO] , новонародженої дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,99999998%. Постановою слідчого СВ ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Василишиної Н.В. від 25.06.2024 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12024020230000199 від 24.04.2024, закрито у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] , [INFO] , складу кримінального правопорушення. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.12.2007 року виконкомом Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно із ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно із ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, я а досягла повноліття. Згідно із ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 156 СК України неповнолітні батьки мають такі ж права та обов`язки щодо дитини, як і повнолітні батьки, і можуть їх здійснювати самостійно. Неповнолітні батьки, які досягли чотирнадцяти років, мають право на звернення до суду за захистом прав та інтересів своєї дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved