Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

30 червня 2023 року позивач звернувся до Овідіопольського райсуду Одеської області з вищевказаним позовом до відповідача, який проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. Позиція сторін. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у 1985 року позивач та [PERSON] , яка померла [INFO] створили сім`ю, у 1986 року позивач усиновив відповідача [PERSON] , [INFO] , 14 травня 1991 року позивач та [PERSON] уклали шлюб. 21 лютого 1996 року позивач та померла шлюб розірвали, однак припинення шлюбних відносин носило формальний характер, позивач та померла спільно проживали, вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] померла. У зв`язку з тим, що розірвання шлюбу мало формальний характер, позивач просить визнати розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON] , яке мало місце 21 лютого 1996 року фіктивним та встановити факт проживання позивача та [PERSON] з 11 вересня 1985 року по [INFO], по день смерті однією сім`єю без реєстрації шлюбу (а.с.2, 46). Під час судового розгляду позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, до суду відзив в порядку ст.178 ЦПК України не направив. Третя особа - Овідіопольський ВДРАЦС копію позову та матеріали до нього отримав належним чином та був повідомлений про час та місце слухання справи, до суду направили заяву в якої просять справу розглянути без їх участі (а.с.67,68). Третя особа - приватний нотаріус копію позову та матеріали до нього отримав належним чином та був повідомлений про час та місце слухання справи (а.с.37-40,91). Рух справи. 03 липня 2023 року відповідно до протоколу про авторозподіл на розгляд цивільної справи був визначений суддя Кириченко П.Л. 04 липня 2023 року Овідіопольським районним судом Одеської області було відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснювався в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 лютого 2024 року витребувано у державного нотаріуса Чорноморської міської державної нотаріальної контори Одеської області, належним чином посвідчену копію спадкової справи після смерті померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 квітня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю. спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Заслухавши пояснення сторін, вивчивши позицію сторін та дослідивши надані докази в сукупності суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обставини, які встановлені судом. 14 травня 1991 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб (а.с.12). 09 січня 1996 року відповідно до розпорядження голови Овідіопольської РДА №17 було прийнято рішення щодо усиновлення [PERSON] неповнолітнього [PERSON] 21 лютого 1996 року шлюб між сторонами був розірваний(а.с.13). [INFO] [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на [PERSON] (а.с.50). Позивач просить визнати розірвання шлюбу фіктивним, посилаючись на ст.108 СК України та ст.45 КпБС України на те, що позивач та померла проживали спільно, вели спільне господарство та не мали наміру припиняти шлюбні відносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] під час свого життя була працездатною особою, була працевлаштована, займалась сільським господарством та була головою СФГ «Майданюк і К», що свідчить про те, що позивач та померла особисто вели своє господарство. Позивач надав суду докази в підтвердження проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства та відомості щодо реєстрації позивача та померлого за однією адресою у вигляді довідок органів місцевого самоврядування від 12.05.2023 року. Зміст даної довідки свідчить про те, що померла та [PERSON] проживали однією сім`єю, однак органи місцевого самоврядування не мають повноважень, щодо оцінки проживання як одна сім`я (а.с.16). В підтвердження своїх доводів позивач надав письмові пояснення фізичних осіб [PERSON] та [PERSON] , з яких видно, що позивач [PERSON] та померла [PERSON] проживали спільно, вели спільне господарство за однією адресою, однак з даних пояснень не видно мету спільного проживання, а тому суд не може взяти до уваги дані письмові пояснення як доказ проживання однією сім`єю (а.с18,19). Відповідач [PERSON] стверджує, що крім нього спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не має. Повідомляє, що разом з померлою (спадкодавцем) за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , який є його батьком та сторонньою особою по відношенню до померлої [PERSON] . Дані обставини свідчать про те, що відповідач [PERSON] будучи сином позивача та померлої, вважає, що померла хоча і була зареєстрована за вищевказаною адресою разом з позивачем, однак не вела спільне господарство та спільно не проживала, як одна сім`я (а.с.21). В ході судового розгляду зі слідчих підрозділів було вилучено кримінальне провадження № 12023162510000512 від 10.04.2023 року попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, як умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню , дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, а саме ст.382 ч.3 КК України. Кримінальна справа перебувала у провадженні слідчого Відділу №2 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, з матеріалів справи вбачається, що заявником по справі є [PERSON] , під час досудового розслідування позивач [PERSON] не був допитаний в якості потерпілого або свідка. Подача заяви про вчинення кримінального правопорушення заявником, позивачем по справі, [PERSON] в інтересах померлої [PERSON] , не може свідчити про спільне проживання та (або) введення спільного господарства. Крім того, з боку позивача [PERSON] не були надані відповідно до ст.ст.77,78 ЦПК України належні та допустимі докази того, що у позивача та померлої не був намір припинити шлюбні відносини. Крім того, позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації з [PERSON] в період з 11 вересня 1985 року по день її смерті. З позовних вимог позивача вбачається, що на час виникнення правовідносин між позивачем та померлою діяв Кодекс про шлюб та сім`ю України, який втратив чинність з 01 січня 2004 року. Відповідно до даного Закону не було передбачено встановлення даного факту, а тому дані вимоги в період з 11 вересня 1985 року по 01 січня 2004 року не містяться в законі. Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] належним чином не зміг обґрунтувати, що він разом з померлою [PERSON] з 11 вересня 1985 року по день смерті [PERSON] , спільно проживали та вели спільне господарство та проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вони продовжували проживати однією сім`єю і не мали намір припиняти шлюбні відносини, а тому відповідно до ст.ст.13,263 ЦПК України в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Судові витрати. При поданні позову позивач сплатив судовий збір у повному обсягу, суд прийшов до висновку, що позов є не обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed