Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до заповіту, складеного 03.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Моравецьким В.Р., [PERSON] все своє майно, в тому числі належні на праві власності 2/5 частки в квартирі [ADDRESS] заповіла йому. Вказує, що він не в повній мірі розумів свої права та обов`язки і вважав, що прийняв спадщину після смерті матері автоматично, оскільки проживав в квартирі [ADDRESS] та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Вважає, що наведені ним причини є поважними, у зв`язку з чим просить визначити додатковий строк для подання заяви в контору про прийняття спадщини строком 2 місяці. До початку розгляду справи по суті від представника позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні з`ясовано, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с. 30). Згідно заповіту від 03.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Моравецьким В.Р., [PERSON] все своє майно, в тому числі належні на праві власності 2/5 частки в квартирі [ADDRESS] заповіла сину [PERSON] (а.с. 28). У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За результатами розгляду справи №306/27/15-ц в ухвалі від 01.02.2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, відсутність відомостей про існування заповіту свідчить про поважність причин пропуску цього строку. У постанові від 26.06.2019 у справі №565/1145/17 Верховним Судом було сформовано наступну правову позицію: поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо; якщо позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, і про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст.1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном два місяці, оскільки він пропустив його з поважних причин, а саме: через необізнаність про наявність заповіту, а тому вважає, що визначеного часу йому буде достатньо для подання такої заяви.

Outcome: approved