Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 серпня 2009 року з [PERSON] , посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені більш як півтора року через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на подружнє життя, примирення не можливе. Дітей від шлюбу не мають. Майновий спір відсутній. \~ \~ \~ \~Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.07.2024 справу прийнято до провадження суддею Демченко І.М. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] при зверненні до суду з цим позовом надала заяву, у якій просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти розірвання шлюб заперечував, пояснивши, що непорозуміння, які виникли на цей час, можливо подолати, оскільки він любить свою дружину, їх сім`ю можливо зберегти, однак позивач уникає зустрічей з ним та не бажає з ним спілкуватися. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зі свідоцтва про шлюб, виданого 15 серпня 2009 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, встановлено, що громадянин України [PERSON] , [INFO] , та громадянка України [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15 серпня 2009 року, про що тим же відділом державної реєстрації актів цивільного стану складено відповідний актовий запис за № 329. Після реєстрації подружжям прізвища не змінювалися. Подружжя дітей не має. \~ \~ \~ \~Статтею 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст.\~55 Сімейного Кодексу України\~ \~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною третьою\~статті 105 Сімейного Кодексу України\~ \~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03.12.2020, відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Судовим розглядом встановлено, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує понад рік, позивач не бажає поновити стосунки та зберегти сім`ю. Вжиті судом заходи, направлені на примирення, не принесли результату, адже, протягом достатньо тривалого часу, що справа перебуває у провадженні суду, стосунки між сторонами не відновлені та [PERSON] , маючи повагу до відношень, які існували на момент реєстрації шлюбу, наполягає на його розірванні, що свідчить про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Outcome: approved