Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 05 червня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова, актовий запис № 221. В обґрунтування позову позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що можливості зберегти сім`ю та підтримувати сімейні відносини немає. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 27 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 09.10.2024 відповідачка [PERSON] подала до суду заяву в якій вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу, прохала після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05 червня 1999 року уклали шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова, актовий запис № 221, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 червня 1999 року (а.с.05). Від шлюбу позивач та відповідачка мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Сторони не підтримують шлюбні відносини, шлюб має формальний характер, як зазначив позивач збереження сім`ї та подальше спільне проживання є неможливим. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони у встановлений законом строк заяву про розірвання шлюбу не відкликали, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, про що зазначила у письмовій заяві, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка прохала після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved