Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні спільною квартирою [ADDRESS] шляхом вселення [PERSON] та надання їй ключів від вказаної квартири, а також встановлення порядку користування цією спільною квартирою між співвласниками. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач та відповідачка є співвласниками вищезазначеної квартири, проте сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування спільною квартирою. [PERSON] заявила вимогу виділити їй у відособлене користування житлову кімнату площею 16,3 кв.м., а також лоджію площею 3,3 кв.м, на яку лежить прохід через цю кімнату, а [PERSON] - житлові кімнати площею 10,8 кв.м та 7,9 кв.м, нежитлові приміщення (кухню, коридор, ванну, вбиральню) залишити у спільному користуванні. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, подала заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідачка [PERSON] вимоги позовної заяви не визнала. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що ніколи не чинила перешкоди [PERSON] у користуванні спільною квартирою, проте не погоджується, аби позивачка мала ключі від неї, якщо не має наміру у ній проживати. Кімната, про право користування якої позивачкою йдеться у позовній заяві, на час розгляду справи відповідачкою не зайнята, і проти такого поділу спільного житла між співвласниками [PERSON] не заперечує. [PERSON] вважає безпідставними позовні вимоги до неї, а тому просила у їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову. Підставами для такого висновку суду стало наступне. Квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] у рівних частках по . Дану обставину судом встановлено зі змісту Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2016, посвідченого державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори, серії НАТ № 855534, згідно з яким [PERSON] є спадкоємцем її частини після смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а також зі змісту Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2017, посвідченого державним нотаріусом Вараської міської державної нотаріальної контори, серії НМІ № 245590, згідно з яким [PERSON] є спадкоємцем її частини після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У зазначеній квартирі зареєстроване місце проживання співвласників [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідками виконавчого комітету Вараської міської ради від 11.12.2017, а також від 08.06.2024. Інші особи за вказаною адресою не зареєстровані, як вбачається зі змісту позовної заяви [PERSON] та відповідачкою [PERSON] не оспорюється. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідачкою [PERSON] не оспорюється, що ключів від замка вхідних дверей до спірної квартири позивачка [PERSON] не має. 19.08.2021 [PERSON] зверталась до Вараського РВП ГУНП в Рівненській області із заявою, у якій повідомляла, що [PERSON] чинить їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] . Як вбачається зі змісту Довідки про результати розгляду заяви [PERSON] , а також наданої за результатами розгляду заяви [PERSON] відповіді від 27.08.2021, заявниці рекомендовано звернутись до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про усунення перешкод у користуванні спільною власністю. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги про усунення [PERSON] перешкод у користуванні спільною квартирою шляхом її вселення та надання ключів від вхідних дверей до квартири. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Зі змісту позову, а також пояснень відповідачки вбачається, що угоди про порядок користування спільним майном співвласниками не досягнуто. З технічного паспорту на спірну квартиру судом встановлено, що квартира [ADDRESS] має загальну площу 55,6 кв.м, житлову площу 35,0 кв.м та складається з трьох житлових кімнат площею 16,3 кв.м, 10,8 кв.м та 7,9 кв.м. Крім того, як вбачається з технічного паспорту, квартира обладнана заскленою лоджією площею 3,3 кв.м, прохід на яку пролягає з найбільшої житлової кімнати. Виходячи з того, що житлова площа квартири складає 35,0 кв.м, і вона на праві спільної власності належить двом особам, суд дійшов висновку, що на кожного зі співвласників припадає по 17,5 кв.м. житлової площі. Судом взято до уваги зміст прохальної частини позовної заяви та пояснення [PERSON] про те, що вона користується двома житловими кімнатами площею 10,8 кв.м та 7,9 кв.м. Так як позивач просить, а відповідачка не заперечує проти виділення [PERSON] у користування ізольованої кімнати житловою площею 16,3 кв.м, що менше, ніж її ідеальна частка (17,5 кв.м.), при цьому [PERSON] не заперечує проти виділення у користування [PERSON] також лоджії площею 3,3 кв.м, прохід на яку пролягає через цю кімнату, суд дійшов висновку про можливість встановлення між співвласниками запропонованого у позовній заяві порядку користування спільною квартирою. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачку. Враховуючи викладене,\~

Outcome: approved