Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

у червні 2024 року [PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 24 червня 2021 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Наразі шлюбні стосунки фактично припинені, шлюб існує лише формально, а тому позивач просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2024 року справу було передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. 30 серпня 2024 року справа надійшла до зазначеного суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 372/3401/24 між суддями від 30 серпня 2024 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 02 вересня 2024 року. Згідно інформації, яка міститься у Єдиному державному демографічному реєстрі, відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 04 вересня 2024 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 16 вересня 2024 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою від 18 вересня 2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 18 жовтня 2024 року на 10:45 год. Судове засідання призначене на 18 жовтня 2024 року було відкладено на 20 листопада 2024 року на 15:30 год. для повторного виклику відповідача у судове засідання. У судове засідання призначене на 20 листопада 2024 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, а саме - шляхом надсилання повідомлення про виклик до особистого кабінету у підсистемі Електронний суд, яке кожен з них отримав 23 жовтня 2024 року. Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за його відсутності. Причини неявки відповідачки суду невідомо, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзив на позовну заяву відповідач не подавала. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Проаналізувавши обставини справи у сукупності, суд доходить наступного висновку. Встановлено, що 24 червня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 922, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.10) Позивач у позовній заяві зазначає, що дітей від шлюбу сторони не мають, шлюбні стосунки фактично припинені, шлюб існує лише формально, збереження шлюбу є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини перша статті 24 СК України). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, зважаючи на те, що судом встановлено, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved