Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Тарутинської селищної ради звернувся в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить: відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення його батьківських прав, строком на 1 рік; стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі, на користь закладу, де перебуватимуть малолітні діти, по 500 гривень на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що в службі у справа дітей Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, на обліку «діти, які перебувають в складних життєвих обставинах», перебувають малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] , померла [INFO] . Батько дітей [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики Ярівського старостинського округу № 195/17/11-15 від 04.07.2024 року, [PERSON] не має власного будинку, зловживає спиртними напоями, у зв`язку з пенсійним віком та станом здоров`я не здійснює належного догляду у вихованні, утриманні та розвитку дітей. До смерті, [PERSON] , разом із дітьми проживали в с. Делени, Арцизького району (разом з батьком дітей [PERSON] , довготривалий час не проживали). Після смерті матері, малолітні [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати у рідної сестри, яка також проживала в с. Делени, Арцизького району. Відповідно до Наказу служби у справах дітей Арцизької міської ради, діти перебували на обліку як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Через сімейні обставини, сестра відмовилась здійснювати догляд за дітьми та відправила їх проживати до батька [PERSON] в с. Ярове Тарутинської селищної ради. Через неналежне виконання батьківських обов`язків, родина [PERSON] перебуває в Тарутинському селищному центрі соціальних служб на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах. За час перебування на обліку, сім`я отримувала соціальні послуги з інформування, консультування та натуральної допомоги. Працівниками служби у справах дітей постійно здійснюються виїзди за місцем проживання родини та перевіряються умови проживання. В ході перевірок були встановлені факти того, що батько залишає дітей без нагляду цілодобово, у зв`язку з чим дітям самостійно доводиться піклуватись про себе, а саме: готувати їсти, в опалювальний період самостійно розпалювати піч, недотримуючись правил техніки безпеки (було задимлення приміщення), прати речі (до школи приходять не завжди охайними) тощо. Під час спілкування з батьком дітей, [PERSON] завжди знаходився в нетверезому стані, або стійким запахом перегару. Всі вищевказані факти свідчать про те, що [PERSON] повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Про усунення від виконання своїх батьківських обов`язків [PERSON] також свідчить той факт, що малолітній син [PERSON] був неодноразово помічений в крадіжках за місцем навчання та місцем проживання. Так, згідно листа заступника начальника відділення поліції № 2 Болградського РВП Г НП в Одеській області № 64.2- 11323 від 21.12.2023 року, малолітній [PERSON] вкрав гроші у однокласниці, внаслідок чого був викликаний батько дитини [PERSON] , під час спілкування з яким стало відомо, що він не має впливу на дітей, йому важко в силу свого віку займатись їх вихованням та доглядом, та в черговий раз повідомив, щоб відповідні органи забрали їх до притулку. Вихованням, розвитком та утриманням дитини займається брат [PERSON] , [INFO] . Також необхідно зазначити, що до служби у справах дітей Тарутинської селищної ради неодноразово в усній формі надходили скарги від Ярівського старостату та мешканців с. Ярове щодо дітей [PERSON] , які залишені без догляду з боку батька, мають неохайний вигляд та вчиняють правопорушення. Працівниками служби неодноразово були проведені профілактично-роз`яснювальні бесіди з [PERSON] щодо належного виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей та неодноразово батько був попереджений про наслідки їх невиконання. З метою захисту прав та інтересів дітей, питання щодо неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини, на засіданні якого 16 липня 2024 року одноголосним рішенням членів комісії було прийнято рішення щодо доцільності відібрання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] від [PERSON] строком на 1 рік без позбавлення його батьківських прав та до усунення причин, які перешкоджають виконанню батьківських обов`язків. Так, для вирішення подальшої долі дітей та надання їм статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, які відібрані у батька без позбавлення батьківських прав необхідне рішення суду, що й стало підставою для звернення позивача\~ до суду. 31 липня 2024 року ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 10 жовтня 2024 року ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти їх задоволення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ На підставі ст.ст. 12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до Наказу служби у справах дітей Тарутинської селищної ради Одеської області, на обліку «діти, які перебувають в складних життєвих обставинах», перебувають малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Мати дітей [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.12.2020 року, серія [NUMBER] (а.с.11). Батько дітей [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до характеристики Ярівського старостинського округу № 195/17/11-15 від 04.07.2024 року, [PERSON] не має власного будинку, зловживає спиртними напоями, у зв`язку з пенсійним віком та станом здоров`я не здійснює належного догляду у вихованні, утриманні та розвитку дітей (а.с.). Через неналежне виконання батьківських обов`язків, родина [PERSON] перебуває в Тарутинському селищному центрі соціальних служб на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах. За час перебування на обліку, сім`я отримувала соціальні послуги з інформування, консультування та натуральної допомоги, що підтверджується повідомленням\~ Тарутинського селищного центру соціальних служб № 01-08-240 від 14.12.2023 року (а.с.15). Працівниками служби у справах дітей постійно здійснюються виїзди за місцем проживання родини та перевіряються умови проживання. В ході перевірок були встановлені факти того, що батько залишає дітей без нагляду цілодобово, у зв`язку з чим дітям самостійно доводиться піклуватись про себе, а саме: готувати їсти, в опалювальний період самостійно розпалювати піч, недотримуючись правил техніки безпеки (було задимлення приміщення), прати речі (до школи приходять не завжди охайними) тощо (а.с. 16). Під час спілкування з батьком дітей, [PERSON] завжди знаходився в нетверезому стані, або стійким запахом перегару. Всі вищевказані факти свідчать про те, що [PERSON] повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Про усунення від виконання своїх батьківських обов`язків [PERSON] також свідчить той факт, що малолітній син [PERSON] був неодноразово помічений в крадіжках за місцем навчання та місцем проживання. Так, згідно листа заступника начальника відділення поліції № 2 Болградського РВП Г НП в Одеській області № 64.2- 11323 від 21.12.2023 року, малолітній [PERSON] вкрав гроші у однокласниці, внаслідок чого був викликаний батько дитини [PERSON] , під час спілкування з яким стало відомо, що він не має впливу на дітей, йому важко в силу свого віку займатись їх вихованням та доглядом, та в черговий раз повідомив, щоб відповідні органи забрали їх до притулку (а.с.13). За висновком органу опіки та піклування Тарутинської селищної ради № 1530/01-19 від 25.07.2024 року прийнято рішення про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від батька\~ [PERSON] , [INFO] , без позбавлення його батьківських прав до усунення причин, які перешкоджають виконанню батьківських обов`язків (а.с. 4-6). Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Статтею 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч. 1ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно із Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція), держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Статтею 18 Конвенції визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Принцип 6 Декларації прав дитини 1959 року проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Відповідно до частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини першоїстатті 170 СК Українисуд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першоїстатті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Пунктами 2-5 частини першоїстатті 164 СК Українипередбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання та ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про організацію забезпечення соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що безвідповідальне ставлення відповідача [PERSON] , [INFO] , до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , створює ризик для життя, здоров`я та морального виховання дітей, небажання батька дітей цікавитися їх розвитком, здоров`ям та долею суперечить інтересам дітей а тому суд приходить до висновку про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від батька\~ [PERSON] , [INFO] , строком на 1 рік, без позбавлення його батьківських прав та до усунення причин, які перешкоджають виконанню батьківських обов`язків. Суд зауважує, що відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом. Згідно з вимогами ч. 3ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Отже, відповідач не позбавлений можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись до суду із позовом про повернення дитини. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 170 ЦПК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно приписів ст. 191 ч. 1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що із [PERSON] , [INFO] , слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, на користь закладу, де перебуватимуть малолітні діти, по 500 гривень на кожну дитину, з індексацією відповідно до закону. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідачів в користь аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved