Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Зачепіло З.Я., звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОШЕЛЬОК" (далі ТОВ "КОШЕЛЬОК"), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, в якому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №\~12557, вчинений 17 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення на користь ТОВ "КОШЕЛЬОК" грошових коштів в сумі 14\~230,00 грн. В обґрунтування\~позову вказує, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. 10.01.2022 було відкрито виконавче провадження №\~68088096 на підставі виконавчого напису №\~12557, вчиненого 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з неї на користь ТОВ "КОШЕЛЬОК" заборгованості у сумі 14\~230,00 грн. Про наявність факту заборгованості перед ТОВ "КОШЕЛЬОК" вона дізналася у травні 2024 року коли виявила блокування своїх карткових рахунків. Будь яких листів чи повідомлень від ТОВ "КОШЕЛЬОК" або приватного нотаріуса Золотих О.О. вона не отримувала. Вона зверталась до приватного нотаріуса Золотих О.О. та приватного виконавця Амельченка В.П. із заявами про надання копії нотаріальної справи, проте відповіді не отримала. З заборгованістю перед ТОВ "КОШЕЛЬОК" позивач не погоджується. Вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватний нотаріус Золотих О.О. при його вчиненні не перевірив подані відповідачем документи відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України № 1172 від 29.06.1999 (далі Перелік документів). Вона оспорює наявність заборгованості перед ТОВ "КОШЕЛЬОК". Крім того, позивач зазначає, що приватний нотаріус взагалі не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки кредитний договір, на виконання якого він вчинений, не був посвідчений нотаріально, як того вимагає Перелік документів. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Зачепіло З.Я. не з`явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Матеріали справи містять заяви представника позивача про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача ТОВ "КОШЕЛЬОК" у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, письмові пояснення щодо позову не подали. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 18 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., належним чином засвідчену копію нотаріальної справи, яка була заведена у зв`язку із вчиненням виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі №\~12557 від 17.12.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "КОШЕЛЬОК" боргу у сумі 14\~230,00 грн, у тому числі з копією виконавчого напису; у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. належним чином засвідчені копії матеріалів ВП №68088096 від 10.01.2022 щодо виконання виконавчого напису №\~12557 від 17.12.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "КОШЕЛЬОК" боргу у сумі 14\~230,00 грн. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 25.11.2024, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання представника відповідача, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З матеріалів справи вбачається, що на підставі кредитного договору № 2821911800-421986, укладеного 07.08.2021 між [PERSON] та ТОВ "КОШЕЛЬОК" (далі Кредитний договір), приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 17.12.2021 було вчинено виконавчий напис №\~12557, яким з позивача на користь ТОВ "КОШЕЛЬОК" стягнуто заборгованість у сумі 14\~230,00 грн, а також витрати за вчинення цього виконавчого напису в сумі 600,00 грн. При цьому, вказаний виконавчий напис не містить даних щодо нотаріального посвідчення Кредитного договору, відомостей про нотаріуса, яким він посвідчений, дату посвідчення, номера в реєстрі тощо (а.с. 16). 10.01.2022 за заявою директора ТОВ "КОШЕЛЬОК" приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. відкрито виконавче провадження ВП № 68088096, де стягувачем заборгованості у сумі 14\~230,00 грн є ТОВ "КОШЕЛЬОК", а боржником [PERSON] (а.с. 15). На виконання ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 18.09.2024 витребувані судом документи третіми особами надані не були. Ухвала про витребування доказів ними не отримана та повернута з відмітками "Адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідач також не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та, фактично, доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував. Норми права, які застосував суд. Відповідно до статті 3\~ЦК\~України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Згідно з частинами 1, 3 статті 13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України\~рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14. Відповідно до п. 1.1. Глави 16 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. Порядку перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Як убачається з п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 88 Закону "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Мотиви суду. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 Перелік документів доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Разом з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14 постанову №\~662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17. Як встановлено в судовому засіданні, оспорюваний виконавчий напис не містить даних щодо нотаріального посвідчення Кредитного договору, відомостей про нотаріуса, яким він посвідчений, дату посвідчення, номера в реєстрі тощо. Відповідач не скористався своїм правом та не спростував доводи позивача про те, що Кредитний договір не був посвідчений нотаріально. Враховуючи зазначені обставини, суд виходить з того, що Кредитний договір не був посвідчений нотаріально, а відтак вказаний договір не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що є окремою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15-ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.\~Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною. Виконавчий напис вчинено нотаріусом за Договором, який не є нотаріально посвідченим. Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про зворотнє, ні представником відповідача, ні приватним нотаріусом суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведені обставини, на які він посилається як на підставу свого позову, уся сукупність зібраних по справі доказів підтверджує викладені в позовній заяві обставини, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1\~211,20 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати.

Outcome: approved