Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

До Калинівського районного суду Вінницької області 26.09.2024 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, яку згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2024 було передано на розгляд судді Карнауху Н.П. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 01.10.2024 у цій справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання на 23 жовтня 2024 року на 10 год. 00 хв. У підготовче засідання, призначене на 23.10.2024, з`явились сторони. За клопотанням позивача у підготовчому судовому засіданні у справі залучено її представника [PERSON] . Позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, просила задоволити, вказавши що рішення нотаріуса про відмову в оформленні спадкового майна, зазначеного у позові, їй не видавалось. Наскільки їй відомо таке рішення нотаріусом не приймалось. Відповідач [PERSON] вказала що позов визнає, просить його задоволити. При цьому [PERSON] повідомила, що вона є рідною сестрою позивачки, після смерті брата [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавала, спадщину не приймала. У підготовчому судовому засіданні судом позивачу [PERSON] та її представнику [PERSON] , серед іншого, роз`яснено наслідки пред`явлення позову до неналежного відповідача та ненадання стороною доказів, якими вона обґрунтовує свої вимоги і заперечення, зокрема, матеріалів спадкової справи. На що позивачка та її представник повідомили, що ці обставини їм зрозумілі, однак, будь-яких клопотань з цього приводу не заявили. У зв`язку з цим ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 23.10.2024 призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні в приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області на 19 листопада 2024 року о 15 год. 30 хв. Сторони у судове засідання, призначене на 19 листопада 2024 року, не з`явилися, подали заяви щодо розгляду справи без їх участі. Позивач в заяві просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в своїй заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Згідно із позовною заявою [PERSON] вона просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом другої черги, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на частку житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , загальною площею 66,3 кв. м., житловою 36,7 кв. м., що в цілому складається з житлового літ. А, прибудови літ. А, ганку, сараю літ. Б, погріба літ. П, убиральні літ. У, огорожі № 1, воріт з хвірткою № 2, огорожі № 3, оціночною вартістю 49833 грн. В обґрунтування цих позовних вимог у позовній заяві [PERSON] зазначено, що [INFO] помер її рідний брат, [PERSON] , який проживав та був в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на частку житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] та належить померлому на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24.07.2008, зареєстрованого в Вінницькому обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації 29.08.2008 в реєстрову книгу № 1 р № 4. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом 2 черги після смерті брата [PERSON] (про що свідчать копії свідоцтв про народження). Відповідно до положень ст. 1269 ЦК України [PERSON] подала до приватного нотаріуса Хмільницького нотаріального округу Панкеєвої О.В. заяву про прийняття спадщини за законом після смерті брата, а відповідачка по справі, її сестра [PERSON] заяву про відмову від прийняття спадщини. Спадкова справа № 62715122, номер нотаріуса 15/2018 дата та час реєстрації 17.07.2018, місце зберігання приватний нотаріус Панкеєва О.В., про що свідчить витяг зі спадкового реєстру. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , позивачка не має можливості з такої причини. З 24.02.2024 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та введенням Указом Президента України військового стану приватний нотаріус Панкеєва О.В. виїхала за межі України і не повернулася по цей час. На неодноразові звернення позивачки засобами телефонного- та інтернетзв`язку до нотаріуса [PERSON] жодних дій з її боку не вжито щодо врегулювання вказаної проблеми. Зачекавши понад 2 роки [PERSON] звернулася зі скаргою до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з бездіяльністю та небажанням врегулювати питання відновлення її порушеного права. У травні 2024 року [PERSON] отримала відповідь, у якій зазначено, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 29 (1) Закону України «Про нотаріат» у зв`язку з відсутністю приватного нотаріуса на робочому місці, на підставі наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07.09.2023 № 1290/06 приватну нотаріальну діяльність [PERSON] зупинено з 08.09.2023 до усунення даної обставини. Ця обставина є непереборною, надзвичайною, невідворотною та об`єктивною, яка має бути прийнята судом до уваги. Відповідач по справі, її сестра, підтвердить в судовому засіданні, що вона подала заяву про відмову від прийняття спадщини [PERSON] , не заперечує аби вона оформила спадщину після смерті брата [PERSON] в судовому порядку. Інших спадкоємців на майно померлого брата немає, так як їх батько, [PERSON] , [INFO] помер, а мати [PERSON] [PERSON] , позбавлена відносно нього батьківських прав Рішенням УРСР від 11.10.1979. До позовної заяви [PERSON] долучено копії таких документів: копію паспорту позивачки; картки фізичної особи платника податків [PERSON] ; свідоцтва про народження [PERSON] ; свідоцтва про смерть [PERSON] ; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України щодо [PERSON] ; витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо [PERSON] , померлого [INFO] ; довідки Котюжинецького старостинського округу Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області від 17.09.2024 № 315 щодо місця реєстрації та проживання [PERSON] на день смерті та проживання разом з ним [PERSON] ; свідоцтва про народження [PERSON] ; свідоцтва про шлюб [PERSON] , укладеного із [PERSON] ; копії скарги [PERSON] від 24.04.2024 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії [PERSON] ; повідомлення Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про результати розгляду цієї скарги від 15.05.2024 №24680/9.3-24/вх.Ц-4600-24; рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 24.07.2008 (справа №2-1065/08) про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по частки житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] ; реєстраційного посвідчення Калинівського структурного підрозділу КП «Вінницьке ООБТІ» про реєстрацію за [PERSON] права власності на частки житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] ; витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва станом на 01.10.2021 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; технічного прспорту на вказаний будинок, виготовленого 28.08.2024 ФОП [PERSON] ; звіту про оцінку ТОВ «Бюро оцінки Авеню» щодо частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; свідоцтва про смерть [PERSON] ; рішення Козятинського районного суду Вінницької області від 11.10.1999 (справа №2-647, 1999 р.) про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] . Дослідивши подані позивачкою документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити у повному обсязі з таких підстав. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так,згідно із листом Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази (ч. 1 ст. 137 ЦПК). У разі якщо особи, які беруть участь у справі, не заявляють клопотання про витребування доказів, зокрема, копій документів із спадкової справи, обов`язком суду на підставі ч. 4 ст. 10 ЦПК є роз`яснення наслідків невчинення такої процесуальної дії. Крім того, Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку (Постанова Верховного Суду від 22 вересня 2021 року, справа № 227/3750/19, провадження № 61-16069св20). Згідно із правою позицією, що міститься у Постанові Верховного Суду від 19 квітня 2024 року (справа № 621/2677/21, провадження № 61-6634св23) якщо позивач не надав суду доказів того, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, то суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки такий є передчасним. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (абзац 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7). Поряд з наведеним, як убачається із матеріалів позовної заяви [PERSON] , позов про визнання права власності на спадкове майно нею подано до своєї сестри [PERSON] , яка не прийняла спадщину, що також підтверджено [PERSON] у підготовчому судовому засіданні. Згідно із положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Водночас згідно із правовою позицією, відображеною у Постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року (справа № 604/1312/20, провадження № 61-12430св22), у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Пред`явлення позову до неналежного відповідача або незалучення належного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (Постанова Верховного Суду від 17 квітня 2024 року, справа № 457/969/20, провадження № 61-305 св 24). В підготовчому судовому засіданні позивачці [PERSON] та її представнику [PERSON] роз`яснювались процесуальні наслідки ненадання матеріалів спадкової справи, незаявлення клопотання про їх витребування судом та подання позову до неналежного відповідача, однак, позивачка та її представник будь-яких клопотань з цього приводу не заявляли. Враховуючи наведені недоліки позовної заяви [PERSON] , які стосуються подання позову до неналежного відповідача (спадкоємця, який не прийняв спадщину), ненадання суду належних та допустимих доказів, необхідних для вирішення справи (матеріалів спадкової справи № 62715122, заведеної 17.07.2018 приватним нотаріусом Панкеєвою О.В.) та не заявлення клопотання про їх витребування судом, відсутністю рішення нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я позивачки [PERSON] , суд позбавлений можливості задовільнити її позовні вимоги, а тому, в позові необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed