Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

17 липня 2024 року представник позивача звернувся з позовною заявою, в якій просить зняти арешт із нерухомого майна, що належить позивачу, який накладений постановою ВП [NUMBER] від 07 травня 2012 року старшого державного виконавця ВДВС Болехівського міського управління юстиції. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору №02-08/294-Ф від 27 лютого 2008 року позивач отримав від ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» кредит у сумі 297000 гривень. Виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором було забезпечено заставою, де відповідно до договору застави 09-08/407 від 21 березня 2008 року передано у заставу 4 автомобілі : ГАЗ 3115-101, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; ГАЗ 3115-101, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; ГАЗ 3115-101, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; ГАЗ 3115-101, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до рішення Болехівського міського суду від 26 січня 2012 року з позивача стягнуто на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» борг в сумі 390309,05 грн. за невоконання умов кредитного договору 07 травня 2012 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Болехівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження щодо виконання вказаного рішення суду та накладено арешт на майно позивача, зокрема на 4 вищевказані автомобілі, а також заборонено здійснювати відчуження будь- якого майна, яке належить боржнику. В процесі виконання рішення суду виконавчою службою реалізовано транспортні засоби, а кошти, вилучені з продажу автомобілів, зараховані у рахунок боргу і тому вважаєв, що виконавче провадження закрито. Нещодавно позивач звернувся до нотаріуса з приводу розпорядження своїм майном, яке є у його власності, однак дізнався, що вчинити будь-які дії щодо розпорядження ним не може, оскільки все майно перебуває під арештом на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВП № [NUMBER] від 07 травня 2012 року. На звернення [PERSON] до відповідача про зняття арешту із майна, отримав відповідь про те, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта старшим державним виконавцем відділу ДВС Болехівського міського управління юстиції відносно боржника - [PERSON] , винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВП № [NUMBER] від 07 травня 2012 року. Більш детальну інформацію надати не можуть, скільки зазначене виконавче провадження знищене у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання, що складає три роки. На час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно [PERSON] , порушується право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Більш того, підстав для продовження обтяження на зазначене майно не має, а тому його порушене право підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна, скільки закінчився строк пред`явлення до виконання виконавчого документу щодо казаного виконавчого провадження та не має доказів щодо звернення про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, а також не має стосовно нього на теперішній час будь-якого іншого виконавчого провадження, у якому він є боржником. Такі дії відповідача вважає незаконними та просить зняти арешт (обтяження) з усього майна, що належить позивачу. 12 серпня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк». 16 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі та представника (а.с.43). Таке ж клопотання подав представник відповідача Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції . Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник співвідповідача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце цього засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Тому неявка учасників справи, не перешкоджає проведення судового розгляду без їх участі на підставі наявних матеріалів справи. Встановлено, що 07 травня 2012 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Болехівського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER] від 07 травня 2012 року щодо примусового виконання виконавчого листа №2-238 виданого 26 січня 2012 року, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» боргу в сумі 390309.05 грн. Накладено арешт на майно позивача, зокрема на 4 автомобілі: ГАЗ 31105-101, 2007 року випуску, реєстраційні номери ( [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ), шасі (№ [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , [NUMBER] ), а також заборонено здійснювати відчуження будь- якого майна, яке належить боржнику (а.с.5). Згідно витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна встановлено, що внесено реєстраційний запис щодо накладення арешту на: автомобіль ГАЗ 3105-101, 2007 року випуску, номер об`єкта 31105070179248, номер держаної реєстрації [NUMBER] (реєстраційний номер [NUMBER] , контрольна сума 8Д866В2ЕВ4); ГАЗ 3105-101, номер [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] (реєстраційний номер [NUMBER] , контрольна сума 45А4Е084ВГ), які належать [PERSON] (а.с.9-10). З витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) вбачається, що з державного реєстру вилучені записи: 13487471, контрольна сума 45А4Е084ВГ та 12468541, контрольна сума 25ВЕАБВВЕ9, підставою вилучення є постанова про звільнення майна боржника [PERSON] з під арешту; 13482493, контрольна сума 8Д866В2ЕВ4, а також змінено відомості про обтяження 12507659 контрольна сума ГБГ12Д58 ВА знято арешт з автомобіля ГАЗ 3105-101, номер [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] (а.с.6-7, 11). Як ствердив позивач, майно на яке накладено арешт, було реалізовано, а кошти зараховані на погашення боргу, виконавче провадження закрито та закінчився строк пред`явлення до виконання виконавчого документу щодо вказаного виконавчого провадження, а тому вважає, що є підстави для зняття арешту з його майна. Поняття та особливості здійснення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначено Законом України «Про виконавче провадження» . Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Встановлено, що виконавчі листи щодо [PERSON] були повернуті стягувачу, строк пред`явлення їх до примусового виконання сплив, проте залишився чинним арешт майна боржника. На час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні діяли редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999року та від 02 червня 2016 року. Так, відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на 19 грудня 2013 року), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків,передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на 19 листопада 2019 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Як вбачається з матеріалів справи, виконавчі провадження [NUMBER], [NUMBER], які були відкриті на підставі заяви стягувача та виконавчого листа №2-238 від 26 січня 2012 року виданого Болехівським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний Банк» борг в сумі 390309.05 грн завершені 19 грудня 2013 року на підставі п.3 ч.1 ст.47 «Про виконавче провадження» та 09 листопада 2019 року на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», знищені за строком зберігання. Згідно п.3 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (станом на 19 грудня 2013 року) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення. З п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (станом на 19 листопада 2019 року) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. На момент повернення виконавчих листів стягувачу у державного виконавця були відсутні передбачені Законом підстави для зняття арешту з майна боржника, оскільки повернення виконавчого листа з підстав, передбачених статтею 47 закону (станом на 19 грудня 2013 року) та ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (станом на 19 листопада 2019 року)не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтями 12, 22 цього Закону. Зокрема, згідно ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» (станом на 19 грудня 2013 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Частиною 1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» (станом на 19 листопада 2019 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Оскільки виконавчі провадження [NUMBER], [NUMBER] були завершені 19 грудня 2013 року та 09 листопада 2019 року, в зв"язку з чим повернуті стягувачу виконавчі листи, то, відповідно повторно пред`явити його до виконання стягувач міг у строк відповідно, до 19 грудня 2014 року та, 09 листопада 2022 року. Станом на день звернення [PERSON] до суду із заявою про скасування арешту (17 червня 2024 року), жоден виконавчий лист про стягнення із позивача боргу на виконанні не перебуває. Встановлено, що у період з 19 грудня 2013 року та 09 листопада 2019 року(повернення виконавчого листа стягувачу) до дня розгляду цієї справи у суді органами державної виконавчої служби не проводились виконавчі дії з примусового виконання рішення Болехівського міського суду про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний Банк» боргу в сумі 390309.05 грн., виконавчі провадження знищено за терміном зберігання. Також відсутні відомості про наявність будь-яких відкритих виконавчих проваджень, за якими [PERSON] є боржником. Відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження свідчить про безпідставність продовження дії арешту майна боржника. Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Конвенції, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Отже, наявність протягом тривалого часу (більше 12 років) нескасованого арешту, накладеного державним виконавцем на майно боржника, є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння майном з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження, закінчення строків для пред"явлення виконавчих листів та знищення матеріалів виконавчого провадження. Державною виконавчою службою не доведено наявність підстав для збереження арешту, накладеного на майно [PERSON] у 2013 та 2019 роках. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначені підстави для зняття арешту з майна боржника, де в ч. 5 вказано, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що збереження арешту на нерухоме майно позивача та запис про арешт у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежують його права щодо вільного розпорядження майном, а тому його право підлягає захисту шляхом скасування арешту з майна в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved