Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

03 вересня 2024 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 29.11.2021 року та в подальшому стягувати з відповідача, на користь позивачки аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначила,\~що рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області по справі №673/1112/21 від 29.11.2021р. присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.09.2021р. Позивачка зазначає, що на даний час змінилося матеріальне становище відповідача, він є військовослужбовцем ЗСУ, має стабільний офіційний дохід. При цьому, розмір аліментів, який сплачує відповідач є недостатнім через збільшення цін, знецінення коштів, дитина росте та потребує більше коштів для розвитку, виховання, тому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на 1/4 частку від його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання даного рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 06.09.2024 розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін з визначенням часу на подання відзиву та відповіді на відзив. 28.10.2024 р. до суду надійшла заява відповідача, в якій він погоджується сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., мотивуючи тим, що має на утриманні матір - [PERSON] , яка є інвалідом 3 групи, несе витрати щодо свого перебування в лавах ЗСУ, а згідно вироку Летичівського районного суду Хмельницької області сплачує відшкодування потерпілій [PERSON] в сумі 2000 грн. щомісячно. Звертає увагу суду на те, що малолітня [PERSON] до цього часу зареєстрована за його адресою. Позивачка у відповіді на відзив від 25.11.2024 р. проти наведених відповідачем аргументів заперечує, вказуючи, що відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження несення ним витрат на своє утримання в ЗСУ, його здоров`я та матеріальне становище задовільне, у нього відсутні неповнолітні діти, також у нього наявне нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер 6821587800:01:008:0028. Мати відповідача зареєстрована як фізична особа - підприємець, тому не перебуває на його утриманні, а дитина [PERSON] фактично проживає зі своєю матір`ю [PERSON] , відвідує дитячий садочок №4. При цьому, сама позивачка працює продавцем, її заробітна плата становить 8000 грн., власне житло в неї у м. Деражня відсутнє, у зв`язку з чим вона несе витрати по його оренді. З огляду на зазначене, просить позов задоволити. Відповідач заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі в зв`язку з тим, що він призваний до ЗСУ. Позивачка та її представниця адвокат Ходаківська І.Ю. в судовому засіданні проти зазначеного клопотання заперечують, вказуючи, що відповідачем не подано належних доказів перебування його в складі військової частини, яка знаходиться в зоні бойових дій, він не позбавлений можливості представляти свої інтереси через представника або приймати участь в судових засіданнях через відеоконференцзв`язок, а зупинення провадження у справі буде суперечити інтересам дитини. Посилається на постанови КЦС ВС від 09.11.2022р. по справі №753/19628/17 та від 05.06.2024р. по справі 317/3364/21. Заслухавши доводи та заперечення сторін, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі на період його перебування в ЗСУ, оскільки відповідачем не подано належних доказів того, що він дійсно на даний час перебуває у складі військової частини, яка виконує бойові завдання в зоні бойових дій. При цьому, зупинення провадження може призвести до порушення законних прав дитини щодо її утримання батьками. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 07.04.2020 р. є відповідач - [PERSON] . Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 29.11.2021р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, а саме: в розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.09.2021 року. Дочка, [PERSON] , проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про фактичне місце проживання №71/13 від 08.11.2024 р. та витягом з реєстру територіальної громади від 21.07.2024р. та згідно довідки №01/19-26 від 08.11.24р. з 03.09.2024р. відвідує Деражнянський заклад дошкільної освіти №4 «Журавлик». [PERSON] з 01.10.2024р. працює у ФОП [PERSON] продавцем, її заробітна плата становить 8000 грн., що підтверджується довідкою від 06.11.2024р. Згідно відомостей з бази даних Опендатабот, отриманих позивачкою 25.11.2024р., за відповідачем зареєстрована земельна ділянка кадастровий номер\~6821587800:008:0028. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст.51 Конституції України дитинство є об`єктом охорони держави. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач не має інших дітей, стан його здоров`я та матеріальне становище задовільні, оскільки він є військовослужбовцем ЗСУ, у нього відсутні непрацездатні дружина, батьки, а також наявне нерухоме майно земельна ділянка, кадастровий номер 6821587800:008:0028, суд прийшов до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп., від сплати якого позивач звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved