Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про виділ частки з будинку. Свої позовні вимоги мотивують тим, що позивачам по справі, які являються членами однієї родини, на праві власності належить по 2/15 частини, що разом становить 2/5 частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] . Право власності позивачів на 2/5 частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] набуте на підставі договору міни від 18.07.1994 року посвідченого державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори. Договір зареєстровано в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно 23.04.2003 року. Відповідачам по справі ( [PERSON] , [PERSON] ), які являються членами однієї родини, на праві власності належить по 3/10 частини, що разом становить 3/5 частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] . Право власності позивачів на 3/5 частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] набуте на підставі договору дарування №2399 від 30.04.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу. Житловий будинок по [ADDRESS] розташований на земельній ділянці, яка на даний час фактично поділена між співвласниками житлового будинку. Іншого способу виділу належної позивачу частки нерухомого майна, а ніж судовий не має, і за таких обставин позивачі вимушені звернутися до суду, оскільки вважають, що виділ частки з будинку в окремий об`єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації, захистить права та інтереси позивачів як власників, визначить в натурі належне позивачам майно, надасть можливість розпоряджатись належним їм майном та нести відповідні обов`язки щодо цього майна, а іншого способу, окрім виділу майна в судовому порядку, позивачі не вбачають. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 22 листопада 2024 року. В підготовче засідання позивачі не з`явились, згідно письмової заяви просять справу розглядати за їхньої відсутності, у зв`язку з неможливістю явки в судове засідання. Відповідачі в судове засідання також не з`явились, згідно письмової заяви просять справу розглядати за їхньої відсутності, позовні вимоги визнають повністю та не заперечують щодо виділу позивачам наступних приміщень: по житловому будинку під літ. А1: під №2-7 кімната площею 14.8 кв.м., №2-8 кімната площею 11.1 кв.м.,; по прибудові під літ. а1: №2-4 коридор площею 7.7 кв.м., №2-5 ванна площею 2.1 кв.м., №2-6 кухня площею 6.4 кв.м.,; по прибудові під літ. а2: №2-1 коридор площею 3.7 кв.м. Загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 25.9 кв.м. По надвірних будівлях і спорудах: гараж під літ. Г1; душ під літ. Д1; сарай під літ. Б1; погріб під літ. ПГ1 знаходиться під Б1; вбиральня під літ. УЗ; хвіртка №2; огорожа №4. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками 2/5 частин житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується копією договору міни частини будинку на квартиру, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори 18 липня 1994 року. Договір зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.04.2003 (а.с.17,18). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.05.2003 за №536376, [PERSON] та [PERSON] є власниками по 3/10 частин житлового будинку з належною частиною надвірних будівель, який розташований в [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 30.04.2003, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Могиленко Л.М. (а.с.19). У відповідності до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна за №2132 від 25 жовтня 2024 року за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що на підставі договору міни частини житлового будинку на квартиру від 18.07.1994р., посвідченого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №2266 2/5 частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 2/15 частини кожному. Згідно технічної інвентаризації станом на 23.09.2024p., яка складається з таких приміщень: по житловому будинку під літ. Al: 2-7 кімната площею 14.8 кв.м., 2-8 кімната площею 11.1 кв.м.; по прибудові під літ. а1: 2-4 коридор площею 7.7 кв.м., 2-5 ванна площею 2.1 кв.м., 2-6 кухня площею 6.4 кв.м.; по прибудові під літ. а2: 2-1 коридор площею 3.7 кв.м. Загальною площею 45.8 кв.м., житловою площею 25.9 кв.м. По надвірних будівлях та спорудах: гараж під літ. Г1, душ під літ. Д1, сарай під літ. B1, погріб під літ. ПГ1 знаходиться під Б1, вбиральня під літ. УЗ, хвіртка під №2, огорожа під №4. Розташовано в [ADDRESS] . Дозвіл на прибудову під літ. а5, мансарду Мс загальною площею 23.9 кв.м., житловою площею 13.1 кв.м. в МБТІ не надано. Право власності на земельну ділянку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не підтверджується правовим документом. За технічними показниками 2/5 частини житлового будинку з належною частиною надвірних будівель є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділено в натурі. 3/5 частини належить [PERSON] , [PERSON] . Зміна адреси з [ADDRESS] на підставі рішення №7 3 сесії 7 скликання Прилуцької міської ради від 04.12.2015р. (а.с.43). У відповідності до вимог ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст.82 ЦПК). За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в добровільному порядку між сторонами встановлено порядок користування спірним будинком та фактично проведено розподіл житлового будинку із створенням окремих входів до житлових приміщень, з метою реалізації прав позивачів як власників 2/5 частин даного житлового будинку, та враховуючи, що за технічними показниками об`єкт має окремий вхід і може бути виділений, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved