Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

27 листопада 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку недійсним, у якому з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 29 листопада 2021 року та від 03 травня 2023 року просила: - визнати недійсним Договір №1 про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку, укладений між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 17 травня 2016 року. - визнати за [PERSON] виключні майнові права інтелектуальної власності (право власності) на торговельну марку (знак для товарів і послуг) «[INFO]», яка посвідчується свідоцтвом України на знаки для товарів і послуг № [NUMBER] від 15.09.2006 року. - зобов`язати Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання права власності на торговельну марку (знаку для товарів і послуг) «[INFO]», яка посвідчується свідоцтвом України на знаки для товарів і послуг № [NUMBER] від 15.09.2006 року за [PERSON] та опублікувати відповідні зміни в офіційному бюлетені «Промислова власність» або іншому чинному офіційному виданні державної системи охорони інтелектуальної власності. - зобов`язати Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно скасування відомостей про внесення до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомостей про передачу права власності на знак для товарів і послуг по свідоцтву України № [NUMBER] від [PERSON] до [PERSON] (рішення від 22.12.2018 № 24475 (дата публікації та реєстрації 10.01.2019). Позов обґрунтовується тим, що 02 лютого 2016 року на підставі Договору №01 про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еволюшен Медіа" (Власник згідно договору) та [PERSON] (Правонабувач згідно договору) позивачка як Правонабувач отримала у повному складі всі виключні майнові права інтелектуальної власності (право власності) на торговельну марку (знак для товарів і послуг) "[INFO]", яка посвідчується свідоцтвом України на знаки для товарів і послуг № [NUMBER] від 15.09.2006. 21 березня 2016 року Державною службою інтелектуальної власності України прийнято рішення № 19455 про публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність" та внесення до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про передачу права власності на знак, відповідно до яких право власності на знак для: товарів і послуг класів 16,41, на які зареєстровано знак, свідоцтво України № [NUMBER] , передається [PERSON] . Дата публікації та реєстрації 11 квітня 2016 року. Згідно виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг від 11 квітня 2016 року, власником свідоцтва № [NUMBER] є [PERSON] . Номер бюлетеня та дата публікації : Бюл. № 7 від 11 квітня 2016 року. Згідно з умовами п.2.1.2. Договору, власник Товариство з обмеженою відповідальністю "Еволюшен Медіа" мав право використовувати знак для товарів і послуг "[INFO]" до 01.06.2016 року без додаткових дозволів. Саме тому, оригінал свідоцтва України на знак для товарів і послуг "[INFO]" № [NUMBER] від 15.09.2006 (кл. 16, 41 МКТП, пріоритет від 13.02.2006) продовжував залишатися на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю "Еволюшен Медіа". У жовтні 2019 року позивачка, маючи намір укласти Договір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку (знак для товарів і послуг) "[INFO]", яка посвідчується свідоцтвом України на знаки для товарів і послуг № [NUMBER] від 15.09.2006, дізналася, що вона вже не є власником виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку (знак для товарів і послуг) "[INFO]", яка посвідчується свідоцтвом України на знаки для товарів і послуг № [NUMBER] від 15.09.2006. Отримавши відповіді на адвокатські запити, позивачці стало відомо про існування Договору №1 про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку від 17 травня 2016 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Однак, позивачка стверджує, що жодних договорів з фізичною особою-підприємцем [PERSON] ніколи не укладала. Також з`ясувалося, що за даними Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг власником знаку для товарів і послуг "[INFO]" за свідоцтвом України № [NUMBER] вже є [PERSON] , а не фізична особа-підприємець [PERSON] . Враховуючи викладене, просить задовольнити позов. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 27.11.2019 цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва [PERSON] Ухвалою суду від 10.12.2019 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 01.12.2020 відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі та призначено підготовче судове засідання для розгляду справи. 22.06.2021 року до суду від Міністерства економіки України надійшов відзив, в якому відповідач-2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог та просить розгляд справи проводити без участі представника Міністерства економіки України. Обґрунтовує свою позицію тим, що чинним законодавством не передбачено повноваження установи та спосіб, у якій вона може здійснювати перевірку повноважень осіб, які підписали договір про передачу права власності на знак. Від ДП «Український інститут інтелектуальної власності» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-3 просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовує свою позицію тим, що до компетенції їх установи не входить перевірка справжності підпису сторін договору, за яким відбувається відчуження виключного права на знак для товарів та послуг. Тому у відповідача-3 не було жодних законних підстав для відмови в публікації та внесенні до реєстру відомостей про передачу права власності на знак за свідоцтвом № [NUMBER] , оскільки заявником надано повний пакет документів, необхідний для реєстрації передачі права власності на знак. 01.10.2021 року до суду від представника позивачки [PERSON] адвоката Скрицької Н.А. надійшла відповідь на відзив ДП «Український інститут інтелектуальної власності», в якому стверджується, що договору № 1 про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку від 17.05.2016 року позивачка з фізичною особою-підприємцем [PERSON] ніколи не укладала, тому зазначений договір має бути визнаний судом недійсним. Відповідач-1 ФОП [PERSON] та відповідач-4 [PERSON] своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Ухвалою суду, постановленою на місці у судовому засіданні 23.06.2021, залучено правонаступника Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - Міністерство економіки України у зв`язку зі зміною назви, та залучено у якості співвідповідача Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності». Ухвалою суду, постановленою на місці у судовому засіданні 01.10.2021, залучено у якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 01.10.2021 витребувано докази у ДП «Український інститут інтелектуальної власності» та ФОП [PERSON] . Ухвалою суду від 29.11.2021 витребувано докази у ДП «Український інститут інтелектуальної власності», а саме копії матеріалів заявки, на підставі якої було прийнято рішення від 10.01.2019 №24475 про передачу права власності на знак для товарів і послуг « [INFO] », за свідоцтвом України на знаки для товарів і послуг № [NUMBER] [PERSON] , в тому числі копію Договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку від 10.10.2018 року від [PERSON] до [PERSON] . Ухвалою суду від 04.02.2022 року у справі призначена судова почеркознавча експертиза, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Ухвалою суду від 04.02.2022 задоволено заяву позивача про забезпечення позову. 01.03.2023 до суду надійшов висновок експерта від 22.02.2023 року за результатами почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 03.05.2023 відповідача Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» замінено на Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій». Ухвалою суду, постановленою на місці у судовому засіданні 15.06.2023, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 25.09.2023 до суду від представника позивачки [PERSON] адвоката Скрицької Н.А. надійшла заява про стягнення судових витрат, які позивачка сплатила та має сплатити у зв`язку з розглядом справи, з відповідача-1 фізичної особи-підприємця [PERSON] та відповідача-4 [PERSON] . 19.02.2024 до суду від Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» надійшли пояснення щодо виконання ухвали суду від 29.11.2021. Зазначено, що рішення від 10.01.2019 № 24475 про передачу права власності на знак для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом України на знаки для товарів і послуг № [NUMBER] , було прийнято Міністерством економічного розвитку і торгівлі, а тому витребувані докази знаходяться у розпорядженні Міністерства економіки України. Ухвалою суду від 11.03.2024 витребувано докази у Міністерства економіки України, а саме копії матеріалів заявки, на підставі якої було прийнято рішення від 10.01.2019 р.№24475 про передачу права власності на знак для товарів і послуг «[INFO]», за свідоцтвом України на знаки для товарів і послуг № [NUMBER] [PERSON] , в тому числі копію Договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку від 10.10.2018 року від [PERSON] до [PERSON] . 20.03.2024 до суду від Міністерства економіки України надійшло клопотання про долучення доказів на виконання ухвали суду від 11.03.2024, а саме копії матеріалів заявки, на підставі якої було прийнято рішення від 22.12.2018 № 24475 (дата публікації та реєстрації 10.01.2019) про передачу права власності на знак для товарів і послуг «[INFO]», за свідоцтвом України на знаки для товарів і послуг № [NUMBER] [PERSON] , в тому числі копію Договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку від 10.10.2018 від [PERSON] до [PERSON] . Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва від 03.04.2024 №701 призначено проведення автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з неможливістю продовжувати розгляд справи суддею [PERSON] у зв`язку з її звільненням у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 19.03.2024 №797/0/15-24. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Козленко Г.О. Цивільну справу прийнято до свого провадження та продовження розгляду у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 19.11.2024 надійшла заява про розгляд без участі, в якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. 19.11.2024 від представника Міністерства економіки України надійшло клопотання про розгляд без участі представника. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи,

Outcome: approved