Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач\~\~ [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Вимоги позову обгрунтовано тим, що між сторонами 26 серпня 2006 року укладено шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти проживають з позивачем та перебувають повністю на її утриманні. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явилася, подавши заяву через канцелярію суду про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішенян по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим відправленням надісланим за зареєстрованим місцем проживання відповідача та довідкою про доставку СМС-повідомлення за вказаним номером телефона відповідача. Крім того, у встановлений судом строк, не скористалася своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої\~ статті 178 ЦПК України\~суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою\~статті 280 ЦПК України\~визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15 грудня 2006 року, відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 4 січня 2012року, відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] з 26 серпня 2006 року перебували у шлюбі. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 15 жовтня 2024 року, дата набрання законної сили 14 листопада 2024року. Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ч. 1 ст.182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч .1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати своїх дітей. Відповідач ненадав заперечень проти визначеного позивачем способу та розміру стягнення аліментів на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, враховуючи обов`язок батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі, оскільки розмір аліментів заявлених позивачем в позові є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. За таких обставин суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З метою забезпечення інтересів дитини, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного висновку. Так, положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved