Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

1.Рух по справі Позивачі, в інтересах яких діє представниця [PERSON] , звернулись до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення коштів в порядку спадкування у загальній сумі 238596,42 грн. Галицький районний суд м. Львова ухвалою від 17.09.2024 відкрив провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження. Одночасно суд витребував у Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Косаревич О. О. належним чином завірену копію спадкової справи № 04/2024, відкриту 13.01.2024 після смерті [PERSON] . Протокольною ухвалою від 24.10.2024 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті. 18.11.2024 Галицький районний суд м. Львова прийняв рішення у цій справі. 2. Позиції учасників справи Позивачі позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони є дітьми [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачі зазначають, що Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 17.12.2021 по справі № 380/18382/21, зобов`язав ГУПФ України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.04.2019 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення №\~С/4304, виданої 27.08.2021 [INFO] , ураховуючи оклад за посадою, військовим званням, відсоткову надбавку за вислугу років, додаткові види грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. У відповідь на адвокатський запит Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 19.07.2024 № 1300-5902-8/129654 повідомило, що [PERSON] за життя було нараховано, але не виплачено 238596,42\~грн на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 року у справі № 380/18382/21 та надало відповідний розрахунок на доплату. Позивачі стверджують, що нарахована на виконання вищевказаного рішення суду доплата пенсії не була виплачена [PERSON] за життя. Окрім того, 02.08.2024 позивачі звернулись зі заявою до Відповідача, у якій просили виплатити їм як спадкоємцям, у рівних частках суми нарахованої та невиплаченої пенсії померлого [PERSON] у розмірі 238596,42 грн на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 у справі № 3 380/18382/21. У відповіді від 15.08.2024 року № 19830-21072/В-55/8-1300/24 Відповідач повідомив, що доплати, обчислені [PERSON] на виконання судового рішення можуть бути виплачені особі за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати їм пенсії, які були нараховані померлому. Не погоджуючись з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у виплаті недоодержаної пенсії померлого [PERSON] , Позивачі були вимушені звернутися до суду із цим позовом. У зв`язку з наведеним просять позов задовольнити. 03.10.2024 Відповідач скерував відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Повідомляє, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 по справі №\~380/18382/21 було здійснено перерахунок пенсії, сума доплати згідно з розрахунком становить 238596,42 грн. Зазначає, що [PERSON] до суду із позовом про стягнення недоплаченої суми пенсії у розмірі 238569,42 грн. не звертався та судового рішення з цього приводу не існує. Також повідомив, що виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, здійснюється за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Також вважає, що Позивачі обрали невірний спосіб захисту порушеного права, оскільки сума доплати не входить до складу спадщини. Окрім цього, зазначає, Пенсійний фонд України є одержувачем бюджетних коштів, а не їх розпорядником та що стягнення з рахунків Пенсійного фонду України, призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб. Просить відмовити у задоволення позову. 21.10.2024 Позивачі скерували до суду відповідь на відзив, у якому зазначають, що доводи, що Відповідач наводить у відзиві, не відповідають предмету спору та вимогам, що зазначені у прохальній частині позову. Вказує, що у досудовому порядку Відповідач відмовився врегулювати цей спір, а в наданих відповідях повідомив, що доплату, обчислену померлому чоловіку, Позивачка може отримати за умови покладання судом зобов`язання у частині виплати Позивачці пенсії, що була нарахована [PERSON] за життя. Зазначає, що Позивачка як дружина померлого має право на виплату їй неодержаної її чоловіком у зв`язку зі смертю нарахованої суми пенсії, оскільки така виплата передбачена національним законодавством. У судовому засіданні представниця Позивачів позов підтримала з підстав, наведених у ньому. Просила такий задовольнити. Представниця Відповідача у судовому засіданні заперечила проти позову з підстав, наведених у відзиві. Просила відмовити у задоволенні такого. 3Мотивувальна частина та висновки суду. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов до такого висновку. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У пункті 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 13.05.1987 та серії [NUMBER] від 29.11.1984. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 17.12.2021 року у справі №\~380/18382/21 зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.04.2019 відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення № С/4304, виданої 27.08.2021 [INFO] , ураховуючи оклад за посадою, військовим званням, відсоткову надбавку за вислугу років, додаткові види грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. Нарахована на виконання вищевказаного рішення суду доплата пенсії становить 238596,42 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Таку суму не оспорює Відповідач також і у відзиві на позовну заяву. У статті 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У статті 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно з ч. 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї, про що зазначається у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі № 463/6829/21-ц. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] Позивачі звернулись до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Косаревич Оксани Олегівни для оформлення спадщини. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Косаревич\~О.\~О. 13.01.2024 завела спадкову справу № 04/2024 після смерті [PERSON] . Також Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Косаревич О. О. 26.07.2024 видала довідку про те, що спадкоємцями покійного [PERSON] є син [PERSON] та дочка [PERSON] . Як передбачено у ст. 52 Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно зі ст. 61 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сумі у тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Отже, зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які у разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках. Діти спадкодавця відносяться до спадкоємців першої черги за законом. Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності таких умов: спадкодавець за життя мав право на її одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени йогі сім`ї (або їх неможливо встановити). Положення частин другої, третьої статті 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплаті недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Наприклад, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотримано пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 вересня 2020 року (справа №\~428/6685/19), яка, згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховується при застосуванні норм права. Суми пенсії, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. У пунктах 1 і 4 частини 1 статті 1219 ЦК України закріплено, що особисті немайнові права, а також права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, не входять до складу спадщини, оскільки є правами та обов`язками, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що право на перерахунок пенсії є особистим правом, яке нерозривно пов`язано з особою та не входить до складу спадщини. Тобто, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 484/3648/16-а. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії, розмір якої згідно з розрахунками Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області становить 238596,42 грн. Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2024 року Позивачі звернулись зі заявою до Відповідача, у якій просили виплатити їм як спадкоємцям, у рівних частках суми нарахованої та невиплаченої пенсії померлого [PERSON] у розмірі 238596,42 грн на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 у справі № 380/18382/21. На що Відповідач у відповіді від 15.08.2024 року № 19830-21072/В-55/8-1300/24 повідомив, що доплати, обчислені [PERSON] на виконання судового рішення, можуть бути виплачені особі за умови покладення судом зобов`язань у частині виплати їм пенсії, які були нараховані померлому. Доводи представника Відповідача про те, що стягнення з рахунків Відповідача призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб, є надуманими та безпідставними з огляду на таке. Заборгованість перед спадкодавцем виникла через неналежну діяльність саме Відповідача, який несвоєчасно виконав свої зобов`язання та, до того ж, вчинив дії, які змусили спадкодавця звернутися до суду за захистом своїх інтересів. Зазначене твердження, на думку суду, є абсолютно надуманим, адже Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Тобто своєчасне проведення соціальних виплат є прямим обов`язком Відповідача. Більше того, у цій справі має місце ситуація коли спадкодавець помер, так і не дочекавшись отримання належних йому за законом виплат. Як пряме виконання своїх обов`язків і зобов`язань перед спадкоємцем «може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду та нанести шкоду необмеженій кількості осіб» для суду, є незрозумілим. Фактично Відповідач визнав наявність заборгованості перед Позивачами, а також її розмір. Отже, у спірних правовідносинах Відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав Позивачів, як спадкоємців, на отримання усього належного їм спадкового майна. Враховуючи, що Позивачі мають право, як спадкоємці, на отримання нарахованих, але не виплачених у повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши в сукупності надані докази, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Ухвалюючи рішення у цій справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві Позивачі повідомляють, шо понесли витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн., однак до закінчення розгляду справи, суду не подано доказів на обґрунтування понесених витрат. Таким чином, суд під час ухвалення цього рішення не вирішує питання про стягнення понесених Позивачами витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, суд звертає увагу Позивачів про можливість подати докази протягом п`яти днів після ухвалення цього рішення, відповідно до вимог ч. 8 ст. ЦПК України.

Outcome: approved