Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позов мотивовано тим, що 16.10.2013 між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2018 було розірвано. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Оскільки відповідач добровільно кошти на утримання сина не надавав, позивач була змушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів. Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 26.10.2018 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття. 21.12.2023 позивач уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач зазначає, що з моменту розірвання шлюбу і по даний час син проживає з нею. В подальшому, а саме 02.11.2021 головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шумер О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того позивач звертає увагу, що близько шести років відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дитини та не сплачує аліменти. Відповідач не бажає виконувати свій, встановлений рішенням судом обов`язок зі сплати коштів, які необхідні для нормального розвитку дитини та самоусунувся від виконання свого обов`язку по утриманню дитини. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин відповідач жодного разу не надав кошти на утримання сина, а також з моменту стягнення аліментів жодного разу за шість років не сплатив аліменти. Оскільки розмір\~пені по\~аліментам,\~в силу\~закону,\~не може\~перевищувати 100%\~розміру заборгованості\~по аліментам\~позивач просить\~стягнути відповідача\~на свою\~користь неустойку\~по аліментам,\~яка станом\~на 01.08.2024\~становить 218\~975,75\~грн.\~Тому,\~зважаючи,\~що відповідач\~належним чином\~аліментні зобов`язання\~не виконує\~та допустив\~виникнення значної\~заборгованості по\~сплаті аліментів,\~позивач звернулась\~до суду\~з даним\~позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~на свою\~користь неустойку\~(пеню)\~за прострочення\~сплати аліментів\~у розмірі\~218\~975,75\~грн. Окрім того, просила стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Судова кореспонденція направлялась судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача [PERSON] , а саме на адресу: [ADDRESS] . Конверт із судовою кореспонденцією повернувся на адресу суду, з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». З огляду на викладене суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних фактичних обставин справи та підстав. Судом встановлено, що з 16.10.2013 сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2018 (справа № 127/8331/18), - розірвано. (а.с.12). Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 20.08.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 11). На підставі судового наказу виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 26.10.2018 в справі № 127/25512/18, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття(а.с.14). Головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шумер О.В. 02.11.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67327081 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15). 21.12.2023 позивач одружилась з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.12.2023. (а.с. 13). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 67327081 за період з 09.10.2018 по 31.01.2024, заборгованість [PERSON] станом на 31.01.2024 складає 197 519,75 грн. (а.с.16-17). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 67327081 сукупний розмір заборгованості [PERSON] з моменту відкриття виконавчого провадження станом на 01.08.2024 складає 218 975,75 (а.с.18). Згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, проведеного позивачем у позовній заяві, розмір пені за прострочення сплати аліментів складає 2109129,69 грн., проте позивачем зазначено, що з огляду на положення ч. 1 ст. 196 СК України, якою регламентовано граничний розмір можливого стягнення неустойки на рівні не більше 100% заборгованості, вважає, що сума неустойки (пені), яка підлягає до стягнення з відповідача становить 218 975,75 грн. (а.с. 6). Відповідно до ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1\~ст.\~196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 вказав зокрема, про таке: Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що\~при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Саме таку правову позицію 03 квітня 2019 року висловила Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі №6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі №6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Саме таку правову позицію 03 квітня 2019 року висловила Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц. Отже, передбачена\~статтею 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Верховний Суд в постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 вказав, що тлумачення\~ст. 8 СК України\~та ч. 1\~ст. 9 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що положення\~ЦК України\~субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абз. 1 ч. 1\~ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачені випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Таким чином, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідним є існування одночасно таких умов: - наявність заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою\~статті 189 СК України; - винні дії особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів на підтвердження вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання судового рішення, яким з нього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] . Також матеріали справи не містять доказів на спростування відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів. У ході судового розгляду судом не встановлено поважних причин щодо несплати аліментів, таким чином суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання від відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. Суд не приймає до уваги розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, здійснений позивачем, оскільки він здійснений не у відповідності до вимог ст. 196 СК України, цей розрахунок здійснено з помилкою у загальній сумі пені, що обумовлено невірним підрахунком днів прострочення сплати аліментів за кожним місячним платежем. Таким чином, суд проводить свій розрахунок розміру пені, який за досліджуваний період складає: -За листопад 2018 року: 2308,25 грн. х 2069 х 1% = 47\~757,69 грн.; -За грудень 2018 року: 2308,25 грн. х 2039 х 1% = 46995,97 грн.; -За січень 2019 року: 2286,25 грн. х 2008 х 1% = 45\~907,79 грн.; -За лютий 2019 року: 2286,25 грн. х 1977 х 1% = 45 199,16 грн.; -За березень 2019 року: 2286,25 грн. х 1949 х 1% = 44\~559,01 грн.; Розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2018 по 01.03.2019 включно складає 230419,62 грн. Враховуючи те, що загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за розрахований судом період складає суму 230419,62 грн., а сума заборгованості по аліментам, відповідно до складеного державним виконавцем розрахунку (а.с. 16-18), станом на 01.08.2024 становить 218\~975,75 грн., суд приходить до висновку, що вказана сума пені перевищує граничний розмір можливого стягнення неустойки на рівні не більше 100 відсотків заборгованості по аліментах, з огляду на положення ч. 1ст. 196 СК України. Тому, суд вважає, що проведення подальшого розрахунку пені за прострочення по сплаті аліментів є недоцільним, оскільки розмір неустойки, яка підлягає стягненню, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Таким чином, розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів відповідачем [PERSON] складає 218\~975,75 грн. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути неустойку (пеню) за несплату аліментів в сумі 218\~975,75 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст.ст. 133, 137 ЦПК України, а також, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що позов судом задоволено в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення також документально - підтверджені витрати позивача на надання правничої допомоги в розмірі 6 000 грн. (а.с. 20 - 25) Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір, від сплати якого позивача звільнено. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved