Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позовні вимоги мотивувала тим, що 15.11.2022р. вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] .. За період перебування у шлюбі у них народилася донька [PERSON] [INFO] нар.. Сімейне життя у них з відповідачем не склалося, близько пів року вони проживають окремою. Донька проживає разом із нею. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини вона виконує самостійно. Допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Усної домовленості щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини та сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. На даний час вона перебуває у декретній відпустці, інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною немає. До того, ж вона хворіє на онкологічне захворювання, тому потребує більшого матеріального забезпечення. Через стан здоров`я та необхідність догляду за дитиною вона не має можливості працювати та отримувати дохід. Відповідач є молодою працездатною особою, перебуває на службі у Збройних силах України, інших осіб на утриманні не має і спроможний сплачувати аліменти, як на утримання доньки [PERSON] , так і на її утримання до досягнення донькою трьохрічного віку. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 19.09.2024р. було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задоволити в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що відповідач на даний час є військовослужбовцем з 07.07.2022р., бере безпосередню участь в бойових діях. А також, відповідач щомісячно перераховує кошти в розмірі 15 000 грн. на користь позивачки. Позивачка ігнорує спілкування з відповідачем, перешкоджає у спілкуванні з дитиною, шлюб між ним та позивачкою не розірвано. Зазначив, що відповідач не уникає обов`язку щодо утримання дитини та якщо будуть додаткові витрати, до відповідач не відмовляється від надання коштів. Однак, розмір аліментів, про який просить позивачка, є перебільшеним. Більшість коштів із доходів відповідача він витрачає на обмундирування та амуніцію. А тому, просив позов задоволити частково, стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 6000 грн. щомісячно та на утримання дружини в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення донькою трьохрічного віку. Вислухавши представника відповідача, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 20.06.2023р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] 15.11.2022р.. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] у позивачки та відповідача народилася донька [PERSON] , [INFO] .. Згідно довідки Старостинського округу № 3 Снятинської міської ради від 08.08.2024р. позивачка [PERSON] одна виховує дочку [PERSON] , яка проживає біля неї і знаходиться на її утриманні. Згідно контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, підписаного 04.07.2023р. [PERSON] та 13.07.2023р. командувачем військ оперативного командування " [INFO] " [PERSON] , [PERSON] зобов`язався проходити військову службу у Збройних Силах України протягом строку Контракту на всій території України або за її межами, в порядку, визначеному законодавством, а в разі настання особливого періоду, понад установлений строк Контракту відповідно до вимог Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з покладенням на нього наступних обов`язків та забезпеченням Міністерством оборони України належних умов для проходження військової служби. Відповідно до витягу із Наказу Командувача військ оперативного командування " [INFO] " № 300 від 08.07.2023р. [PERSON] присвоєно первинне військове звання офіцерського складу "Молодший лейтенант". Згідно довідки про доходи від 25.10.2024р. [PERSON] дійсно працює у Військовій частині [NUMBER] та отримав дохід за період з квітня 2024р. по вересень 2024р. у сумі 454413,50 грн. Відповідно до платіжних інструкцій АТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] перераховано кошти на рахкунок позивачки: 13.06.2024р. в розмірі 15000 грн., 26.07.2024р. - 15000 грн., 13.08.2024р. - 15000 грн., 13.09.2024р. - 15000 грн., 14.10.2024р.- 15000 грн. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 981 та патогістологічного дослідження від 31.07.2024р. у [PERSON] наявне захворювання, діагноз: папілярна карцинома правої частки щитоподібної залози, проведено оперативне лікування. Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч.2 ст.182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч. 2, 3 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню позивачки як матері своєї дитини. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дружини визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, зважаючи на те що обов`язок утримувати свою дітину до досягнення нею повноліття покладений на обох батьків і є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини\~урозвитку, а ткож, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково, стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, з дня подання позовної заяви, а також, стягувати з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00грн., щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ч.3 ст.80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану, та згідно із ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, суд вважає, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1211,20 грн. за позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини та 363,00 грн. за позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дружини. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 84, 180-182,184, 191,199, 200 СК України,

Outcome: approved