Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №00-8321755 від 14.06.2023 в сумі: 21060,00 грн., яка складається з 5460,00 грн. - заборгованості за тілом та 15600,00 грн. - заборгованості за відсотками та судові витрати в сумі 2422,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 14.06.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії №00-8321755 у формі електронного документа за використанням електронного підпису. Зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії у розмірі 5200,00 грн., на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Одразу після вчинення дій відповідача 14.06.2023 ТОВ «Качай Гроші» ініціювало переказ коштів згідно договору №00-8321755 від 14.06.2023 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ФК «Контрактовий дім» на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняла пропозицію кредитодавця - ТОВ «Качай Гроші». Всупереч умов договору №00-8321755 від 14.06.2023 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі - 21060,00 грн., яка складається з 5460,00 грн. - заборгованість по кредиту; 15600,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом. 18.12.2023 ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу №1-18122023. Згідно вказаного договору ТОВ «ФК «Ейс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Качай Гроші. В оді передачі прав вимоги за факторинговим договором, право вимоги за договором №00-8321755 від 14.06.2023 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 21060,00 грн. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №00-8321755 від 14.06.2023 в розмірі 21060,00 гривень. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.09.2024 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з повідомленням сторін на 21.10.2024 об 11 год. 00 хв. та витребувано докази. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 21.10.2024 розгляд справи відкладено на 19.11.2024 на 11 год. 00 хв. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належними чином. В прохальній частині позовної заяви зазначено, що у разі неявки представника позивача в судове засідання розгляд провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти винесення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому ст.ст.128, 130 ЦПК України - судовою повісткою-повідомленням, яка направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. Відмітка на поштовому повідомленні: «адресат відмовився», відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Відповідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 14.06.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-8321755. Сума кредитного ліміту складає - 5200,00 грн. Тип кредиту - кредитна лінія (п.1.2 договору). Строк дії кредитної лінії 120 днів (п. 1.3 договору). Стандартна процентна ставка становить 2,50% (п.1.4.2 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 20020,00 грн. (п.1.8 договору). Згідно п. 7.12 Договору - сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку позичальника та аналог власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання з боку кредитодавця, відповідно до Правил та ЗУ «Про електронну комерцію», що має таку саму силу, що і власноручний підпис. (а.с.9-11). Із змісту Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай Гроші», які є складовою частиною договору, слідує, що у них зазначено умови кредитування (а.с.12-18). Із копії паспорта споживчого кредиту, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписала паспорт споживчого кредиту, що є додатком до договору, згідно якого основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача - сума кредиту: 5200,00 грн., строк кредитування 120 днів, мета отримання - споживчі потреби, спосіб надання - шляхом безготівкового перерахування коштів на платіжну картку позичальника, емітовану будь-яким банком України (а.с.19). Із копії довідки про ідентифікацію від 14.06.2023 судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з якою укладено договір 00-8321755 від 14.06.2023 ідентифікований ТОВ «Качай Гроші», одноразовий ідентифікатор - 1513F, номер телефону [NUMBER] (а.с.20). Із копії повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий дім» вих..№4043 від 19.01.2024 судом встановлено, що ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомило про успішність наступної операції згідно договору з ТОВ «Качай Гроші» №31012023/2 від 01.02.2023, згідно якого 14.06.2023 на картку [NUMBER] було здійснено переказ у сумі 5200 гривень (а.с.21-23). Із повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-241105/42846 від 12.11.2024 встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Також АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку за рахунком № [NUMBER] за період з 14.06.2023 по 17.06.2023. Зазначена виписка є належним доказом отримання 14.06.2023 та користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами в сумі 5200 гривень, а також у ній зазначені всі операції щодо зарахування та списання коштів по банківській картці № [NUMBER] у вказаний період (а.с.83). Із копії договору факторингу №1-18122023 від 18.12.2023, встановлено, що 18.12.2023 між ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ «Качай Гроші» укладено договір факторингу № 1-18122023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] (а.с.31-36). Згідно з копією витягу з реєстру боржників за кредитними договорами до договору факторингу № 1-18122023 від 18.12.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №00-8321755 від 14.06.2023 становить 21060,00 грн, з яких: 5460,00 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту; 15600,00 грн. залишок заборгованості по звичайних відсотках (а.с. 34). З наданих позивачем детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-8321755 від 14.06.2023 та виписки з особового рахунку за цим кредитним договором вбачається, що станом на 14.06.2024 заборгованість за договором не погашена та складає 21060,00 грн., з яких: 5460,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 15600,00 грн. прострочена заборгованість за процентами (а.с.30, 37). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Наданими позивачем доказами підтверджується укладення між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем [PERSON] кредитного договору у письмовій формі у вигляді окремого документа, підписаного обома сторонами в електронній формі, який містить усі істотні умови договору, зокрема, щодо сплати процентів за користування коштами. Відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість, вказана позивачем. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем. Таким чином, заборгованість відповідача за кредитним договором №00-8321755 від 14.06.2023, підлягає стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс». З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором №00-8321755 від 14.06.2023 в розмірі 21060 грн., яка складається з 5460 грн. заборгованості за тілом кредиту та 15600 грн. заборгованості за відсотками, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №3756 від 21.08.2024, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 6000 грн. На підтвердження понесених витрат позивачем надано Договір № 17/06/24-01 про надання правової допомоги від 17 червня 2024 року, укладений між ТОВ «Ейс» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; Додаткову угоду до нього №1 від 17.06.2024 та Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №17/06/24-01 від 17.06.2024. Зокрема, згідно акту прийому-передачі наданих послуг, перелік таких становить: складання позовної заяви - 4000 грн. (2 год.), вивчення матеріалів справи - 500 грн. (1 год.), надання усної консультації - 500 грн. (1 год.), підготовка адвокатського запиту - 500 грн. (1 год.), підготовка клопотання про витребування інформації - 500 грн. (1 год.). Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Водночас, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268). Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: надання консультації, аналіз документів, підготовку позовної заяви. Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною. При цьому додаткова угода до договору про надання правничої допомоги містить інформацію щодо надання юридичної допомоги по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами 400 осіб (у т.ч. відповідача). Отже, така позовна заява не є унікальною. Переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. До позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача. Отже, справа не вимагала вжиття дій щодо збирання доказів, чи проведення розрахунків. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн., який є очевидно завищеним. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката у спірному випадку є співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт.

Outcome: approved