Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в Шевченківський районний суд м. Києва з зазначеним позовом до ТОВ «БУМ БИР», третя особа Головне управління національної поліції України в Київській області про стягнення кошів. Свої вимоги мотивувала тим, що 04 липня 2023 року слідчим Броварського РУП ГУ НП України в Київській області [PERSON] було складено протокол огляду транспортного засобу марки «Daewoo Matiz» державний реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до якого цей автомобіль було вилучено та направлено на спеціальний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 2-А. 05 липня 2023 року старшим слідчим Броварського РУП ГУ НП України в Київській області Полозуком О.В. по кримінальному провадженню № 12023111130002253 було винесено постанову про визнання транспортного засобу марки «Daewoo Matiz» державний реєстраційний номер [NUMBER] речовим доказом та приєднано його до цього кримінального провадження. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2023 року клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури про накладення арешту на майну у кримінальному провадженні № 12023111130002253 в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «Daewoo Matiz» державний реєстраційний номер [NUMBER] залишено без задоволення та зобов`язано повернути автомобіль власнику. 11 липня 2023 року старшим слідчим Броварського РУП ГУ НП України в Київській області Полозуком О.В. по кримінальному провадженню № 12023111130002253 було винесено постанову про повернення позивачу належного їй транспортного засобу марки «Daewoo Matiz» державний реєстраційний номер [NUMBER] . 11 липня 2023 року вона прибула на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів з метою забрати свій автомобіль та пред`явила працівникам майданчику постанову старшого слідчого Броварського РУП ГУ НП України в Київській області Полозука О.В. від 11 липня 2023 року. Працівники майданчику повідомили її про те, що повернення автомобіля можливе лише за умови сплати 5120 гривень (4000 гривень за транспортування автомобіля та 1120 гривень - за зберігання). Вона змушена була сплатити зазначену суму готівкою, на підтвердження чого їй видали товарний чек від 11 липня 2023 року. 17 липня 2023 року вона звернулась до Броварського РУП ГУ НП України в Київській області із заявою про відшкодування понесених нею витрат та отримала відповідь про те, що Броварське РУП ГУ НП України в Київській області не є самостійною юридичною особою, а є територіальним підрозділом ГУ НП України в Київській області, а тому не наділене повноваженнями укладати будь-які документи, що стосуються відшкодування процесуальних витрат в ході досудового розслідування. Директору відповідача направлялись адвокатські запити щодо надання інформації про процедуру повернення автомобілів власникам, проте товариство їх проігнорувало. На адвокатський запит ГУ НП України в Київській області відповідало листом від 01 вересня 2023 року про те, що не укладало договір із спеціальним майданчиком тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 2-А та належить ТОВ «БУМ БИР». 25 серпня 2023 року представник позивача звернувся до ГУ НП України в Київській області із заявою про відшкодування витрат, у відповідь на яку отримав лист від 20 вересня 2023 року, яким відмовлено у відшкодуванні цих витрат. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «БУМ БИР» на її користь безпідставно набуті кошти у розмірі 5120 гривень. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року справу направлено за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у визначений законом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа письмові пояснення щодо позову у визначений законом строк не подала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 липня 2023 року слідчим Броварського РУП ГУ НП України в Київській області Борисенко С.В. було складено протокол огляду транспортного засобу марки «Daewoo Matiz» державний реєстраційний номер [NUMBER] , відповідно до якого цей автомобіль було вилучено та направлено на спеціальний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 2-А (а.с. 24). Позивач є власником транспортного засобу марки «Daewoo Matiz» державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11). 05 липня 2023 року старшим слідчим Броварського РУП ГУ НП України в Київській області Полозуком О.В. по кримінальному провадженню № 12023111130002253 було винесено постанову про визнання транспортного засобу марки «Daewoo Matiz» державний реєстраційний номер [NUMBER] речовим доказом та приєднано його до цього кримінального провадження (а.с. 19). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2023 року клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури про накладення арешту на майну у кримінальному провадженні № 12023111130002253 в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «Daewoo Matiz» державний реєстраційний номер [NUMBER] залишено без задоволення та зобов`язано повернути автомобіль власнику (а.с. 37). 11 липня 2023 року старшим слідчим Броварського РУП ГУ НП України в Київській області Полозук О.В. по кримінальному провадженню № 12023111130002253 було винесено постанову про повернення позивачу належного їй транспортного засобу марки «Daewoo Matiz» державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 14). З позову вбачається, що 11 липня 2023 року [PERSON] прибула на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів з метою забрати свій автомобіль та пред`явила працівникам майданчику постанову старшого слідчого Броварського РУП ГУ НП України в Київській області Полозук О.В. від 11 липня 2023 року. Працівники майданчику повідомили позивача про те, що повернення автомобіля можливе лише за умови сплати 5120 гривень (4000 гривень за транспортування автомобіля та 1120 гривень - за зберігання). Позивач зазначає, що вона була змушена сплатити зазначену суму готівкою, на підтвердження чого їй видали товарний чек від 11 липня 2023 року (а.с. 26). 17 липня 2023 року позивач звернулась до Броварського РУП ГУ НП України в Київській області із заявою про відшкодування понесених нею витрат та отримала відповідь про те, що Броварське РУП ГУ НП України в Київській області не є самостійною юридичною особою, а є територіальним підрозділом ГУ НП України в Київській області, а тому не наділене повноваженнями укладати будь-які документи, що стосуються відшкодування процесуальних витрат в ході досудового розслідування (а.с. 15-16). Директору відповідача направлялись адвокатські запити щодо надання інформації про процедуру повернення автомобілів власникам (а.с. 9-10, 31-32), проте товариство їх проігнорувало. На адвокатський запит ГУ НП України в Київській області відповідало листом від 01 вересня 2023 року про те, що не укладало договір із спеціальним майданчиком тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 2-А та належить ТОВ «БУМ БИР» (а.с. 23). 25 серпня 2023 року представник позивача звернувся до ГУ НП України в Київській області із заявою про відшкодування витрат (а.с. 42-44), у відповідь на яку отримав лист від 20 вересня 2023 року, яким відмовлено у відшкодуванні цих витрат (а.с. 29-30). Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «БУМ БИР» на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти у розмірі 5120 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктом 32 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, визначено, що фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. З наданого позивачем товарного чеку від 11 липня 2023 року вбачається факт сплати ТОВ «БУМ БИР» 5120 гривень (4000 гривень за транспортування автомобіля та 1120 гривень - за зберігання). Будь-яких доказів на спростування вимог сторони позивача та правомірності отримання коштів стороною відповідача суду надано не було. За таких обставин, з урахуванням того, що автомобіль позивача було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, його було вилучено та направлено на спеціальний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, у позивача не виникло обов`язку сплати коштів за його повернення, а отже, підстава, на якій відповідач отримав з позивача кошти у розмірі 5120 гривень відсутня. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають безпідставно набуті кошти в сумі 5120 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги № 051/23 від 17 липня 2023 року, копія ордеру від [PERSON] на адвоката Ховхуна Ю.Е. Вбачається, що позивачем не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

Outcome: approved