Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Керівник Золотоніської окружної прокуратури звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області Черкаський рибоохоронний патруль, Золотоніської міської ради до [PERSON] , [PERSON] про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу незаконним виловом водних біоресурсів. Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що Золотоніською окружною прокуратурою в ході вивчення стану законності в сфері екологічного законодавства, в тому числі щодо повноти та своєчасності відшкодування збитків, завданих навколишньому природному середовищу незаконним виловом водних біоресурсів встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 22.02.2023 о 22.50 годині здійснили незаконний вилов риби на р. Дніпро в адміністративних межах с. Коробівка, Золотоніського району Черкаської області (забороненими правилами рибальства) та виловили рибу: щука-5 шт., судак-2 шт., лин-5 шт., карась-39 шт., лящ-5 шт., чим порушили п.п.1 п.1 р.4 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 р. Постановою Золотоніського міськрайонного суду № 695/1730/23 від 09.06.2023 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постанова набрала законної сили 20.06.2023. Також, постановою суду № 695/1731/23 від 09.06.2023, яка набрала законної сили 20.06.2023, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зазначеними протиправними діями [PERSON] та [PERSON] завдали навколишньому природному середовищу шкоду на загальну суму 102408 грн. 00 коп., що на даний час не відшкодована. Відповідно до ст.ст.1166, 1190 ЦК України завдана шкода підлягає солідарному відшкодуванню особами, які її завдали. Ухвалою суду відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання прокурор Золотоніської окружної прокуратури Походенко В.В. не з`явився, але скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Від представника Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити Від представника Золотоніської міської ради до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, хоча в судове засідання викликалися належним чином. Заяв про визнання позовних вимог чи відзив до суду не подали. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явилися без поважних причин, не подали відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.ч.1,2 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1-4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.81 ЦПК України). Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] , 22.02.2023 о 22.50 годині здійснили незаконний вилов риби на р. Дніпро в адміністративних межах с. Коробівка, Золотоніського району Черкаської області (забороненими правилами рибальства) та виловили рибу: щука-5 шт., судак-2 шт., лин-5 шт., карась-39 шт., лящ-5 шт., чим порушили п.п.1 п.1 р.4 Правил любительського і спортивного рибальства. Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №695/1730/23 від 09.06.2023 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №695/1731/23 від 09.06.2023 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Своїми протиправними діями відповідачі заподіяли шкоду рибному господарству на суму 102408,00 грн., розраховану згідно такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1039 від 06.10.2021 року, що підтверджується дослідженим судом розрахунком. З листа №1-5-9/1399-23 від 21.07.2023 вбачається, що Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заподіяної шкоди не зверталося в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та обмеженим фінансуванням. Із листа від 09.08.2023 р. №1437 встановлено, що Золотоніська міська рада також із позовом до суду про відшкодування відповідачами завданої шкоди не зверталася в зв`язку з відсутністю котів, передбачених на сплату судового збору. Згідно листа Державної екологічної інспекції Центрального округу №03.6-11/4239 від 20.09.2023 р. вище вказана завдана шкода не була сплачена відповідачами. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відомостей про відшкодування шкоди, завданої відповідачами, на момент розгляду справи судом, матеріали справи не містять. Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону України, є у тому числі риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Згідно з п. 4 ч. 2ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У ст. 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» зазначено, що добування (вилов) - це вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, як здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; давати обов`язкові до виконання письмові вказівки (приписи) про усунення порушень у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів; здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Розмір шкоди, заподіяної незаконним виловом риби обчислюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України» «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» від 06.10.2021 року № 1039. Згідно з ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У постанові Верховного Суду від 10.01.2019 по справі №541/307/17 зазначено, що громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Згідно п. 17 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1126 від 18.07.1998, застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства. Відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Згідно ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Статтею 56 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Суд вважає за необхідне зауважити, що ні Управлінням державного\~агентства \~з розвитку\~меліорації,\~рибного господарства\~та продовольчих\~програм у\~Черкаській області\~(Черкаський\~рибоохоронний патруль),\~ні Золотоніською\~міською радою не вжито заходів щодо відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів, що свідчить про неналежне здійснення ними захисту інтересів держави, в зв`язку з чим звернення прокурора до суду з вказаним вище позовом є правомірним. Враховуючи, що відповідачі порушили вимоги законодавства про охорону тваринного світу та в результаті незаконного вилову риби заподіяли збитки рибному господарству, що було встановлено в судовому засіданні, тому позов підлягає до повного задоволення. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, стягує солідарно з відповідачів на користь Черкаської обласної прокуратури судовий збір в сумі 2684,00 грн., сплачений при подачі позову.

Outcome: approved