Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення його дядька [PERSON] , [INFO] , уродженця\~ с. Березняки Черкаського району Черкаської області, зареєстрованого в [ADDRESS] , померлим. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що у 2014 році [PERSON] покинув свій дім, нікого не повідомивши про те куди він йде і коли повернеться, залишивши при цьому в належному йому домоволодінні [ADDRESS] свої речі та деякі документи. Він, заявник, звертався із письмовою заявою до Смілянського відділу поліції щодо розшуку\~ [PERSON] , але отримав письмову відповідь про те, що в результаті розшуку [PERSON] \~ не виявлено даних, які вказували б на наявність кримінальних або адміністративних правопорушень стосовно його зникнення. Згодом за місцем\~ останнього місця проживання дядька у вказаному домоволодінні він знайшов копію його паспорту та копії інших документів, зокрема, свідоцтва про право власності на житло та\~ технічного паспорту на домоволодіння, із чого зробив висновки, що оригінали цих документів [PERSON] забрав із собою. З того часу як дядько пішов із свого помешкання будь-який зв`язок із ним було втрачено. Враховуючи, що більше трьох років, а саме десять років, [PERSON] відсутній за місцем його проживання, просить суд оголосити його померлим. Ухвалою від 14 жовтня 2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Також, заявник пояснив, що із того часу як дядько пішов із свого помешкання будь-який зв`язок із ним було втрачено. Він постійно відвідує і опікується\~ домоволодінням дядька, в якому ніхто не проживає, а комунальні служби від`єднали електро- та газопостачання від цього домоволодіння. Він переживає за стан\~ здоров`я дядька, адже не бачив його протягом 10 років, і вважає, що його вже немає в живих.\~\~\~ Крім того, заявник пояснив, що десь в Російській Федерації у дядька була донька, а відповідно його двоюрідна сестра, яка з моменту свого народження проживала в\~\~ Російській Федерації, відносини із якою він не підтримує із часів розпаду СРСР, а місце її проживання йому невідомо і ніяких контактів із нею він не має. \~ Представник заінтересованої особи Березняківської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, в адресованій до суду заяві зазначив, що проти задоволення заяви він не заперечує та просить розгляд справи проводити без участі представника цієї сільської ради. \~ Заслухавши заявника, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст.4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідним племінником [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження та одруження щодо родинних стосунків між ними. Згідно довідки Березняківської сільської ради №769 від 17 жовтня 2022 року власником домоволодіння за адресою: с. Березняки Черкаського району Черкаської області являється [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за вказаною адресою але в ньому не проживає. 13 грудня 2022 року заявник звертався із письмовою заявою до Смілянського відділу поліції щодо розшуку свого дядька [PERSON] посилаючись на положення п. 7, ч. 1, ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію», згідно якого поліція відповідно до покладених на неї завдань розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом. 26 грудня 2022 року на\~ ім`я заявника надійшла відповідь за №18525 заступника начальника відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області, про те що в результаті розшуку [PERSON] ,\~ не виявлено даних, які вказували б на наявність кримінальних або адміністративних правопорушень стосовно зникнення [PERSON] . Також посадова особа відділу поліції повідомила заявника, що\~ родичі зниклої особи мають право опікуватися його майном до визнання цієї особи померлою. Як вбачається з комісійного акту-підтвердження від 25 липня 2024 року, складеного мешканцями с. Березняки Черкаського району Черкаської області, якими є сусіди зниклого [PERSON] , [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] та [PERSON] ( [ADDRESS] ), в домоволодінні, власником якого є [PERSON] , по [ADDRESS] , ніхто не проживає із 2014 року. Сусідам відомо, що в цей час [PERSON] залишив своє домоволодіння і не повернувся, по теперішній час ніяких відомостей про нього немає. Домоволодінням [PERSON] опікується його племінник [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються і довідкою виконавчого комітету Березняківської сільської ради Черкаського району Черкаської області №297\~ від 25 липня 2024 року. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Оголошення особою померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання, і місце перебування якої є невідомим. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що на момент винесення судового рішення інформації про місце перебування [PERSON] у місці його постійного проживання немає протягом більше трьох років, а саме із 2014 року, і відомості про його можливе місцезнаходження відсутні, суд вважає можливим оголосити [PERSON] померлим. Заявник [PERSON] , будучи рідним племінником [PERSON] , відноситься до третього ступеню споріднення, а відтак, в разі оголошення дядька померлим,\~ мав би можливість успадкувати належне йому майно,\~ як спадкоємець п`ятої черги, за відсутності спадкоємців попередніх черг. Тобто, задоволення заяви [PERSON] має для нього юридичне значення, оскільки оголошення померлим його дядька [PERSON] сприятиме реалізації майнових прав заявника, зокрема права на спадкування. При цьому, суд роз`яснює заявнику вимоги ст. 48 ЦК України, відповідно до якої у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з вимогами ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. На підставі наведеного та

Outcome: approved