Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

У січня 2024 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 17 серпня 2012 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] , було укладено шлюб. Від шлюбу [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON] . Дитина сторін має синдроми вроджених вад розцінку, що проявляються низькорослістю, затримкою психо-мовного розвитку, мітохордіальну дисфункцію, мікроцефалію, аномалію головного мозку - синдром Арнольда-Кіарі. Та згідно медичною висновку є дитиною- інвалідом. Вказана обставина підтверджується медичною документацією [PERSON] . Відповідач не зміг прийняти тракту народження хворої дитини, через особисті морально-психологічні якості відмовився розділи участь у лікуванні та вихованні нездорової дитини. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися у грудні 2013 року. Це відповідно був останній час, коли відповідач бачився із сином [PERSON] у його двомісячному віці (пізніше відбулося 3 короткочасні зустрічі - коли сину сторін виповнився 1 рік. 2 роки та 4 роки, але метою їх було не спілкування батька з сином чи участі батька у вихованні дитини, а вирішення спірних питань між сторонами, що відбувалися в присутності дитини). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2014 року у справі №2/205/336/14 стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів йою заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , починаючі стягнення з 20 грудня 2013 року. У зв`язку із вродженими вадами розвитку сина [PERSON] позивач несе значні додаткові виграні, пов`язані із його лікуванням, реабілітацією, навчання. Зокрема, у зв`язку із низькорослістю [PERSON] приймає гормональну терапію, у 2023 році йому проведено дороговартісне лікування катаракти обох очей, через вади розвитку він не може навчатися у звичайній загальноосвітній школі з іншими дітьми, а потребує індивідуальною навчання. 13 липня 2015 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище від попереднього шлюбу на [PERSON] . Від цього шлюбу [INFO] у позивача та [PERSON] народився син [PERSON] . Відповідач свідомо, з власної волі ухилився від участі у вихованні сина [PERSON] , його у триманні та піклуванні. Жодною зв`язку з дитиною не підтримує. В судовому засіданні представник позивача підтримала подану позовну заяву та просила її задовольнити, проти заочного порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2014 року по справі № 205/10703/13 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 20 грудня 2013 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2015 року по справі № 205/1868/15 розірвано шлюб, зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 17 серпня 2012 року, за актовим записом №868, між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , 27 квітня 1990 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №898. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду пояснення. Так, [PERSON] вказав, що є чоловіком позивачки, вони мешкають разом з травня 2015 року. Біологічного батька не бачив, дитина його не знає. Дитина в школу не ходить, займається онлайн, зі сторонньому людьми сходиться важко. [PERSON] , батько позивачки вказав, що онук хворіє, в нього легка форма аутизму, йому 11 років. Біологічного батька не разу не бачив. Оскільки, дитина є інвалідом, за клопотанням позивача допит її в судовому засіданні не проводився. Звертаючись із позовом до суду, позивач зазначає, що підставою для позбавлення відповідача батьківських прав є те, що відповідач з моменту уходу із сім`ї, ні утриманням, ні вихованням сина вона не займається, про стан здоров`я дитини не піклується, фізичним, духовним і моральним розвитком не цікавиться, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо сина і бажання спілкуватися з ним не виявляє. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Проте, батько дитини свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а саме: ухиляється від їх виконання, байдуже ставиться до виховання дитини, що негативно впливає на емоційний стан дитини, матеріально її не забезпечує, живе окремо та взагалі сином не цікавиться. Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Однак, в даній сім`ї батько не створив дитині повноцінні і достойні умови життя. Батько не забезпечив його належними житлово-побутовими умовами та не намагається дбати про потреби своєї дитини, неодноразово попереджався про неприпустимість такого відношення до своєї дитини, але відповідач проігнорував ці попередження. Для набуття правового статусу дитини, позбавленої батьківського піклування й отримання, у зв`язку з цим, захисту та допомоги з боку держави, вирішення питання щодо подальшого влаштування дитини, позивач, в інтересах малолітньої дитини, просив припинити особисті немайнові права та обов`язки відповідача у відношенні її малолітньої дитини. Крім того, відповідно до ч. ч. 4-5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок в даному випадку не є рішенням суб`єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а носить рекомендаційний характер для прийняття судового рішення у спорі, який виник між сторонами та є одними із доказів у цивільній справі, оцінка якому має бути надана під час розгляду цивільної справи про позбавлення батьківських прав. Згідно висновку державної адміністрації Солом`янської районної в місті Києві від 28.08.2024 року №108-10671 державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Однак, в даній сім`ї батько не створив своїм дітям повноцінні і достойні умови життя, не забезпечує дитину належними житлово-побутовими умовами і не намагалась дбати про його потреби. Всім цим, як було встановлено судом, займається батько дитини. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного і

Outcome: approved