Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

26.09.2024 Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , відповідно до якої просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 18.08.2021 №1001947467401 у розмірі 52576,05 грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 18.08.2021 між АТ «Перший Український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1001947467401, відповідно до умов якого, відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 43977,52 грн строком на 48 місяців, з розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,99%, а саме: 875,15 грн щомісяця (42007,20 грн за 48 місяців) та розміром процентної ставки - 0,01 % річних. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору від 18.08.2021 № 1001947467401 щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Перший Український міжнародний банк» до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу розподілено судді Скриль Ю.А. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси 11.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 13.11.2024 представник позивача не з`явився, однак у наданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання 13.11.2024 відповідач не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлена належним чином, заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило, відзив на позов відповідачем не надано. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одесипостановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що17.08.2021 відповідач [PERSON] підписала заяву №100194767401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписанням вказаної заяви беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги в тому числі через дистанційні канали обслуговування, а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердила згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах. Відповідач, підписуючи заяву № 100194767401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, просила надати споживчий кредит у розмірі 43977,52 грн, на строк 48 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 875,15 грн щомісяця (42007,20 грн за 48 місяців), розмір процентної ставки 0,01% річних, схема повернення кредиту ануїтетна. Заява № 100194767401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб містить графік платежів за договором кредиту, з якого вбачається - платіжні періоди з 18.08.2021 року по 18.08.2025, чиста сума кредиту 1791,54 грн щомісяця та 1791,05 грн (останній платіж), 85993,43 грн - усього за 48 місяців. Підписуючи вказану заяву відповідач, зокрема погодилась з тим, що ознайомлена з ДКБО, тарифами банку та цілком згодна з усі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, а також що [PERSON] отримала від банку примірник заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 100194767401від 17.08.2021. При цьому позивачем не вказано про відкриття рахунку на ім`я відповідача для зарахування грошових коштів наданого кредиту, достатні та належні докази, які б це підвереджували суду не надані, до матеріалів позовної заяви не долучені. До заяви № 100194767401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб позивачем додано паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем, в якому зазначено сума кредиту 43977,52 грн, строк кредитування 48 місяців, процентну ставку 0,01 % річних, щомісячну комісію за обслуговування кредиту 875,15 грн щомісяця (42007,20 грн за 48 місяців); розрахунок заборгованості, виписку по особовому рахунку з 18.08.2021 по 18.08.2025. Видача коштів у розмірі 43977,52 грн підтверджується платіжною інструкцією № TR.51515353.71918.25237 від 18.08.2021, згідно з якою призначення платежу - надання кредитних коштів за договором № 100194767401від 17.08.2021 за позикою [PERSON] , грошові кошти у сумі 43977,52 грн. перераховані на ім`я відповідача. 02.07.2024 позивачем на адресу [PERSON] направлялась письмова вимога (повідомлення), з якої вбачається, що банком повідомлялось про наявність заборгованості, яка станом на 01.07.2024 складає 52576,05 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку позивач). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Оскільки відповідачем підписано заяву № 100194767401про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту, які містять відомості про розмір кредитного ліміту, розмір встановлених процентів, строк кредитування, порядок погашення заборгованості, то сторонами погоджено істотні умови договору, зокрема розмір кредиту, розмір процентів за користування кредитом, порядок погашення заборгованості тощо. Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Відповідачем обставини підписання кредитного договору та отримання кредитних коштів не заперечуються. З наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «Пумб» за кредитним договором № 100194767401від 18.08.2021 вбачається, що станом на 01.07.2024 наявна заборгованість по сумі кредиту у розмірі 36230,42 грн, заборгованість по процентам 6,14 грн, заборгованість по комісії 16339,49 грн. З виписки по рахунку вбачається, що відповідачу на картковий рахунок надійшли кошти за договором позики та останньою здійснювалось погашення заборгованості, зокрема за тілом кредиту:18.09.2021 у розмірі 916,03 грн та 208,46 грн, 18.10.2021 - 911,60 грн та 712,9 грн, 18.11.2021 -896,11 грн та 728,40 грн, 18.12.2021 - 879,94 грн та 244,50 грн, 18.01.2022 -874,38 грн та 250,15 грн, 18.02.2022 - у розмірі 868,57 грн та 255,97 грн. Згідно з наданою позивачем випискою по особовому рахунку, упродовж періоду з 18.08.2021 по 18.08.2022 з рахунку відповідача автоматично здійснювалось погашення простроченої заборгованості по щомісячній комісії згідно кредитного договору № 1001947467401 від 17.08.2021 у розмірі 875,15 грн, а також додатково здійснювалось автоматичне погашення строкової заборгованості за щомісячною комісією згідно вказаного договору. Судом досліджено наданий позивачем розрахунок заборгованості у взаємозв`язку з випискою по рахунку. Відповідачем наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовано, власного розрахунку не надано. Відповідно до наданого розрахунку встановлено, що вказаний позивачем у позовних вимогах розрахунок заборгованості по сумі кредиту за Кредитним договором у розмірі 36230,42 грн зроблений станом на 18.02.2026, тобто на той момент, який ще наступив. Зокрема у розрахунку вказано, що за період з 18.09.2021 по 18.06.2024 «залишок непогашеної суми кредиту» становить 18 976,24, а у період з 18.07.2024 по 18.02.2026 - 17254,18 грн. Ураховуючи, що позивач заявляє вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, яка виникла у відповідача станом на 01.07.2024, суд згідно з наданим позивачем розрахунком встановив, що стягненню підлягає заборгованість по сумі кредиту за Кредитним договором у розмірі 18976,24 грн. Отже надання позивачем належних доказів отримання кредитних коштів, погодження сторонами процентної ставки та не спростування у відповідній частині відповідачем наданого розрахунку заборгованості, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитом у розмірі 18976,24 грн та процентами 6,14 грн. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією за користування кредитом, суд дійшов таких висновків. У пункті 5 розділу «Споживчий кредит» заяви № 1001947467401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка підписана відповідачем визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1,99%. Розділ заяви «Графік платежів» містить відомості про те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 875,15 грн щомісяця. Загальний розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування № 1001947467401 від 17.08.2021 становить 42007,2 грн. Отже умовами, укладеного між сторонами договору передбачена сплата позичальником комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Положеннями п. 5.7.3 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 15.03.2021 року) визначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касові операції щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Суд вважає, що правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщена на офіційному сайті позивача змінювалися самим позивачем в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у будь-якій редакції, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Оскільки, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не підписана відповідачем, остання як не може вважатись частиною договору приєднання, так і не містить чіткого переліку послуг, з яким ознайомилась відповідач та з яким остання погодилась. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». При цьому, як в заяві № 1001947467401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, так і в паспорті споживчого кредиту, не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування кредитної заборгованості (списання, зарахування кредитної заборгованості, розрахунково-касові операції, надання консультативних та інформаційних послуг) за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення заяви № 1001947467401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21. Ураховуючи викладене, суд вважає, що заборгованість заявлена позивачем до стягнення підлягає зменшенню на розмір нарахованої комісії у розмірі 16339,49 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ураховуючи часткове задоволення позовних вимог, вважає стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1614,70 грн (з трьох складових заборгованості, про стягнення яких заявляв позивач, суд задовольнив дві, тобто 2422:3*2 =1614,66). На підставі викладеного,

Outcome: partial