Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 03.09.2024, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 26.09.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №638; після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » залишити без змін; вирішити питання розподілу судових витрат. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 26.09.1997 сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу вони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка вже досягла повноліття. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям не склались у зв`язку з виникненням непорозумінь, відсутністю спільних інтересів та поглядів, виникненням сварок, та фактично припинені вже близько 14 років. Раніше вжиті спроби примиритись бажаного результату не дали та навпаки призвели до ще більшого відділення один від одного. Наразі кожен з них живе окремим життям, має інші стосунки. Крім того, [PERSON] від стосунків з іншою жінкою має дитину 8-річного віку. Зважаючи на ці обставини, позивач не має наміру зберігати шлюб, який, на її переконання, розпався остаточно та носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме інтересам сторін. Ухвалою суду від 27.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Правом на участь в судовому засіданні позивач [PERSON] не скористалася, попередньо подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку ст.128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи, надання сторонам строку на примирення на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його повторну неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши\~ письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 26.09.1997 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №638, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.09.1997. Від шлюбу сторони мають спільну повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , свідченням чому є свідоцтво про народження серії [NUMBER] , повторно видане 21.12.2022 Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Як вказувала позивач, шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені близько 14 років, спільного господарства вони не ведуть, не спілкуються, проживають окремо, кожен з них має інші стосунки. Не маючи наміру та бажання зберегти шлюб на майбутнє, позивач просить його розірвати. Відповідно до\~ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, зумовлює його добровільний характер. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності\~шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 пп. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у порядку ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти його розірвання у встановлений законом строк суду не надав, клопотань про надання строку на примирення не заявляв. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26.09.1997 слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на заявлення позивачем відповідної вимоги з цього приводу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. стягнути з відповідача на користь позивача. Інші процесуальні витрати у справі відсутні.

Outcome: approved