Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

25 червня 2024 року до суду від АТ «Банк Кредит Дніпро», в особі представника Левченка Ю.В. надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 26202000418705 від 09 квітня 2019 року в сумі 181947,60 грн., яка складається з: залишку простроченого кредиту в розмірі 83921,27 грн., суми прострочених відсотків в розмірі 97365,92 грн., а також просить стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 09 квітня 2019 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено договір про встановлення кредитного ліміту № 26202000418705, відповідно до якого позивач здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. Згідно з кредитним договором, банк встановлює наступні умови кредитного обслуговування: ліміт кредитної лінії на дату укладення договору становить 84000,00 грн., що може бути змінений банком протягом дії договору в порядку, визначеному УДБО; максимальний ліміт Кредитної лінії не може перевищувати 1000000 грн.; строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту; якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії кредитного ліміту жодна із сторін, у встановленому УДБО порядку, не заявить про зупинення строку дії кредитного ліміту, строк дії кредитного ліміту продовжується на той же строк і на тих же умовах, що визначені в кредитному договорі; продовження строку може здійснюватися необмежену кількість разів; дата надання кредиту - 09.04.2019 р.; процентна ставка на строкову заборгованість - 48,0% річних; процентна ставка на прострочену заборгованість - 56% річних; пільговий період - до 66 днів; розмір процентної ставки протягом дії пільгового періоду - 0.01% річних. В подальшому, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, Правилами роботи банків затвердженими постановою Правління Національного банку України від 25.02.2022 № 23 «Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп» (із подальшими змінами), Національний банк України дозволив банкам не враховувати несплату за кредитами протягом 24.02.2022-30.06.2022 як прострочення (кредитні канікули). АТ «Банк Кредит Дніпро» виконало свої зобов`язання за кредитним договором і надало відповідачу кредитні кошти в повному обсязі. [PERSON] свої обов`язки як позичальник за кредитним договором не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість. Посилаючись на вимоги чинного законодавства та на положення п. 2.1 та п. 2.2. Універсального договору банківського обслуговування (далі - УДБО), позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 03 травня 2024 року, утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 181287,19 грн., яка складається: залишку простроченого кредиту 83921,27 грн., залишку прострочених відсотків 97365,92 грн. За таких обставин представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість у вказаному розмірі за кредитним договором та судові витрати у справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2024 року закрито підготовче провадження на призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач, [PERSON] в судові засідання призначені на 17 жовтня 2024 року о 09-30 год. та 13 листопада 2024 року о 09-20 год. не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно зі ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином; клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Відзиву на позовну заяву не надходило. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Умови проведення заочного розгляду справи визначені ст. 280 ЦПК України, де передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даному випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 2 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Судом встановлено, що 09 квітня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 26202000418705 про встановлення кредитного ліміту (т. 2 а.п. 68). За кредитною заявкою № 453836 [PERSON] прийнято рішення щодо надання кредиту 08 квітня 2019 року. Рішення прийнято на стандартних умовах згідно затверджених паспортів банківських продуктів та алгоритмів прийняття рішень. Предметом договору, згідно з п. 1.1., є те, що банк у передбаченому цим договором та УДБО здійснює кредитне обслуговування поточного рахунку клієнта № [NUMBER] , відкритого в банку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, шляхом встановлення ліміту кредитної лінії у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. Відповідно до п. 1.2. договору банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 84000,00 грн., протягом дії договору може бути змінений банком в порядку визначеному УДБО, при цьому максимальний кредитний ліміт не може перевищувати 1000000,00 грн. ( п. 1.2.1. договору); строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту. Якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії кредитного ліміту жодна зі сторін у вставленому в УДБО порядку не заявить про припинення строку дії кредитного ліміту, строк дії кредитного ліміту продовжується на той же строк і на тих же умовах, що визначені в цьому договорі. Продовження строку дії кредитного ліміту може здійснюватися необмежену кількість разів (п. 1.2.2); процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість - 48,00 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0% річних. Пільговий період 66 днів. Розмір процентної ставки протягом дії пільгового періоду - 0.01% річних (п. 1.2.3). Відповідно до п. 1.4. договору реальна річна процентна ставка за кредитом становить 56,89 %. В розділі 2 договору визначено порядок користування кредитним лімітом та погашення заборгованості за договором. В п. 2.1. договору зазначено, що про встановлення ліміту кредитної лінії розмір доступного ліміту кредитної лінії та зміну доступного ліміту кредитної лінії банк повідомляє клієнту шляхом направлення смс-повідомлення або в порядку передбаченому УДБО. Відповідно до п. 2.2. договору банк нараховує проценти за користування кредитом у валюті кредиту на суму фактичної заборгованості з кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, при цьому нараховується перший і не враховується останній день користування кредитом. Базою для нарахування процентів є фактична заборгованість за кредитом станом на кінець кожного операційного дня банку. Згідно з п. 2.3. договору заборгованість за цим договором погашається клієнтом шляхом зарахування обов`язкового платежу на рахунок визначений в п.1.1. договору з 06 числа місяця, наступного за місяцем в якому був використаний кредит до 05 числа місяця, що йде через один місяць після місяця, в якому був використаний кредит. Розмір обов`язкового платежу становив 2% від суми фактичної заборгованості за кредитним договором, визначено відповідно до умов УДБО, та суми нарахованих процентів і комісій за користування кредитом станом на останній банківський день місяця, за який сплачується обов`язковий платіж. Про розмір обов`язкового платежу банк повідомляє клієнта шляхом повідомлення смс-повідомлення на особистий номер телефону клієнта. Сума обов`язкового платежу направляється на погашення заборгованість за договором у відповідній черговості погашення заборгованості встановленої з УДБО. Відповідно до п. 4.1. договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Згідно з п. 4.2. договору зміни та доповнення до цього договору вносяться сторонами у письмовій формі шляхом укладання додаткових договорів до цього договору. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 26202000418705 від 09 квітня 2019 року, станом на 03 травня 2024 року, в сумі 181287,19 грн., яка складається: залишку простроченого кредиту 83921,27 грн., залишку прострочених відсотків 97365,92 грн. (т. 2 а.п. 190-196). В підтвердження розміру заборгованості надано також виписки по особовому рахунку [PERSON] (т. 1 а.п. 12-45, 48-250, т. 2 а.п. 1-67, 121-189). Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), договір є підставою для виникнення зобов`язань. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Банк Кредит Дніпро»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 09 квітня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 26202000418705 про встановлення кредитного ліміту (т. 2 а.п. 68). Відповідно до п. 1.2. договору банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 84000,00 грн., протягом дії договору може бути змінений банком в порядку визначеному УДБО, при цьому максимальний кредитний ліміт не може перевищувати 1000000,00 грн. ( п. 1.2.1. договору); строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дати встановлення кредитного ліміту. Якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії кредитного ліміту жодна зі сторін у вставленому в УДБО порядку не заявить про припинення строку дії кредитного ліміту, строк дії кредитного ліміту продовжується на той же строк і на тих же умовах, що визначені в цьому договорі. Продовження строку дії кредитного ліміту може здійснюватися необмежену кількість разів (п. 1.2.2); процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість - 48,00 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0% річних. Пільговий період 66 днів. Розмір процентної ставки протягом дії пільгового періоду - 0.01% річних (п. 1.2.3). Сторонами погоджено всі істотні умови договору, в тому числі, і розмір процентної ставки за встановленим кредитним лімітом. Кредитні кошти відповідачу надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором виконало та надало [PERSON] грошові кошти, якими останній користувався. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема проценти за користування кредитом. Станом на 03 травня 2024 року, заборгованість відповідача за кредитним договором № 26202000418705 від 09 квітня 2019 року в сумі 181287,19 грн., яка складається: залишку простроченого кредиту 83921,27 грн., залишку прострочених відсотків 97365,92 грн. На підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором до позову також додано виписки по особовому рахунку [PERSON] , які є належними та допустимими доказами. Факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають. Відповідач не дотримався умов кредитного договору, а саме не здійснював повернення отриманих кредитних коштів та відсотків за користування кредитом у терміни та на умовах, з якими він погодився. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач частково вносив оплату за кредитним договором останній платіж здійснено в 05 січня 2022 року, тобто строк дії кредитного договору від 09 квітня 2019 року було продовжено (пролонговано). Відповідно до статті 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. [PERSON] отримував кредитні кошти, користувався ними та протягом тривалого періоду часу частково виконував зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку, тому підлягає стягненню з нього на користь банку заборгованість за тілом кредиту в заявленому банком розмірі 83921,27 грн. Крім стягнення заборгованості за тілом кредиту АТ «Банк Кредит Дніпро»» заявило також вимогу про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами в розмірі 97365,92 грн. Відповідач повинен був повернути позивачу у добровільному порядку зняті або витрачені ним з рахунку грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом, проте свій обов`язок не виконав, не забезпечив своєчасне та достатнє погашення заборгованості за кредитом. Враховуючи те, що за умовами кредитного договору сторонами визначено і погоджено розмір відсотків за користування кредитом та порядок їх сплати, то вони підлягають стягненню з позичальника на користь кредитора в примусовому порядку через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором. Суд, не знаходить підстав для зменшення розміру процентів за користування кредитом, оскільки, вони є платою за користування кредитними коштами та не відносяться до поняття неустойки. Сума прострочених відсотків у розмірі 97365,92 грн. підтверджена у розрахунках та виписці. Відповідач під час розгляду справи не спростував відсутність у нього невиконаних зобов`язань перед банком належними і допустимими доказами. Враховуючи вимоги статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро»» підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 26202000418705 від 09 квітня 2019 року в сумі 181287,19 грн., яка складається: залишку простроченого кредиту 83921,27 грн., залишку прострочених відсотків 97365,92 грн. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved