Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] , заборгованість за кредитним договором № 559404\~ від 26.03.2021 року в розмірі 34416,94 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 26.03.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту № 559404, на підставі якого [PERSON] отримала кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 20000 грн. Зазначає, що ТОВ «Слон Кредит» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно умов кредитного договору. 28 серпня 2023 року на підставі договору факторингу №2808-23 ТОВ «Слон\~ Кредит» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» за плату право грошової вимоги до відповідача. Остання, скориставшись кредитними коштами, свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків\~ належним чином не виконує, внаслідок чого у неї виник борг у сумі 34416,94 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 16562,35 грн. та заборгованість за відсотками 17854,62 грн.\~ У добровільному порядку\~ [PERSON] не вчиняє дій, спрямованих на погашення заборгованості. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився,\~ у позовній заяві зазначив, що прохає розглядати справу за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 7). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 55). Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подала. З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від 01.10.2024\~ року\~ прийнято\~ позовну\~ заяву до\~ розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду\~ (а.с. 53). Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26.03.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 559404, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» надало кредит у гривні, а вона зобов`язалася одержати та повернути кошти по кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Пунктами 1.3., 1.4. договору встановлена сума кредиту (загальний розмір) 25000 грн., строк кредиту - 739 днів, з кінцевим терміном повернення 26.03.2023 року (включно). Згідно п. 1.5. договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. Пунктом 2.1. передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 20000 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб; у розмірі 5000,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору. Відповідно до п. 3.1. договору кредиту нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Пунктом 3.2. договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Позивачем на виконання умов договору на картковий рахунок відповідача була перерахована сума кредиту в розмірі 20000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 4911 від 26.03.2021 року (а.с. 36). Відповідачем умови договору не виконувались, тому виникла заборгованість за договором, яка становить 34416,97 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитом, складеного первісним кредитором (а.с. 37). 28.08.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги (19-22). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі наведених норм права, оскільки відповідач в порушення умов кредитного договору не виконала зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість за договором споживчого кредиту № 559404 від 26.03.2021 року на загальну суму 34416,97 грн., яка підлягає стягненню на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн (а.с.1). Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч. 1 - ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позивач прохає стягнути з відповідача 6000 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження цих витрат до позову додано: договір про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 року; додаткову угоду № 002502504880 до договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 року; детального опису робіт виконаних адвокатом, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 27.06.2024 року. Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України. У частині 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною і не є складною, не потребує особливих затрат часу на вивчення документів, які фактично є типовими, через що для фахового юриста, тим більше адвоката, не вимагала значних часових затрат для надання усної консультації з вивченням документів. Тому, враховуючи вищевказане та беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Outcome: approved