Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

01.10.2024 представник позивачки [PERSON] - [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтував тим, що позивачка з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2017 року. Від даного шлюбу у подружжя народилися дочка [PERSON] , [INFO] . Однак з вересня 2022 подружжя остаточно припинило їх подружні стосунки притаманні дружині та чоловіку і кожен із них живе своїм життям, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідач не цікавиться життям позивачки, спільного господарства з цього часу не ведуть, в кожного окремий бюджет. Позивачка зрозуміла, що в них різні погляди на життя, різні характери, відсутнє взаєморозуміння та взаємодопомога, а також втрата спільних інтересів та відсутність бачення спільного майбутнього. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам, а тому звертається з даною позовною заявою до суду і просить їх шлюб розірвати. Ухвалою суду від 01.10.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк 10 днів для усунення недоліків. 08.10.2024 представник позивачки усунув недоліки та додав оригінал свідоцтва про укладення шлюбу. Ухвалою суду від 09.10.2024 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, однак при подачі позовної заяви до суду просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила такі задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомляв, відзиву на позов не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2017, згідно актового запису № 63, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 18.02.2017. [INFO] у подружжя народилась дочка [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області від 01.08.2017. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подружнє життя сторін не склалося, з вересня 2022 подружжя остаточно припинило їх подружні стосунки притаманні дружині та чоловіку і кожен із них живе своїм життям, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідач не цікавиться життям позивачки, спільного господарства з цього часу не ведуть, в кожного окремий бюджет. Позивачка зрозуміла, що в них різні погляди на життя, різні характери, відсутнє взаєморозуміння та взаємодопомога, а також втрата спільних інтересів та відсутність бачення спільного майбутнього. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, суд вважає доцільним розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved