Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2013 року по 05.08.2022 року, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідач по справі, яка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дочки, дитина проживає разом зі своїм батьком, позивачем по справі. Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, самоусунулася від виконання своїх обов`язків, як мама, Позивач зазначає, що самостійно виховує і забезпечує дитину з її народження, створив усі належні умови для життя та розвитк донькиу, займається навчанням та дозвіллям дитини, піклується про стан її здоров`я, а тому позивач просить суд позбавити [PERSON] [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Ярмолі О.Я. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 31.07.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у загальному порядку, призначив справу до підготовчого засідання та зобов`язав ССД БМР надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору (а.с. 31,32). 24.10.2024 року на виконання ухвали суду третя особа по справі ССД направила суду Висновок органу опіки та піклування щодо вирішення даного судового спору (а.с.52,53). 31.10.2024 року ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.55,56). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, та/або відзиву, заперечень на адресу суду не надходило, та відповідно до положень ч.6 ст.128, ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. Представник 3-ої особи - Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради обізнана щодо розгляду даної справи, була присутньою в підготовчому судовому засіданні, а в судове засідання на розгляд справи по суті не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без представника ССД, та просила взяти до уваги наданий суду висновок органу опіки та піклування щодо вирішення даного судового спору. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечувала сторона позивача. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] . Наведене підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 08.11.2013 р. (а.с.8). Шлюб між батьками дитини [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується рішенням Білоцерківський міськрайонного суду Київської області від 05.08.2022 року (а.с.9,10). За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2022 року, було стягнуто із [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.04.2022 року i до досягнення дитиною повноліття (справа №357/3142/22) (а.с.12). Встановлено, що дитина наразі проживає разом батьком [PERSON] в частині житлового будинку за адресою: по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Узинської міської ради №11-014/1461 від 13.06.2024 року (а.с.13). Встановлено, що позивач [PERSON] зі своєю матір`ю [PERSON] є співвласниками земельної ділянки та житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 16.02.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Цвинтарною І.О. (а. с.14,15). Згідно наданого акту обстеження умов проживання від 13.09.2024 року, складеного службою у справах дітей Узинсьої міської ради Білоцерківського району Київсьої області вбачається, що в помешканні за адресою: по [ADDRESS] , створені задовільні житлово-побутові умови для розвитку і проживання дитини ( а.с.23 ). Відповідно до інформації Білоцерківської гімназії слов`янських мов-початкова школа №1 БМР Київської області від 08.01.2024 року, яку відвідує малолітня [PERSON] , [INFO] , зарекомендувала себе [PERSON] , як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Батько [PERSON] і баба [PERSON] приділяють належну увагу вихованню [PERSON]. Адміністрація школи жодного разу не бачила та не спілкуалася з матір`ю дитини. (а.с.21). Відповідно до інформації ОЗЗСО "Узинський ліцей №1", де з 4 класу навчається [PERSON] , [INFO] , слідує, що за час навчання дівчинка зарекомендувала себе старанною, дисциплінованою ученицею. Батько дитини [PERSON] цікавиться навчанням доньки, систематично відвідує школу (а.с.22). З матеріалів справи вбачається, що дитина лікується у сімейного лікаря Гайсинька І.Г. , яка працює в КНП БМР «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги №2» та з якою [PERSON] , матір позивача, уклала договір про надання первинної медичної допомоги від 01.10.2018 р., що підтверджено копією декларації № 000-8Т26-7100 (а.с.19). Згідно поданого висновку про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с.52-53) вбачається, що обстежити умови проживання відповідача [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , не вдалося, оскільки [PERSON] не впустила членів комісії в своє помешкання. Відповідач перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Також повідомила, що ознайомлена з позовом про позбавлення її батьківських прав щодо дочки й підтримує його, оскільки усвідомлює що має алкогольну залежність і не в змозі виховувати й утримувати дочку. Згідно висновку Служби у справах дітей від 22.10.2024 року №855, орган опіки та піклування - виконавчий комітет міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та вказують на відповідність зазначеного інтересам дитини (а.с.52). Позивач суду пояснив, що із [PERSON] фактично припинив шлюбні стосунки в 2016 році. Та коли [PERSON] був тільки 1 рік, відповідач розпочала гуляти, пити і постійно залишати дитину позивач. Близько року позивач з відповідачем і дитиною проживали разом в с.Піщана та, оскільки відповідач почала гуляти і зникати, позивач переїхав з дитиною до своєї матері в м.Біла Церква. Потім позивач з матір`ю купили будинок в м. Узин і всі переїхали туди жити. Позивач зазнаачає, що його малолітня донька ніколи не розлучалася з ним. Відповідач ніколи не займалася вихованням доньки, оскільки зловживає спиртними напоями, в зв`язку з чим не в змозі виконувати свої батьківські обов`язки, матеріально не допомагає, аліменти не сплачує. Раніше відповідач була позбавлена батьківських прав відносно свого старшого сина [PERSON] , якого забрали в дитячий будинок "Злагода" та сусіди казали, що він наразі живе в новій родині. Позивач повідомив, що любить свою доньку, займається її вихованням і утриманням та в змозі забезпечити потреби дитини в майбутньому. При розгляді даної справи, суд керується та виходить з положень Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України "Про охорону дитинства" , Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 165 СК України, мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 166 СК України описано правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач безпричинно самоусунулася від виконання своїх обов`язків по утриманню і вихованню своєї дочки [PERSON] , [INFO] , не проявляє належної батьківської турботи, не цікавиться життям доньки, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, ні в який спосіб не заперечила вимоги даного позову. Отже, виходячи із заявлених вимог, встановлених судом фактів, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав стосовно її дочки [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визначення місця проживання дитини разом з батьком, оскільки з даного приводу відсутній спір, а також, в силу ст. 166 СК України відповідач, як матір, що позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON] перестає бути законним представником дитини і втрачає право на визначення місця проживання своєї доньки. Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: partial