Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

08.08.2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що вона, [PERSON] , перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19.04.2017 року (справа №486/287/17). Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.05.2017 року по справі №486/64/17 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, однак даних коштів не вистачає навіть на речі першої необхідності для дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Додає, що син проживає із нею. Наразі позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує лише соціальні виплати на дитину у розмірі 860 гривень. На сьогоднішній день витрати по утриманню їх сина складаються з витрат на харчування приблизно 3500-4000 грн, придбання одягу приблизно 5000 грн на сезон, адже дитина росте. Окрім цього, для забезпечення всебічного розумового, соціального та духовного розвитку син відвідує секцію греко-римської боротьби вартістю 500 грн/місяць, додаткові заняття з англійської мови вартістю 800 грн/місяць. Також, син є учнем третього класу Южноукраїнського ліцею №1 імені Захисників Вітчизни Южноукраїнської міської ради, цей клас навчається за програмою «Інтелект України» та для забезпечення учбовим матеріалом витрачає 350 грн на місяць. Таким чином, позивач в місяць на утримання їх сина витрачає близько 7500 грн. Будь-якої іншої допомоги, окрім аліментів, відповідач не надає. Так як, відповідач працевлаштований та на даний час призваний на службу в лавах Збройних Сил України, а також на його утриманні не перебувають непрацездатні батьки, неповнолітніх дітей більше немає. Вважає, що у відповідача є можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від всього його заробітку (доходу). Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів. У судове\~ засідання\~ сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] направили на адресу суду письмові заяви, в якій просять розглянути справу без їх участі, зазначили, що підтримують позовні вимоги та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений та через оголошення про виклик в судове засідання, розміщене на офіційному сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст.128 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно\~ ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм правову оцінку, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі (а.с. 9), який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19.04.2017 року (справа №486/287/17, провадження №2/486/301/2017) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 20.11.2014 року (а.с. 7). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.05.2017 року (справа №486/64/17, провадження №2/486/202/2017) з [PERSON] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,\~\~в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) щомісячно, починаючи з 23.01.2017 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.11.2022 року вбачається, що позивач зареєструвала шлюб 19.11.2022 року з [PERSON] , [INFO] , остання змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 13). Позивач зазначає, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.06.2023 року (а.с. 14), до трьох років. Згідно довідки Відділу державної соціальної допомоги Южноукраїнської міської ради Управління соціального захисту населення від 03.08.2023 року №644 про отримання допомоги [PERSON] отримує лише соціальні виплати на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 860 гривень (а.с. 15). Відповідно до довідки Южноукраїнського ліцею №1 імені Захисників Вітчизни Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 28.07.2023 року №785/02-23, [PERSON] , [INFO] , навчається в даному ліцею у 3-Б класі за програмою «Інтелект України» (а.с. 16). З копії Витягу з Южноукраїнської територіальної громади №2023/001130828 від 07.02.2023 року, копії довідки виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Центру надання адміністративних послуг міста Южноукраїнська від 31.05.2017 року та від 26.07.2023 року №018-501 ЖС№-1009 вбачається, що син [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 8, 17). Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст.183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.183,184 СК України. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №6-143-цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилалася на те, що на сьогоднішній день витрати по утриманню їх сина складаються з витрат: на харчування приблизно 3500-4000 грн, придбання одягу - 5000 грн на сезон, відвідування секції греко-римської боротьби - 500 грн/місяць, додаткові заняття з англійської мови - 800 грн/місяць, для забезпечення учбовими матеріалами за програмою «Інтелект України» - 350 грн на місяць. Зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.05.2017 року значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та недостатній для забезпечення потреб дитини [PERSON] . Окрім аліментів, будь-якої іншої допомоги відповідач не надає. Також, відповідач працевлаштований та на даний час призваний на службу в лавах Збройних Сил України, на його утриманні не перебувають непрацездатні батьки, неповнолітніх дітей більше немає, а тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від всього його заробітку (доходу). Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд вважає, що\~\~обставини, передбачені\~ст. 192 СК України, які є підставою для зміни способу стягнення аліментів, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На думку суду, змінивши спосіб стягнення аліментів, який був встановлений рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23.05.2017 року по справі №486/64/17, у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дитини та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дітей відповідного віку. Таким чином, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи той факт, що у позивача змінився матеріальний стан, оскільки необхідність забезпечення прав неповнолітнього [PERSON] , беручи до уваги те, що обов`язок щодо утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків, суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів, а тому слід стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2023 року становить 1073,60 грн., оскільки позивач [PERSON] по даній категорії справ про зміну способу стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до приписів п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved