Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

У позовній заяві представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] 68124,79 гривень заборгованості за кредитним договором № 200511619 від 21 квітня 2016 року. Вимоги обґрунтовано тим, що указаний кредитний договір № 200511619 від 21 квітня 2016 року відповідач [PERSON] уклав із ПАТ «Банк Михайлівський». За умовами цього договору Банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 15000,00 гривень на строк з 21.04.2016 по 21.04.2021 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20 липня 2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором № 200511619 від 21 квітня 2016 року. ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є ТОВ "Діджі Фінанс", виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Станом на 19 червня 2024 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 45597,57 гривень, з яких: 14969,00 гривень заборгованість за кредитом, 30628,57 грн заборгованість за відсотками. Заборгованість розрахована станом на дату укладання договору факторингу №7_БМ від 20.07.2020, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» і зафіксована у додатку до договору реєстрі кредитних договорів. Крім цього, сума збитків з урахуванням 3% річних становить 4109,53 гривень, сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 18417,69 гривень. Загальна сума заборгованості становить 68124,79 гривень. Крім цього, позивач просить поновити строк позовної давності для подання цього позову до суду. В обґрунтування такого прохання вказав на тривалий спір в справі №910/11298/16 щодо приналежності позивачу права вимоги за кредитними договорами, а також на те, що оригінали кредитних договорів, право вимоги за якими перейшло до позивача відповідно до договору №7_БМ від 20.07.2020, не були передані ТОВ «Діджи Фінанс». Ці документи позивач отримав лише на початку 2023 року, після примусового виконання вищевказаної постанови господарського суду. Відсутність оригіналів документів унеможливлювало реалізацію позивачем свого права на звернення до суду за захистом своїх власних інтересів. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 06 серпня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали за закінченням терміну зберігання, ухвалою від 30 вересня 2024 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача через систему «Електронний суд» надіслала заяву про підтримання позову і розгляд справи за її відсутності. Відповідач про розгляд справи по суті двічі був повідомлений у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. За викладених обставин суд провів розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами (ч.2 ст.247 ЦПК України). Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 21 квітня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання та використання платіжної картки, який складаються підписана відповідачем заява (оферта) № 200511619, Умови надання та обслуговування платіжних карток Банку та Тарифи по картках Банку. Відповідач під підпис ознайомився із довідкою про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, а також Тарифами продукту «МКредитка готівка / Зарплатна». Процентна ставка за кредитом становить 58,8% річних, яка нараховується на залишок заборгованості за кредитом. Банк видав відповідачу платіжну картку та встановив на ній кредитний ліміт в сумі 15000,00 грн. Випискою по картковому рахунку підтверджується користування відповідачем кредитними коштами. 20 липня 2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладений № 7-БМ про відступлення прав вимоги. За умовами цього договору ПАТ «Банк Михайлівський» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти в сумі та у порядку, визначених цим договором. З витягу реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до договору № 7-БМ про відступлення прав вимоги від 10.07.2020 року вбачається, що до нього включений боржник [PERSON] за кредитним договором № 200511619 від 21.04.2016 із загальною сумою заборгованості (без урахування штрафів і пені) 45597,57 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 14969,00 грн, заборгованість за доходами 30628,57 грн. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Статті 512, 514 ЦК України передбачають, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2 статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства, серед іншого, відноситься судовий захист цивільного права та інтересу. Цивільне судочинство ґрунтується на засадах змагальності (ст.2 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). На підтвердження складових заявленої до стягнення кредитної заборгованості в загальній сумі 45597,57 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 14969,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 30628,57 грн позивач надав підписані відповідачем анкету № 2704158 від 21.04.2016, заяву (оферту) № 200511619 від 21.04.2016, Тарифи, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту, які у своїй сукупності становлять кредитний договір, а також розписку про отримання платіжної картки та виписку по картковому рахунку. Крім цього, позивач надав документи, якими підтверджено набуття ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до відповідача за указаним кредитним договором. Згідно виписки по особовому рахунку за період з 23.05.2016 по 27.07.2020 відповідач [PERSON] активно користувався кредитними коштами та здійснював певні погашення заборгованості, що підтверджує кредитні правовідносин між кредитором та позичальником на визначених в договорі умовах та існування у відповідача заборгованості в сумі, яка відповідає заборгованості, зазначеній в реєстрі боржників за договором № 7-БМ про відступлення прав вимоги від 10.07.2020 року, на підставі якого позивач набув права вимоги до відповідача на указану суму боргу. Відповідач цієї суми заборгованості не заперечив і не спростував. Отже, заявлена до стягнення сума кредитної заборгованості в розмірі 45597,57 гривень є підставною, тому підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Належить зазначити, що строк позовної давності позивачем у цій справі не пропущений з огляду на таке. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частини 1\~та 5\~статті 261\~ЦК України\~визначають,\~що перебіг\~позовної давності\~починається від\~дня,\~коли особа\~довідалася або\~могла довідатися\~про порушення\~свого права\~або про\~особу,\~яка його\~порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У цій справі строк дії кредитного договору закінчився 21.04.2021 та після цього строку розпочався відлік загального трирічного строку позовної давності. Разом з цим Законом України № 540-IX від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. \~ \~ \~ \~Згідно із постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 (з подальшими змінами і доповненнями) та Постановою КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 (з подальшими змінами і доповненнями) карантин на всій території України був встановлений з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року. Карантинні обмеження закінчилися 30.06.2023, тобто до цього дня загальний строк позовної давності був продовжений. \~ \~ \~ \~Крім цього, Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, яким визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Законом України № 3450-IX від 08.11.2023 «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщин» пункт 19 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладений у новій редакції, а саме «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Загальновідомим фактом є те, що з 24 лютого 2022 року по цей час в Україні безперервно триває воєнний стан. В останнє воєнний стан в Україні продовжений Указом Президента України 23 липня 2024 року №469/2024 строком на 90 діб з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року. Наведені законодавчі приписи свідчать, що починаючи з 12 березня 2020 року по цей час перебіг позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, зупинений. Позивач звернувся із цим позовом до суду 02 серпня 2024 року, що в сукупності із зупиненим строком позовної давності та строком закінчення дії кредитного договору, свідчить, що визначений законом трирічний строк позовної давності позивач не пропустив, а тому заявлене ним клопотання про поновлення цього строку є зайвим в силу закону. Стосовно заявлених до стягнення з відповідача суми інфляційних втрат в розмірі 18417,69 гривень та трьох відсотків річних в розмірі 4109,53,47 гривень, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Із зроблених позивачем розрахунків вбачається, що інфляційні втрати та три відсотки річних нараховані позивачем з 19 червня 2021 року по 19 червня 2024 року. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)." Як зазначено вище, на території України з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, який триває по цей день. Отже, враховуючи такі внесені зміни у ЦК України, нараховані позивачем на підставі ч.2 ст.625 ЦК України інфляційні втрати та три проценти річних не підлягають стягненню з відповідача, починаючи з 24 лютого 2022 року. У зв`язку із цим за період з 19 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року сума інфляційних втрат та трьох процентів річних буде меншою, а саме: - сума інфляційних втрат становитиме 2946,97 гривень (45597,57 грн (сума боргу) ? 106,463% (сукупний індекс інфляції за липень 2021 - лютий 2022) : 100% - 45597,57 грн (сума боргу); - сума трьох процентів річних становитиме 936,94 гривень (45597,57 грн (сума боргу) ? 3,00% (процентна ставка) : 100% ? 250 (кількість днів з 19.06.2021 по 23.02.2022) : 365 (днів у році). З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача в користь позивача підлягають 2946,97 грн інфляційних втрат і 936,94 грн трьох процентів річних за період з 19 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року. \~ \~ \~ \~Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню на загальну суму 49481,48 гривень (45597,57 грн + 2946,97 грн + 936,94 грн). У зв`язку з частковим задоволенням позову згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений за позовом судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 72,63 % таких вимог. У позовній заяві представник позивача також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу. Надання позивачеві правничої допомоги підтверджується: укладеним між позивачем ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» 15 лютого 2024 року договором №26 про надання правової допомоги; додатковою угодою до цього договору від 15 лютого 2024 року; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 11306/10 від 02.11.2023 року; ордером серії АІ № 161784; детальним описом робіт (наданих послуг) та актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 29 липня 2024 року, відповідно до яких загальна вартість наданих послуг становить 7500,00 грн, з яких: 6000,00 грн за складання позовної заяви і підготовки додатків до неї, 1500,00 грн за направлення позовної заяви з додатками через підсистему «Електронний суд». Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України. Окрім положень цієї норми слід врахувати те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial