Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту вказує, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] в м.Березне Рівненського району Рівненської області, який на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . За вищевказаною адресою станом на 06.02.2024 разом з ним був зареєстрований його син [PERSON] , 1971р.н. (довідка старости старостинського округу №8 (с.Вітковичі) Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області №01-17/225 від 13.06.2024. [PERSON] 18 листопада 2014 року залишив на ім`я позивачки заповіт, нотаріально посвідчений секретарем Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області [PERSON] за реєстровим №38. У зв`язку із поданням позивачкою заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , приватним нотаріусом Рівненського РНО Черкасовою І.В. 14.03.2024 заведено спадкову справу 33/2024.21 листопада 1990 року померла баба позивачки (мати її батька) [PERSON] в с.Князівка Березнівського району Рівненської області.Після її смерті відкрилась спадщина : житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розміщений за адресою : [ADDRESS] . Належність будинку померлій стверджується випискою із погосподарської книги с.Князівка, виданої старостою старостинського округу №8 (с.Вітковичі) Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області за №655 від 13.06.2024 .Згідно довідки старости старостинського округу №10 (с.Тишиця) Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області №161 від 27.06.2024 [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та постійно проживала за адресою : [ADDRESS] . За вищевказаною адресою станом на 21.11.1990 вона проживала одна.Після смерті [PERSON] догляд за належним їй житловим будинком, який розміщений за адресою [ADDRESS] , проводив її син (батько позивачки) [PERSON] , а саме користувався речами домашнього вжитку, присадибною земельною ділянкою, закривав будинок на свій замок. У вересні 2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Рівненського РНО Черкасової І.В. із питанням видачі свідоцтва на спадщину - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розміщений за адресою : [ADDRESS] . Постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю доказів прийняття спадщини. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 04 жовтня 2024 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася , представник позивача- адвокат Юсенко А.О. подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі та без участі представника , заяву підтримав, просить задовольнити . Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено , що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] в м.Березне Рівненського району Рівненської області, який на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . За вищевказаною адресою станом на 06.02.2024 разом з ним був зареєстрований його син [PERSON] , 1971р.н. (довідка старости старостинського округу №8 (с.Вітковичі) Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області №01-17/225 від 13.06.2024. [PERSON] 18 листопада 2014 року залишив на ім`я позивачки заповіт, нотаріально посвідчений секретарем Тишицької сільської ради Березнівського району Рівненської області [PERSON] за реєстровим №38. У зв`язку із поданням позивачкою заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , приватним нотаріусом Рівненського РНО Черкасовою І.В. 14.03.2024 заведено спадкову справу 33/2024. [INFO] померла баба позивачки (мати її батька) [PERSON] в с.Князівка Березнівського району Рівненської області. Після її смерті відкрилась спадщина : житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розміщений за адресою : [ADDRESS] . Належність будинку померлій стверджується випискою із погосподарської книги с.Князівка, виданої старостою старостинського округу №8 (с.Вітковичі) Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області за №655 від 13.06.2024 . Згідно довідки старости старостинського округу №10 (с.Тишиця) Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області №161 від 27.06.2024 [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та постійно проживала за адресою : [ADDRESS] . За вищевказаною адресою станом на 21.11.1990 вона проживала одна. Після смерті [PERSON] догляд за належним їй житловим будинком, який розміщений за адресою [ADDRESS] , проводив її син (батько позивачки) [PERSON] , а саме користувався речами домашнього вжитку, присадибною земельною ділянкою, закривав будинок на свій замок. У вересні 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Рівненського РНО [PERSON] із питанням видачі свідоцтва на спадщину - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розміщений за адресою : [ADDRESS] . Постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю доказів прийняття спадщини. Свідки [PERSON] , [PERSON] , в письмових поясненнях зазначили, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , догляд за належним їй житловим будинком який розміщений за адресою [ADDRESS] проводив її син [PERSON] , [INFO] , а саме користувався речами домашнього вжитку, присадибною земельною ділянкою, закривав будинок на свій замок, проводив поточні ремонти. З 01 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний Кодекс України. У відповідності до статті 5 цього Кодексу акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Отже, спадкування в 1990 році здійснювалось у відповідності до діючого на той час Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р. (далі - ЦК УРСР). Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР було передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном. Статтею 529 ЦК УРСР було передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги були, зокрема, діти померлого. В 1990 році в Україні діяла Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5. Пунктом 113 даної Інструкції було передбачено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном могли бути: довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Пунктом 2 даної Постанови передбачено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Статтею 2 ЦПК встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст.4 ЦПК). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК). У відповідності до статті 76 Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до вимог статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved