Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

14.11.2024 року судом зареєстровано заяву [PERSON] про видачу обмежувального припису, яку мотивовано тим, що заявник, [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , вони зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить їм на праві спільної власності. Однак, [PERSON] грубо порушує правила співжиття, систематично вживає алкогольні напої та веде антисоціальний спосіб життя та вчиняє щодо позивача психологічне та фізичне насильство. Вчинення сімейного насильства [PERSON] проявляється в погрозах заявнику вбивством, погрозах спричинення шкоди її здоров`ю, застосуванню нецензурної лексики образливого характеру, неодноразовому застосуванні до неї фізичного насильства. Неодноразово заявник зверталась до працівників поліції щодо фактів вчинення щодо неї [PERSON] домашнього насильства та неодноразово щодо [PERSON] виносились термінові заборонні приписи, зокрема останні: від 01.10.2024 року серії АА № 462496 та від 09.10.2024 року серії АА № 402032. Однак, [PERSON] вжитими щодо нього заходами нехтує, продовжує вчиняти домашнє насильство, що стало підставою для звернення до суду з даною заявою. [PERSON] просила суд: видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 6 місяців із наступними обмеженнями: забороною [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] ; забороною [PERSON] наближатись на відстань ближче ніж 50 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також до інших місць частого її відвідування; зобороною [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судовому засіданні представник заявника адвокат Кудря Л.А. підтримала заяву і просила її задоволити з метою запобігти подальшому вчиненню домашнього насильства щодо заявника. Пояснила, що [PERSON] систематично завдає тілесних ушкоджень [PERSON] , ображає її, вживає нецензурну лайку, залякує, погрожує вбити. Вона його боїться. Вони є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , проживають в різних кімнатах, але порядок користування рішенням суду не встановлений. [PERSON] своєї сім`ї не має, не працює, зловживає алкоголем. [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся повісткою, надісланою поштовим зв`язком та смс-повідомленням на номер (097)\~350-82-46. На телефонні дзвінки не відповідав, про що секретарем складені відповідні телефонограми. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] . За вчинення щодо матері домашнього насильства 01.10.2024 року відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис № АА 462496 у вигляді заборони в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 5 діб з 14.30 год. 01.10.2024 року до 14.30 год. 06.10.2024 року. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2024 року № 127/33182/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП за подіями 01.10.2024 року о 13.40 год. де він вчиняв відносно матері домашнє насильство психологічного характеру: ображав нецензурною лайкою та принижував. При розгляді даної справи судом було встановлено, що 01.10.2024 близько 13 год. 40 хв. між матір`ю\~ [PERSON] \~та її\~сином [PERSON] відбувся конфлікт на побутовому ґрунті під час якого [PERSON] ,\~перебуваючи в\~стані алкогольного\~сп`яніння, ображав\~ [PERSON] ,\~зокрема нецензурною\~лайкою та\~погрожував фізичною\~розправою,\~у зв`язку\~із чим\~у неї\~виникли побоювання за свою безпеку, що також спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Внаслідок таких дій [PERSON] [PERSON] було викликано працівників поліції. Старшим інспектором СПДН ВВГ ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Татуньком Є. 01.10.2024 було проведено опитування потерпілої [PERSON] за її добровільної згоди, як те вбачається із форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. При цьому, [PERSON] на усі запитання: відповіла «Ні», шляхом проставлення відповідної позначки. Водночас, з форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що [PERSON] турбує «особистий спокій». З форми оцінки\~ризиків вчинення\~домашнього насильства\~також вбачається,\~що поліцейським для [PERSON] визначено «низький» рівень небезпеки. Крім того, 09.10.2024 року відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис № АА 402032 у вигляді заборони в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 10 діб з 09.10.2024 року до 09.50 год. 19.10.2024 року. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2024 року № 127/33824/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП за подіями 01.10.2024 року о 19.00 год., в ході яких [PERSON] вчинив домашнє насильство, виражався нецензурною лайкою та порушив умови тимчасового заборонного припису. Інших доказів, зокрема звернень [PERSON] до медичних закладів, в матеріалах справи немає. Відповідно до пунктів 3, 5-8 ч. 1\~ст. Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У частині другій\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно ч. 3\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Розділом\~IV\~глави\~13 ЦПК України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Пунктом 3 ч. 1\~ст. 350-4 ЦПК України\~визначено, що у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч. 1\~ст. 350-6 ЦПК України\~розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративне правопорушення та\~Кримінальним кодексом України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 (провадження № 61-21971 св 19) тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи при видачі обмежувального припису у порядку, визначеному\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосування такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). Враховуючи наведені обставини і норми закону, оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, проведену інспектором поліції і «низький» рівень небезпеки дій [PERSON] , суд дійшов висновку, що заборона [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) за адресою [ADDRESS] та наближення на відстань ближче ніж 50 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , буде непропорційним вручанням у права і свободи цієї особи, оскільки дана квартира належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] і постійним місцем проживання [PERSON] . Разом з тим, враховуючи ймовірність вчинення [PERSON] насильства психологічного характеру в майбутньому, суд вважає доцільним видати обмежувальний припис і встановити зоборону [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею особисто, через інші засоби зв`язку і через третіх осіб.

Outcome: partial