Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Представниця позивача Киричук Г.М. у травні 2024 року звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 06.03.2020 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2001569701601, відповідно до якого останньому було видано кредиту картку з кредитним лімітом у сумі 15000,00 грн, який згодом було збільшено до 45325,00 грн. Відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором тривалий строк внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 31.03.2024 склала суму у розмірі 71471,76 грн, із яких: 40324,88 грн - заборгованість за кредитом; 31146,88 грн - заборгованість за процентами. Кредитний договір був укладений між сторонами 06.03.2020, а відповідач користувався кредитною карткою та здійснював платежі до 31.07.2021, тому строк позовної давності не пропущено. Посилаючись на зазначені обставини представниця позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 2001569701601 від 06.03.2020 у розмірі 71471,76 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 31.07.2024 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд. Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, але у позовній заяві зазначила, що просить суд проводити розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але у судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини неявки і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 06.03.2020 між Акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, шляхом підписання останнім заяви № 2001569701601 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 10). Відповідно до вказаної заяви [PERSON] видано кредитну карту із кредитним лімітом у розмірі 15000,00 грн на строк 12 місяців, який продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін та з умовою сплати відсотків за користування коштами у розмірі 47,88% річних. Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту за кредитним договором № 2001569701601 від 06.03.2020 розмір кредитного ліміту неодноразово змінювався, зокрема остання зміна відбулася 03.03.2022 на збільшення ліміту до 45325,00 грн (а.с. 30). Із виписки по рахунку відповідача відкритому в АТ «ПУМБ» вбачається, що відповідач у період з 06.03.2020 по 30.09.2022 користувався кредитними коштами, зокрема знімав готівку, частково погашав заборгованість, оплачував покупки (а.с. 32-36). Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував, що створило заборгованість розмір якої, згідно розрахунку позивача, станом на 31.03.2024 склала суму у розмірі 71471,76 грн, із яких: 40324,88 грн - заборгованість за кредитом; 31146,88 грн - заборгованість за процентами (а.с. 30-31). Позивачем було надіслано на адресу відповідача письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором за вих. № КНО-44.2.2/196 від 31.03.2024, однак заборгованість не була погашена. Публічна пропозиція АТ «ПУМБ», яка була додана позивачем до позовної заяви на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог не містять підпису відповідача, тому її не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06.03.2020 шляхом підписання заяви № 2001569701601. Крім того, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем паспорт споживчого кредиту, наданий позивачем, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Таким чином, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображеніу заяві № 2001569701601, яку підписав [PERSON] 06.03.2020. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved