Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

01 серпня 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилається на наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором, яка є простроченою та відповідачем не погашається. До стягнення заявлено заборгованість станом на день формування позовної заяви у розмірі 30641,93 грн, з яких 11181,22 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 16075,72 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 3384,99 грн заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу №208/7457/24 було розподілено судді Гречаній В.Г. Ухвалою суду від 14.08.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивачем в позовній заяві було зазначено, що проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення він не заперечує. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань не надходило. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. 25 травня 2020 року [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» укладено договір про надання споживчого кредиту №290342. Договір підписано електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами. Основними умовами позики є наступні: 1) сума 12500,00 грн; 2) строк 1095 днів (до 20.05.2023 року); 3) процентна ставка 85% річних 26 листопада 2021 року згідно договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №26-11/2021/13 Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором з відповідачем. Так, згідно витягу з реєстру боржників, кредитна заборгованість відповідача відступлена у повному обсязі та складається з заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по нарахованим процентам за період з 20.05.2020 року по 10.01.2023 року. 10 січня 2023 року згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передало Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги в т.ч. за кредитним договором з відповідачем. Так, згідно витягу з реєстру боржників, кредитна заборгованість відповідача відступлена у повному обсязі та складається з заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по відсоткам з 10.01.2023 року по 10.07.2024 року. Позивачем надано розрахунки заборгованості станом на 10.07.2024 року, відповідно якого заборгованість складає 30641,93 грн, з яких 11181,22 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 16075,72 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 3384,99 грн заборгованість за нарахованими процентами. Також позивачем надано договір про надання споживчого кредиту, заява-анкета, паспорт споживчого кредиту. В наданих документах, особисто підписаних [PERSON] , зафіксована сума кредиту, строк кредиту, відсоткова ставка та тип відсоткової ставки. Також зазначено порядок повернення кредиту та визначено графік платежів до договору надання споживчого кредиту. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. З метою стягнення заборгованості за кредитним зобов`язанням позивач звернувся до суду з цим позовом. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частинами першою та другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частинами 1-4, 6 Закону України «Про захист прав споживачів» від 15.11.2016 року №1734-VIII (далі Закон №1734-VIII) встановлено, що кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної процентної ставки. Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит; 7) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності), а також орієнтовна вартість таких послуг. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової чи супутньої послуги, що надаватиметься споживачу третьою особою та є обов`язковою для отримання кредиту, орієнтовна вартість такої послуги визначається за аналогічними, вже укладеними кредитодавцем договорами про споживчий кредит за попередні три місяці, або у разі відсутності таких договорів за середньою вартістю такої послуги, визначеною кредитодавцем за результатами аналізу вартості послуг, що пропонуються щонайменше трьома постачальниками на ринку таких послуг; 8) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 9) попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 10) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 11) порядок дострокового повернення кредиту; 12) у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу. Інформація про платежі, що надається споживачу кредитодавцем відповідно до частин другої та третьої цієї статті, обов`язково має включати базу розрахунку платежів (суму, на підставі якої робиться відповідний розрахунок, зокрема суму наданого кредиту, суму непогашеного кредиту тощо). Споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"). Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону №1734-VIII нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне. Принцип jura novit curia зобов`язує суд самостійно перевірити доводи сторін під час розгляду справи. З`ясувавши ж, що сторона чи інший учасник процесу, обґрунтовуючи свої вимоги або заперечення, послались на неналежні норми права, суд самостійно кваліфікує спірні відносини та приймає рішення на основі правильних норм матеріального і процесуального права, тобто застосовує положення, які дійсно регулюють відповідні правовідносини. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 02.10.2024 року у справі №932/1693/21. Суд констатує належність відступлення позивачу прав вимоги за кредитним договором. Матеріалами справи підтверджується виконання кредитодавцем своїх зобов`язань з надання відповідачу кредитних коштів, а також отримання та використання таких коштів відповідачем. В свою чергу в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження погашення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором або неналежність розрахунку заборгованості, заявленої до стягнення. Вищевикладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення з відповідача наявної заборгованості. Водночас, наявні правові підстави для зменшення розміру заявлених до стягнення відсотків через їх явно завищений розмір виходячи з аналогії права щодо зменшення явно завищеного розміру неустойки. Так, відповідно до постанови Великої палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі №902/417/18 якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Відповідно до п.8.38 зазначеної постанови з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика палата Верховного Суду дійшла до висновку, що виходячи з принципі розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу так і процентів річних як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. З цих підстав суд зменшує заявлений до стягнення розмір процентів до суми заборгованості. Подібне правозастосування здійснено Дніпровським апеляційним судом у постановах від 16.10.2024 року у справі №203/1569/24, від 03.08.2024 року у справі №172/149/24, від 01.08.2024 року у справі №172/160/24. Отже, до стягнення належить сума 25\~747,43 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 11181,22 грн., зменшеного до розміру тіла кредиту розміру процентів в сумі 11181,22 грн. за період з 20.05.2020 по 10.01.2023 року, а також 3384,99 грн. процентів за період з 10.01.2023 по 10.07.2024 року. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. У справі заявлено до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. 07 червня 2024 року позивачем укладено договір про надання правничої допомоги №07-06/2024. Згідно п. 4.1. Договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги. За п. 4.2. оплата здійснюється після підписання Акту про надання юридичної допомоги. Відповідно до заявки від 01.07.2024 року №558 вартість наданих послуг складає: 1) надання усної консультації з вивченням документів 2 години по 1500 грн, всього 3000,00 грн; 2) складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 2 години по 3000,00 грн, всього 6000,00 грн. Згідно наданого витягу з Акту від 05.07.2024 року №1 про надання юридичної допомоги погоджено надання послуг за цією позовною заявою згідно заяви від 01.07.2024 року. Також надано прайс-лист адвокатського об`єднання та платіжну інструкцію від 12.07.2024 року №0446780000, якою за надання послуг згідно вищевказаного договору сплачено 100000,00 грн. Суд зауважує, що за клопотанням іншої сторони суд може зменшити витрати на професійну правничу допомогу згідно ст. 137 ЦПК України, в той час як критерії, визначені ст. 141 ЦПК України, судом застосовуються незалежно від наявності іншої сторони у справі. Змістовно аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21, що є релевантним до обставин цієї справи виходячи з тотожності відповідних положень законодавства. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до змісту п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача. За ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд визнає належними докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а такі витрати пов`язаними з розглядом справи. Водночас, суд не визнає такі витрати обґрунтованими та пропорційними до предмета спору. Так, зміст додаткової угоди наданих документів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу свідчить про те, що характер виконуваної адвокатом роботи має однотипний характер, відповідні роботи є подібними, в зв`язку з чим їх виконання не вимагає значних інтелектуальних зусиль та часових витрат. Також заявлений до відшкодування розмір витрат на адвоката складає понад 34,95% від ціни позову, що є неспівмірним. Також суд зауважує що за змістом послуга з консультування з вивченням матеріалів справи входить до послуги зі складання позовної заяви, її виокремлення має штучний характер. Зважаючи на вказане, суд констатує наявність підстав для зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу з 9000,00 грн до 1000,00 грн. Подібне правозастосування здійснено Дніпровським апеляційним судом у постанові від 03.08.2024 року у справі №172/149/24, від 01.08.2024 року у справі №172/160/24. Щодо судового збору, суд зазначає, що витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволенним вимогам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial