Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.12.2023 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів, яким просить скасувати нараховані відсотки, комісію, страхові внески за користування кредитом Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» за поданою та підписаною ним 18 лютого 2021 року Заявою-договором № 002/9481362-СК на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування на банківський рахунок; стягнути з Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» IZIBANK на користь [PERSON] кошти у розмірі 40000,00 грн.; стягнути з Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» IZIBANK на користь [PERSON] пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку платника коштів за неакцептованою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок платника станом на 26.12.2023 року у розмірі 1332,60 грн.; стягнути з Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» IZIBANK на користь [PERSON] комісійну винагороду Банку за виконаними неакцептованими платіжними операціями у розмірі 1952, 27 грн.; стягнути з Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» IZIBANK на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Позов обґрунтував тим, 19.11.2023 року з метою перевірки балансу на рахунку здійснив вхід в мобільний додаток «TAS2U» (IZI) та дізнався про здійснення невідомими особами операцій з перерахунку коштів з рахунку [NUMBER] відкритого на його ім`я в АТ «ТАСКОМБАНК», а саме: 19.11.2023 року о 12 год. 03 хв. у розмірі 20000,00 грн. з рахунку [NUMBER] на банківську картку [NUMBER] , рахунок відкритий в АТ «Акцент банк» та стягнуто комісію у розмірі 972,27 грн.; 19.11.2023 року о 12 год. 58 хв. у розмірі 20000,00 грн. з рахунку [NUMBER] на банківську картку [NUMBER] , рахунок відкритий в АТ «Акцент банк» на ім`я [PERSON] та стягнуто комісію у розмірі 980,00 грн. Зазначив, що між ним та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» 18.02.2021 року підписана заява-договір № 002/9481362-СК на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, що опублікований на офіційному сайті банку, та видано емітовану банківську картку № [NUMBER] на його ім`я та відкрито банківський рахунок [NUMBER] . Крім того, вказав, що 19.11.2023 року він звернувся на гарячу лінію до банку та повідомив про трансакції з перерахунку коштів невідомими особами за допомогою шкідливого програмного забезпечення з проханням скасувати неакцептовані ним трансакції, повернути переказані зловмисниками кошти на його рахунок та провести службове розслідування, на що йому було рекомендовано звернутись із заявою до органів національної поліції за відкриття кримінального провадження. 20.11.2023 року слідчим Васкевич Р.А. Святошинським УП ГУ НП у м. Києві було відкрито кримінальне провадження № 12023100080004344 за ч. 4 ст. 190 КК України. В ході досудового розслідування слідчим встановлено, що внаслідок шахрайських дій на його мобільний телефон було встановлено шкідливе програмне забезпечення, за допомогою якого невідомі особи без його відома і його згоди через мобільний додаток «TAS2U» (IZI) здійснювали неакцептовані ним трансакції з перерахунку коштів на інші рахунки. Вважає, що вказане списання грошових коштів з його рахунку відбулось в наслідок шахрайських дій, в зв`язку з чим просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та розгляд справи провести у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що між [PERSON] та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» 18.02.2021 року підписана заява-договір № 002/9481362-СК на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, що опублікований на офіційному сайті банку, на підставі якого позивачу видано емітовану банківську картку № [NUMBER] на його ім`я та відкрито банківський рахунок [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що 19.11.2023 року з метою перевірки балансу на рахунку позивач здійснив вхід в мобільний додаток «TAS2U» (IZI) та дізнався про здійснення невідомими особами операцій з перерахунку коштів з рахунку [NUMBER] , відкритого на його ім`я в АТ «ТАСКОМБАНК», а саме: 19.11.2023 року о 12 год. 03 хв. у розмірі 20000,00 грн. з рахунку [NUMBER] на банківську картку [NUMBER] , рахунок відкритий в АТ «Акцент банк», комісія у розмірі 972,27 грн.; 19.11.2023 року о 12 год. 58 хв. у розмірі 20000,00 грн. з рахунку [NUMBER] на банківську картку [NUMBER] , рахунок відкритий в АТ «Акцент банк» на ім`я [PERSON] , комісія 980,00 грн. Вказані обставини підтверджуються квитанцією про платіжну інструкцію № 1са701ad-af49-4449-a721-3a8d329406f3 від 19.11.2023 року та квитанцією про платіжну інструкцію № 79a19bb3-b0da-46a8-b2e3-bef3aa14de7f від 19.11.2023 року (а.с. 20, 21). Загалом 19.11.2023 року з рахунку [PERSON] [NUMBER] було здійснено переказ коштів в загальному розмірі 40000,00 грн. Факт здійснення вищезазначених переказів відповідачем не оспорюється. За даними Банку переказ коштів з карти був здійснений шляхом створення платежів в системі дистанційного обслуговування клієнтів - «TAS2U» (IZI) , вхід в «TAS2U» (IZI) був здійснений під авторизацією клієнта [PERSON] , фінансового телефонного номеру клієнта [PERSON] . Згідно Витягу з ЄРДР 21.11.2023 року зареєстровано кримінальне провадження № 12023100080004344 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Відповідно до наданого витягу вбачається, що 19.11.2023 року невідома особа, використовуючи номер телефона: [NUMBER] , [NUMBER] та інші, месенжер «WhatApp» шляхом зловживання довірою, незаконно заволоділа грошовими коштами в сумі 180612,00 грн., які належать [PERSON] , які перерахувала на рахунки невідомих банків. Пунктом 9 розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України 05 листопада 2014 року № 705, встановлено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, шо дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Верховний Суд у постановах від 17 липня 2019 року у справі № 564/678/15-ц (касаційне провадження № 61-13643св18), від 14 серпня 2019 року у справі № 317/2745/16-ц (касаційне провадження № 61 -16611 сві 8), від 18 вересня 2019 року у справі № 564/2153/16-ц (касаційне провадження № 61-30804св18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 545/3918/16-ц (касаційне провадження № 61-28615св18) зазначений правовий висновок підтримав. Для уникнення неправомірних операцій з рахунками Клієнт зобов`язаний не залишати без нагляду телефон/пристрій, який використовується для підключення Фінансового номеру телефону Клієнта та/або доступу до програмних комплексів Банку. В разі втрати Клієнтом Фінансового номеру телефону, підозрі доступу третіх осіб до Фінансового Номеру телефону та інших неправомірних дій третіх осіб із Фінансовим номером телефону Клієнт зобов`язаний негайно повідомити про це Банк в будь-якому з доступних каналів: чат-онлайн, відділення Банку, гаряча лінія. Отже, якщо зазначені операції за твердженням позивача він не здійснював, однак доказів того, що ці транзакції були здійснені з вини Банку, позивачем не надані, натомість є докази того, що переказ коштів з картки позивача був здійснений шляхом створення платежів в системі дистанційного обслуговування клієнтів - «TAS2U» (IZI). Вхід в «TAS2U» (IZI) був здійснений під авторизацією клієнта [PERSON] . При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у «TAS2U» (IZI) , створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Вказані дії було здійснено за допомогою фінансового телефону клієнта [PERSON] та іншої особистої інформації (паролю входу в «TAS2U» (IZI), а тому суд приходить до висновку, що вини Банку у несанкціонованому списанні коштів з карти позивача немає. Згідно з п. 14.3. ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок проведення емісії електронних платіжних засобів та здійснення операцій із їх використанням, у тому числі обмеження щодо порядку емісії та здійснення операцій із їх використанням, визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України. Загальні вимоги Національного банку до емісії банками-резидентами, філіями іноземних банків електронних платіжних засобів і порядок здійснення операцій з їх використанням визначені Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення №705). Згідно з пунктом 14.12. статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та пунктом 1 розділу VI Положення №705 користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Пунктами 2, 5 розділу VI Положення № 705 встановлено, що користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Відповідно до п.7 розділу X Положення № 705 контроль за рухом і цільовим використанням коштів за рахунками користувачів з використанням електронних платіжних засобів здійснюється власниками цих рахунків. За змістом п. 6 розділу VI Положення № 705 та п. 14.6. ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Відповідно до ст.ст. 76, 78, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Втім, пояснення позивача, наявні у матеріалах справи письмові докази свідчать про те, що [PERSON] всупереч вимогам законодавства та умовам договору самостійно вчинив дії, які дали можливість здійснити відповідні операції з переказу коштів, що є порушенням розділу VІ «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 р. № 705»), отже відповідальність та ризик збитків від здійснення операції несе сама [PERSON] , з огляду на наведене, в задоволенні позову в цій частині слід також відмовити. До того ж не надано жодного доказу безпідставного списання банком з рахунку клієнта грошових коштів, крім того, згідно пункту 1.24. статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» помилковим переказом є рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб`єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі; неналежним отримувачем є особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі (пункт 1.23. статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позову в частині відновлення залишку коштів на рахунку [PERSON] у сумі 40000,00 грн. Зважаючи, що в задоволенні позовних вимог в частині відновлення залишку коштів на рахунку [PERSON] у сумі 40000,00 грн. відмовлено, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині, скасування нарахованих відсотків, комісії, страхових внесків за користування кредитом Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» за Заявою-договором № 002/9481362-СК від 18 лютого 2021 року на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування на банківський рахунок; стягнення з Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» IZIBANK на користь [PERSON] пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку платника коштів за неакцептованою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок платника станом на 26.12.2023 року у розмірі 1332,60 грн.; стягнення з Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» IZIBANK на користь [PERSON] комісійної винагороди Банку за виконаними неакцептованими платіжними операціями у розмірі 1952,27 грн., оскільки вони є похідними від основної вимоги. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: dismissed