Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивач в липні 2024 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача Нарманія Джано витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. При цьому зазначив, що 11.09.2019 року об 11 год. 20 хв. у м.Бориспіль сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля Volkswagen, н.з. [NUMBER] , яким керував Нарманія Джано, та автомобіля Opel, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . [PERSON] в результаті отриманих ушкоджень помер. Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.01.2020 року відповідача визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом транспортний засіб загиблого [PERSON] (автомобіль Opel, н.з. [NUMBER] ) успадковано його матір`ю [PERSON] . [PERSON] звернулась до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про виплату відшкодування. Згідно з висновком експертного дослідження матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля дорівнює його ринковій вартості та становить 150\~557,70 грн. МТСБУ погоджено сплату на рахунок [PERSON] 100\~000,00 грн. за заподіяну шкоду, проведено переказ. Крім того, позивачем понесені витрати на визначення розміру шкоди шляхом оплати послуг експерта на суму 1244,50 грн. У позові звернуто увагу на положеннях Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка»), вказано на визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» види договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зокрема, як внутрішній договір, договір міжнародного обов`язкового страхування. Так, відповідно до п.1.11 Закону страховий сертифікат "Зелена картка" це страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті. Відповідач на момент ДТП не мав внутрішнього договору страхування, а також страхового сертифікату «Зелена картка». Позивач у додаткове обгрунтування розміру сплаченого відшкодування зауважує також на тій обставині, що згідно висновку експертного дослідження встановлено неможливість відновлення транспортного засобу, у зв`язку із чим розмір збитку визначався як ринкова вартість транспортного засобу. Оскільки розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09.07.2010 року встановлено розмір страхових сум за договорами обов`язкового страхання цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сплачена на користь потерпілої сума визначалась в дотримання відповідного акту. Посилаючись на вказані обставини, положення ст. 1191 ЦК України, ст.ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з визначенням повноважень правомочного суб`єкта з виплати страхового відшкодування та правових підстав пред`явлення регресних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 100\~000,00 грн. як суми сплаченого страхового відшкодування, 1244,50 грн. витрат, пов`язаних зі встановленням розміру збитків, відшкодувати судові витрати в сумі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 19.08.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження. Судом встановлено, що 11.02.2019, близько 11 години 20 хвилин, водій Нарманія Джано, керуючи технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT CC», реєстраційний номер республіки Литва [NUMBER] , рухаючись проїзною частиною вулиці Польова поблизу будинку №30 в м. Бориспіль Київської області, в напрямку нерегульованого перехрестя з провулком Польовим, із перевищенням допустимої в населеному пункті швидкістю руху понад 100 км/год., в порушення вимог пунктів 1.5та 2.3б)\~Правил дорожнього руху\~України, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в порушення пункту 12.4 ПРД України, відповідно до якого «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50км/год» та 12.1 ПРД України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», проявив злочинну самовпевненість, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу та місце його розташування в межах проїзної частини дороги, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки Opel, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки Opel, р.н. [NUMBER] , від отриманих тілесних ушкоджень загинув. Вироком Бориспільський міськрайонного суду Київської області\~Нарманія Джано визнаний винним із призначенням покарання за ч. 2\~ст. 286 КК України - 6\~(шість) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Кардашевською М.В. 20.08.2019 року, спадкоємицею майна [PERSON] є його мати - [PERSON] . Спадщина складається з автомобіля марки Opel, р.н. [NUMBER] . Судом встановлено, що [PERSON] 18.11.2019 року звернулась до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а також із заявою про відшкодування оціненої шкоди. Згідно висновку експертного дослідження № 1873 від 25.11.2019 року, складеного експертом Диким В.П., розмір збитків, заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля марки Opel, р.н. [NUMBER] , становить 150\~575,70 грн. За змістом висновку експертного дослідження розмір матеріального збитку визначався за ринковою вартістю транспортного засобу у непошкодженому стані на момент дослідження у зв`язку з встановленням факту неможливості відновлення транспортного засобу. Платіжною інструкцією № 935236 від 27.10.2022 року підтверджено переказ коштів від МТСБУ на користь отримувача [PERSON] в сумі 100\~000,00 грн. як виплату страхового відшкодування. Згідно з платіжною інструкцією № 557360 від 21.01.2020 року на користь ФОП [PERSON] платником МТСБУ переказано кошти в сумі 1244,50 грн. в якості оплати послуг експерта. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам\~пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. За положеннями пункту 38.2.1 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що з вини відповідача, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, спричинено дорожньо-транспортну пригоду. За наслідком пригоди позивачем здійснено виплату розміру заподіяної шкоди на суму 100\~000,00 грн. Оскільки наведена сума сплачена позивачем на користь потерпілого, вимога про стягнення виплаченого відшкодування є обґрунтованою. Згідно з пунктом 34.4 ст. 34 Закону № 1961-IV для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. У відповідності до ч.1. п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Оскільки позивачем здійснено оплату послуг з визначення розміру заподіяних збитків, вимога про відшкодування відповідних витрат підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача про наявність заподіяних збитків, їх розміру. Враховуючи вищенаведене, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved