Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), починаючи стягувати з дати звернення із позовом і до завершення навчання на денній формі навчання факультету прикладних інформаційних технологій та електроінженерії в Тернопільському національному технічному університеті ім.. Івана Пулюя в червні 2026 року, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано рішенням суду від 08.09.2021 року. Від цього шлюбу у них народився, у тому числі син - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що син навчається денній формі навчання факультету прикладних інформаційних технологій та електроінженерії в Тернопільському національному технічному університеті ім.. Івана Пулюя та на дату звернення з позовом перебуває на утриманні матері. Вказує, що доходу, який отримує позивачка, не вистачає для задоволення потреб повнолітнього сина сторін спору, котрий продовжує навчання в закладі вищої освіти. В той же час, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, хоча має щомісячний дохід, знаходиться у працездатному віці, а тому може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищенаведене просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 06.05.2024 року в справі про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відкрите спрощене позовне провадження. Усно оголошеною ухвалою від 06.06.2024 року до участі у справі в процесуальному статусі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, залучено повнолітнього сина сторін [PERSON] . В судове засідання від позивачки надійшло клопотання про розгляд за власної відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили частково; просять стягувати аліменти в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу), з врахуванням існуючого матеріального забезпечення відповідача та тієї обставини, що з нього уже стягуються аліменти на іншого спільного з позивачкою сина, неповнолітнього [PERSON] , 2012 року народження, в розмірі 3196 гривень, однак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Третя особа не з`явилася в судове засідання, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду.\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України. Судом встановлено, що сторони перебували в у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.09.29021 року у справі 607/10671/21 Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] , [INFO] . Змістом довідки №1472 ВЧ [NUMBER] , вбачається, що в [ADDRESS] позивачка проживає азом з дітьми. Довідкою №126/24 від 18.04.2024 року стверджується, що повнолітній син сторін спору [PERSON] є студентом другого курсу на денній формі навчання факультету прикладних інформаційних технологій та електроінженерії в Тернопільському національному технічному університеті ім.. Івана Пулюя; навчання закінчує в червні 2026 року. Утримання повнолітнього сина сторін спору несе його мати. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Разом з тим судом встановлено, що відповідач проживає окремо від колишньої дружини та дітей, є діючим співробітником УСБУ в Тернопільській області, й згідно відки від 04.10.2024 року за період квітень вересень 2024 року отримав нарахованого 85656 гривень грошового забезпечення. Також судом отримано інформацію, підтверджену доказами, що з відповідача уже стягуються аліменти на іншого спільного з позивачкою сина, неповнолітнього [PERSON] , 2012 року народження, в розмірі 3196 гривень, однак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.04.2024 року №607/2230/24. При цьому постановою державного виконавця у ВП 75105009 від 27.06.2024 року, звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника [PERSON] на виконання виконавчого листа з виконання вищезазначеного рішення суду від 05.04.2024 року №607/2230/24. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежного того, з ким дитина проживає. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, необхідність забезпечення прав повнолітнього сина сторін спору, котрий продовжує навчання в закладі вищої освіти й потребує допомоги, на матеріальну підтримку від батьків, можливість відповідача надавати таку допомогу, його матеріальне становище, факт стягнення аліментів на іншого сина сторін спору в частці від доходу відповідача, та те, що обов`язок щодо утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), починаючи стягувати з 01.05.2024 року і до завершення навчання на денній формі навчання факультету прикладних інформаційних технологій та електроінженерії в Тернопільському національному технічному університеті ім.. Івана Пулюя в червні 2026 року, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку. Отже позов підлягає до часткового задоволення. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Виходячи з цих обставин, з відповідача на користь держави підлягає стягненню\~\~судовий збір у розмірі 1211, 20 гривень.

Outcome: partial