Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

07 червня 2024 року [PERSON] звернулася до Новозаводського районного суду м. Чернігова з вказаною позовною заявою, в якій просить: визнати [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у м. Чернігів, Україна; зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який народився у м. Чернігів, Україна, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини із « [PERSON] » на « [PERSON] »; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 8000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 03 липня 2013 року по 18 березня 2024 року позивач проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] в м. Чернігів. Проживали вони за адресою: [ADDRESS] . У позивача та [PERSON] була одна сім`я, спільне господарство, спільний бюджет та витрати. [INFO] у позивача та [PERSON] народився син - [PERSON] . Оскільки з [PERSON] позивач не перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі, то син записаний на позивача, а по батькові зазначено, як « [PERSON] ». За життя [PERSON] визнавав сина своїм, піклування та утримав його з позивачем, як свою сім`ю. У зв`язку зі смертю [PERSON] , діти позивача мають право на отримання виплат та призначення пенсії, у зв`язку з втратою годувальника та мають право на частину у спадковому майні після померлого. Відповідач [PERSON] є донькою [PERSON] від першого шлюбу, тому також претендує на частку у спадковому майні, внаслідок чого вказаний факт стосується її прав. У іншому зареєстрованому шлюбі [PERSON] не перебував. Встановлення факту позивачу необхідне для отримання виплат, у зв`язку з смертю її чоловіка та оформлення спадщини, внаслідок чого позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Черкаси від 11 червня 2024 року цивільну справу за вказаним позовом передано до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю). 08 липня 2024 року цивільна справа за вказаним цивільним позовом надійшла до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області та автоматизованою системою розподілу судової справи між суддями для розгляду по суті передано судді Ігнатенко Т.В. Ухвалою судді від 10 липня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 24 жовтня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Деденко О.М. у судове засідання не з`явилися, позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести без її та представника участі, від виклику та допиту у судовому засідання свідків відмовляється, позовні вимоги підтримує, судові витрати по сплаті судового збору залишає за собою та просить не стягувати витрати на правову допомогу з відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що вона не має жодних сумнівів, що померлий її батько [PERSON] дійсно проживав із позивачкою [PERSON] з 2013 року без реєстрації шлюбу, а відповідно і в тому, що батьком дитини, яка народилася у [PERSON] в 2017 року є її рідний батько [PERSON] , тому позовні вимоги вважає безспірними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, просила врахувати, що позивач в 2017 році при реєстрації народження дитини діяла всупереч вимогам Закону, не вказавши дійсних обставин, а саме, що батьком дитини є нині померлий [PERSON] , а тим самим отримала статус одинокої матері, що в наслідок і призвело до потреби у вирішенні, на тепер, вказаного питання у судовому порядку. З огляду на викладене, вважає безпідставними вимоги позивача, які вказані нею у прохальній частині позову щодо стягнення з неї судових витрат в сумі 8000 гривень, понесених нею на оплату правової допомоги, а тому в задоволенні цієї вимоги просила позивачу [PERSON] відмовити. Розгляд справи просила провести у її відсутність. Представника відповідача Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , була проведена відділом 09 серпня 2017 року, актовий запис №1714, відповідно до ч.1 ст.135 СК України (відомості про батька дитини зазначені за заявою матері, а саме - « [PERSON] », громадянство «Україна»). При винесенні рішення суду, у разі визнання батьківства, просила врахувати, що в актовому записі про народження у графі «Відомості про батька», окрім прізвища, власного імені та по батькові батька дитини передбачені такі відомості як дата народження, громадянство та місце проживання батька. Враховуючи викладене, просила розглянути справу без її участі. Заперечень проти прийняття рішення не має і покладається на розсуду суду. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, врахувавши позиції представника позивача, відповідача та представника представника відповідача, які викладена в їх заявах, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Управління реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області 07 вересня 2000 року, та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 08 квітня 2024 року за №00044432090, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігів Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19 березня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , місце народження - м. Чернігів, Україна, помер [INFO] у віці 44 років в м. Чернігів, про що 19 березня 2024 року складено відповідний актовий запис №886. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особа, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з копії спадкової справи №28/2024, яка витребувана судом у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В., 08 квітня 2024 року відповідач [PERSON] звернулася до вказаного приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом, в якій вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Чернігові, на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина. Спадщину, яка залишилася після його смерті, вона приймає за законом. На день смерті батько у зареєстрованому шлюбі не перебував, інших дітей не має. Крім того, у вказаній спадковій справі №28/2024 наявна заява позивача [PERSON] про прийняття спадщини за законом, яка адресована приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Матвієнко О.В., в якій [PERSON] зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який народився в м. Чернігові, на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина. Повідомила, що вона проживала зі спадкодавцем без реєстрації шлюбу більше ніж п`ять років. Вона буде звертатися до суду для встановлення цього юридичного факту. Після його смерті відкрилася спадщина. Спадщину, яка залишилася під його смерті, вона приймає за законом. Крім неї є спадкоємці першої черги: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців немає. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 09 серпня 2017 року, [PERSON] , народився [INFO] в м. Чернігів, про що 09 серпня 2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено відповідний актовий запис №1714. Батьками [PERSON] зазначено: батько - « [PERSON] , громадянин України»; мати - « [PERSON] , громадянка України». Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 09 серпня 2017 року за №00018501523, відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У позовній заяві [PERSON] стверджує, що саме [PERSON] , [INFO] , є батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого в актовим записі про народження №1714 від 09 серпня 2017 року записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, у зв`язку з чим і просить встановити факт батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першоїстатті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зазначено, що тлумачення статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту про проживання без реєстрації, складеного 08 квітня 2024 року мешканцями будинку [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] у присутності майстра відділу обслуговування житлового фонду №1 комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради, [PERSON] , 1979 року народження, та [PERSON] , 2017 року народження, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 2013 року і по теперішній час. Згідно довідки №01-48/43, складеної Чернігівським дошкільним навчальним закладом №14 «Малятко» Чернігівської міської ради Чернігівської області 10 квітня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , відвідує Чернігівський дошкільний навчальний заклад №14 «Малятко» з 29 травня 2019 року по теперішній час. Про дитину піклувались обидва батьки: часто забирали разом із садочка, відвідували свята. Через графік роботи мами, дитину частіше забирав тато [PERSON] . Хлопчик завжди радів, коли за ним приходив тато. Вони обговорювали події минулого дня, вели «чоловічі» бесіди, потім йшли зустрічати маму з роботи. [PERSON] проявив себе адекватною, урівноваженою, неконфліктною людиною. Завжди цікавився здоров`ям, успіхами свого сина [PERSON] . Вчасно приводив та забирав дитину з садочка. Крім того, позивачем [PERSON] до матеріалів справи приєднано фотозображення, які датовані періодом з 10 червня 2014 року по 20 березня 2023 року, при цьому відповідачем [PERSON] не заперечується та визначається, що на даних фотозображеннях присутні: позивач [PERSON] , її батько [PERSON] та дитина [PERSON] . На вказаних фотозображеннях зафіксовані: позивач [PERSON] разом [PERSON] , при цьому на фотозображенні, яке датоване 13 червня 2017 року позивач [PERSON] є вагітною; позивач [PERSON] разом з [PERSON] , який тримає на руках новонародженого [PERSON] ; [PERSON] разом [PERSON] як у різні проміжки часу, так і у різних місцях. Згідно ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З врахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] у своїй заяві підтвердила, що її батько [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] та визнала даний факт, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання [PERSON] , який помер [INFO] , батьком [PERSON] та внесення відповідних змін до актового запису про народження останнього є обґрунтованими, внаслідок чого підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно пп.2.16.4 вказаних Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, підставою для внесення змін до актових записів є рішення суду, у даному випадку, про встановлення факту батьківства. Вищевказаними нормами СК України, Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, на орган державної реєстрації актів цивільного стану покладено обов`язок внести змінити до актового запису про народження та видати нове свідоцтво про народження на підставі рішення суду, у даному випадку, про встановлення батьківства, внаслідок покладення рішенням суду на зазначений орган додаткових зобов`язань щодо вчинення вказаних дій суд не вбачає. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] у частині покладення на Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зобов`язань щодо внесення змін до актового запису про народження [PERSON] та видачі нового свідоцтва про народження останнього, слід відмовити. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0.3664414879.1 від 23 травня 2024 року, позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір у сумі 2423 гривні 00 копійок. Крім того, у позовній заяві позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 8000 гривень 00 копійок. З врахуванням клопотання позивача [PERSON] , яке викладене у її заяві від 08 листопада 2024 року, в якому остання просить понесені нею судові витрати по сплаті судового збору залишити за нею, а понесені витрати на правову допомогу не стягувати з відповідача, суд не вбачає підстав для вирішення питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: partial