Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника за довіреністю № 540 від 07.12.2023 Кудіної А.В. звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, у якому (позові) просило: - стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за кредитним договором № 5575401752 від 11.05.2021 в розмірі 26040,48 грн., з яких: 17232,91 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,73 грн. загальна заборгованість по відсоткам, 8805,84 грн. загальна заборгованість по комісії. за кредитним договором № R01.00410.006501823 від 12.03.2020 в розмірі 96438,48 грн., з яких: 55078,85 грн. заборгованість за основним боргом; 41359,63 грн. заборгованість за відсотками; - стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Крім того, позивач у позові просив розглядати справу за відсутністю представника позивача, та зазначив про не заперечення проти заочного розгляду справи. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.05.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5575401752. На підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників. 04.04.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/17-Ф, у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» їх прийняло. Відповідно до додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 26040,48 грн., з яких: 17232,91 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,73 грн. загальна заборгованість по відсоткам, 8805,84 грн. загальна заборгованість по комісії. Крім того, 12.03.2020 між акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № R01.00410.006501823. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» їх прийняло, до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 96438,48 грн., з яких: 55078,85 грн. заборгованість за основним боргом; 41359,63 грн. заборгованість за відсотками. Позивач зазначив, що усупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Ухвалою від 30.09.2024 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Копія зазначеної ухвали була надіслана у порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за його місцезнаходженням та відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач, який про дату, час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідкою відповідальної особи про доставку електронного листа 01.10.2024, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від позивача до суду не надходило. При цьому, матеріали позовної заяви містять клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою проживання та який відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є таким, якому судова повістка вручена 08.10.2024, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема тих, за якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - суд дійшов висновку про заочний розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності письмових заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. 12.03.2020 між ТОВ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R01.00410.006501823, за яким первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 56684,90 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Позика видана на 96 місяців. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування. (а.с. 28-30). 11.05.2021 між ТОВ «І ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5575401752, за яким первісний кредитор надав відповідачу фінансовий кредит у розмірі 18250,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування грошовими коштами. Позика видана на 18 місяців. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом та порядок їх нарахування. (а.с. 7-8). Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 1 статті 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, суд констатує і відповідач не заперечує, що останній (відповідач) був ознайомлений і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання договору про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 94341880000 від 15.02.2018. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Із розрахунку заборгованості по кредитними договорами, встановлено, що позичальник (відповідач) ухиляється від взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, а саме: не сплачує проценти за користування кредитом, не проводить погашення кредиту у строки, передбачені кредитним договором, його заборгованість за кредитними договорами становить 122478,96 грн.: -\~за кредитним\~договором №\~R01.00410.006501823\~від 12.03.2020\~в розмірі\~96438,48\~грн.,\~з яких:\~55078,85\~грн.\~ заборгованість\~за основним\~боргом;\~41359,63\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками\~(а.с.\~35); - за кредитним договором № 5575401752 від 11.05.2021 в розмірі 26040,48 грн., з яких: 17232,91 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,73 грн. загальна заборгованість по відсоткам, 8805,84 грн. загальна заборгованість по комісії (а.с. 17). Заперечення щодо зазначених розрахунків заборгованості за кредитними договорами від відповідача до суду не надходили. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 07.07.2023 між ТОВ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 07072023 у відповідності до умов якого передало (відступило) ТОВ «Ідея Банк» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» їх прийняло, до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № R01.00410.006501823 у сумі 97938,48 грн., з яких: 55078,85 грн. заборгованість за основним боргом; 42859,63 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до п. 5.3 договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язалась протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «Ідея банк» повідомити боржника [PERSON] про відступлення права вимоги та про передачу його персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 36-38). На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК», первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до [PERSON] , а новий кредитор набув права вимоги первісного кредитора за кредитним договором № 5575401752 від 11.05.2021 та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором (а.с. 18-19). 04.04.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/17-Ф у відповідності до умов якого передало (відступило) АТ «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» їх прийняло, до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 26040,48 грн., з яких: 17232,91 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,73 грн. загальна заборгованість по відсоткам, 8805,84 грн. загальна заборгованість по комісії. Відповідно до п. 5.3 договору факторингу, ТОВ «ФК «ЕАПБ» зобов`язалась протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором з ТОВ «ФК «ЦФР» повідомити боржника [PERSON] про відступлення права вимоги та про передачу його персональних даних ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 20-21). Таким чином, враховуючи встановлені обставини та положення зазначених вище норм права, ТОВ «ФК «ЄАПБ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитних договорів: -№ 5575401752 від 11.05.2021, що був укладений між первісним кредитором ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] ; -№ R01.00410.006501823 від 12.03.2020, що був укладений між первісним кредитором ТОВ «Ідея Банк» та [PERSON] . Положення ст. 129 Конституції України як одну із основних засад судочинства визначають змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищевикладених, встановлених судом на підставі доказів наданих сторонами обставин справи та наведених положень чинного законодавства, враховуючи, що відповідачем належним чином у повній мірі не виконано зобов`язання за кредитними договорами: № 5575401752 від 11.05.2021, укладений з ТОВ «ФК «ЦФР»; № R01.00410.006501823 від 12.03.2020, укладений з ТОВ «Ідея Банк», правонаступником яких на підставі договорів факторингу: № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016; № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024, відповідно, - є ТОВ «ФК «ЄАПБ», у наслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 122478,96 грн., - суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за зазначеними кредитними договорами є обґрунтованою та доведеною, а тому така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав та інтересів юридичної особи. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, - на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved