Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із даною заявою та просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] : заповіту, складеного [PERSON] , посвіченого секретарем виконкому Виноградської сільської ради Пелепко Г.В. 14.02.2001 року та зареєстрованого в реєстрі за №4; державного акту серії ІФ №111862, виданого 01.03.2006 року Городенківською РДА та Городенківським відділом земельних ресурсів на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1064 га на території Виноградської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2621680200:06:001:0266; державного акту серії ІФ №111861, виданого 01.03.2006 року Городенківською РДА та Городенківським відділом земельних ресурсів на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0607 га на території Виноградської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2621680200:06:002:0014. В обґрунтування заяви заявника зазначає, що [INFO] її тітка [PERSON] , яка померла [INFO] , оформила на її користь заповіт. Звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та 26.09.2024 нотаріус видала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через розбіжності у написанні по батькові спадкодавця у документах, що стало перешкодою у реалізації спадкових прав. Через такі розбіжності також рішенням Городенківського районного суду від 26.02.2016 року встановлено факт належності [PERSON] свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, де помилково записано її по батькові « [PERSON] ». Паспортні дані [PERSON] , які перевірялись судом, співпадають з паспортними даними, вказаними у Книзі реєстрації нотаріальних дій, за яким встановлювалась особа заповідача. Заявниця є єдиною спадкоємицею [PERSON] за заповітом. Встановлення факту належності заповіту та державних актів має для заявниці юридичне значення, оскільки є необхідним для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Ухвалою Городенківського районного суду від 04.10.2024 відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження. [PERSON] у судове засідання не з`явилась. 31.10.2024 подала заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, підтримала заявлені вимоги з наведених у заяві підстав, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, до суду 30.10.2024 подано заяву про розгляд справи без участі представника міської ради. Дії заінтересованої особи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. У постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін. Суд, дослідивши письмові докази, зазначає таке. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, що містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №23 від 21.09.1932, виданого 08.05.1986, [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками записані [PERSON] , [PERSON] . За заповітом, посвідченим 14 лютого 2001 року секретарем виконавчого комітету Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 4, [PERSON] все належне їй рухоме та нерухоме майно, а також цінні папери, які будуть належати їй на день смерті та на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с.Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 84 від 03.02.2024, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.02.2024 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Спадкова справа спадкодавця [PERSON] зареєстрована у спадковому реєстрі, номер у спадковому реєстрі 72195596. Згідно копії витягу з книги реєстрації нотаріальних дій Виноградської сільської ради за №4 від 14.02.2001 для [PERSON] ., паспорт [NUMBER] , [PERSON] вчинено нотаріальну дію. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 ст.1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За ст. ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Заявниця, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкодавця, зокрема, на земельні ділянки, що належали померлій згідно Державних актів на право приватної власності серії ІФ № 0111862, ІФ №111861, виданих 01.03.2006 року Городенківської РДА в Івано-Франківській області, однак постановою приватного нотаріуса від 26.09.2024 заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через розбіжності по батькові у документах померлої. Згідно довідки від 14.03.2024 №15-114, виданої Росохацьким старостинським округом Коломийського району Івано-Франківської області [PERSON] , [INFO] , на день смерті тети [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , разом з нею були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] племінниця, [PERSON] , [INFO] , - чоловік племінниці, [PERSON] , [INFO] , - дочка племінниці, [PERSON] , [INFO] , - син племінниці. Згідно довідки, виданої Росохацьким старостинським округом Городенківської міської ради від 27.09.2024 №15-420, [PERSON] , [INFO] , впродовж 9 років і до часу своєї смерті проживала у [PERSON] , яка доглядала її та проводила поховання. [PERSON] була одинокою, сім`ї не мала. Згідно довідок, виданих Виноградським старостинським округом 27.09.2024 №2-227, №2-228 у заповіті за реєстровим №4 від 14.02.2001 року, складеному [PERSON] та посвідченому [PERSON] , секретарем Виноградської сільської ради допущено помилку у по батькові « [PERSON] » замість « [PERSON] »; державні акти на земельні ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва (пай) серії ІФ №111861 та ІФ №111862 фактично були видані [PERSON] . [PERSON] на території села Виноград не проживала. Копіями Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії ІФ № 111862, ІФ №111861, виданих 01.03.2006 Городенківською РДА на підставі розпорядження Городенківської РДА №475 від 14.12.2005, стверджується, що власником земельних ділянок площами 0,1064, 1,0607 га, розташованих на території Виноградської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є [PERSON] . На підтвердження факту належності [PERSON] державних актів на право приватної власності на землю заявниця додала лист МХП Перспектив щодо укладених договорів оренди земельних ділянок, копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, копії облікової картки об`єкта погосподарського обліку. Рішенням Городенківського районного суду від 26.02.2016, яке набрало законної сили 09.03.2016 року, встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , належить свідоцтво на право власності на домоволодіння по [ADDRESS] . Отже, суд, враховуючи досліджені докази, підтвердження різного зазначення у документах по батькові спадкодавиці [PERSON] ( [PERSON] , [PERSON] ), той факт, що встановлення належності померлій документів має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати права спадкоємиці, оскільки іншого порядку встановлення факту належності особі, яка померла, правовстановлюючого документу, окрім судового, не встановлено, відсутність спору про право, вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved