Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

19 серпня 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 28.10.1994 року між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] було укладено шлюб. У зазначеному шлюбі [INFO] народився син - [PERSON] . Батьком [PERSON] було зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] 20.11.1996 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу між батьками позивача, батьком [PERSON] 19.04.2011 року була надана згода на зміну прізвища сина з [PERSON] на [PERSON] . 19.07.2002 року гр. [PERSON] одружилася з гр. [PERSON] . Рішенням Фастівського міського суду Київської області від 09.10.2002 року заяву [PERSON] про усиновлення задоволено. Усиновлено неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , батьком дитини зазначено [PERSON] , по батькові зазначено [PERSON] . 26.12.2008 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2009 року усиновлення [PERSON] - [PERSON] скасовано. 14.12.2011 року відділом РАЦС Фастівського МУЮ Київської області видано свідоцтво про народження [PERSON] , де батьком зазначено [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Позивач також зазначає, що з дитинства позивач знає, що його біологічним батьком є відповідач, [PERSON] . Після розлучення матері позивача зі [PERSON] та скасування усиновлення, відносини між позивачем та відповідачем почали з часом відновлюватися. На даний час, між сторонами існують дружні стосунки, між ними присутня взаємна любов, повага. Позивач турбується про свого батька, цікавиться його здоров`ям, забезпечує проходження лікування у медичних закладах тощо, всіляко підтримує його. Відповідач у свою чергу по відношенню до позивача відповідально виконує усі батьківські обов`язки. Між сторонами наявні міцні сімейні відносини, проживають спільно, ведуть спільний побут, господарство. Спілкування між матір`ю позивача та відповідачем відновилося, теплі дружні відносини переросли у кохання і 30.08.2022 року відповідач зареєстрував шлюб з матір`ю позивача. За таких обставин, позивач зазначає про наявність необхідності офіційно встановити батьківство [PERSON] по відношенню до нього як сина. Позивач має за мету встановити своє дійсне походження, визначити правдиву інформацію хто є його біологічним батьком і привести документи про своє народження у відповідність. Це становить важливий аспект у житті позивача. На підставі викладеного, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] та зобов`язати Фастівський міськрайонний відділ ДРАЦС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) ГТУЮ внести зміни до актового запису № 383 від 10.09.1996 року, вчинений відділом РАЦС Фастівського МУЮ Київської області, про народженнядитини - [PERSON] , [INFO] , вказавши в графі батько - [PERSON] , [INFO] , громадянина України. 27 серпня 2024 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.09.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, та зазначив, що дійсно є біологічним батьком дитини, просив позовні вимоги задовольнити. Третя особа - [PERSON] , проти позову не заперечувала і суду пояснила, що дійсно позивач є її з відповідачем [PERSON] сином. Просила задовольнити позовні вимоги. Представник Фастівського відділу ДРАЦС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надали лист в якому просять справу слухати у їх відсутність, проти позовних вимог не заперечують. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Згідно повторного свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київської області від 14.12.2011 року, батьками [PERSON] записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений в тому числі і самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів постанова Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved