Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Лосинівської селищної ради Чернігівської області про визначення додаткового строку в 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Гармащина Ніжинського району. Позов обгрунтований тим, що позивач, постійне місце проживання якої в м.Харків, не знала про наявність спадкового майна після матері, тільки восени 2023 року при перебиранні документів після матері виявила державний акт на земельну ділянку, також вважала, що під час воєнного стану строк для прийняття спадщини становить 10 місяців, що є поважними причинами для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після матері, інші спадкоємці відсутні. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року за результатами підготовчого провадження, під час якого відзив чи заперечення відповідачем не подані, справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до заяви від 05 серпня 2024 року позивач [PERSON] позов підтримує, судовий розгляд просить провести за відсутності. Відповідно до заяви від 09 жовтня 2024 року представник відповідача Лосинівської селищної ради Чернігівської області Стрілець А.О. просить справу розглянути за відсутності та прийняти рішення згідно з чинним законодавством. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с.Гармащина Ніжинського району Чернігівської області, і яка згідно з довідкою №47 Лосинівської селищної ради Ніжинського району від 13 лютого 2024 року на час смерті була зареєстрована і проживала сама в [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру… від 08 липня 2024 року інформація щодо спадкової справи після [PERSON] відсутня. Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Кравченко А. від 22 травня 2024 року [PERSON] пропущений 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після [PERSON] .. \~ \~ \~ \~За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). \~ \~ \~ \~Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). \~ \~ \~ \~Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що зареєстроване та фактичне місце проживання позивача [PERSON] в м.Харкові, яка після смерті матері [PERSON] [INFO] в с.Гармащина Ніжинського району після визначеного 6-місячного строку для прийняття спадщини дізналась про наявність спадкового майна-земельної ділянки згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №014336, що станом на час розгляду справи відповідачем не спростовано, також після смерті матері станом на час пред"явлення позову 11 червня 2024 року сплило 16 місяців, зокрема і в умовах воєнного стану і в умовах безпосередніх війскових дій в м.Харків, що є загальновідомим фактом, що об"єктивно стало перешкодою у своєчасному поданні нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що в сукупності є поважними причинами, у зв`язку з чим судом встановлені підстави для задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку терміном в два місяці для подання відповідної заяви до нотаріуса. Відомості з відповідними доказами щодо осіб, які були зареєстровані чи фактично проживали разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, інших осіб, які у встановленому порядку здійснили дії по прийняттю її спадщини,-сторонами суду не подані. Також судом враховуються положення ст.2 ЦПК України-завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Як зазначив\~Європейський суд з прав людини при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог. Аналіз практики Верховного Суду показує, що, окрім принципів цивільного права- справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Також при розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Встановлені судом обставини, які є підставою для задоволення позову, сторонами не\~спростовувались і\~не заперечувались,\~судом надана можливість відповідачу представити свою позицію по справі за умов, які не ставлять його в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною.

Outcome: approved