Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

ТОВ «ФК\~ «Еліт Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 09.11.2017 року між АТ «Альфа -Банк» та [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200 000 грн на споживчі потреби з відсотковою ставкою 26 % річних. В подальшому між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача на суму 65 137,53 грн. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання за договором, чим порушує його умови, просить суд стягнути із відповідача на його користь 65 137,53 грн заборгованості за кредитним договором, судовий збір в сумі 3028,00 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7 100,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав розглянути справу без участі представника банку, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, однак в судове засідання жодного разу не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, клопотань, про розгляд справи у його відсутності не надавав. Зважаючи на вказане, суд, згідно положень ст. 280 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до такого висновку: Судом встановлено, що 09.11.2017 року між АТ «Альфа -Банк» та [PERSON] було підписано оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200 000 грн на споживчі потреби з відсотковою ставкою 26 % річних, яка разом з паспортом споживчого кредиту складає кредитний договір (а.с.6-7). 20 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та АТ «Альфа-Банк» укладено договір факторингу № 4, у відповідності до умов якого, АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить АТ «Альфа-Банк», а товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с.9-13). Відповідно до додатку 1-1 до договору факторингу №4 від 20.09.2021 характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»» набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 65 137,53 грн. (а.с.14-16). Користуючись кредитними коштами, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 20.12.2021 року сума заборгованості за кредитом загалом складає 65 137,53 грн, що підтверджується розрахунком. (а.с.28) Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитними договорами вбачається, що відповідач не погасив узяті ним кредити, не сплатив відсотки, а тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства заборгованість в сумі 65 137,53 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Судом встановлено, що позивач належним чином виконав зобов`язання щодо надання грошових коштів. Відповідач не надав до суду сукупності належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань за Кредитним договором, не спростував наданий позивачем розрахунок суми заборгованості. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. При зверненні з позовом у позовній заяві позивачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7100,00 грн. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 05.10.2023 року ТОВ «ФК» Еліт Фінанс» уклало договір про надання правової допомоги № 05/10-03 з ТОВ «ФК «Еліт фінанс» та за п. 3.1. вказаного договору сторони погодили, що вартість наданих виконавцем послуг встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 1000 грн. Конкретні суми до оплати наводяться у Акті (актах) наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених із клієнтом (а.с.29-30) Згідно акту приймання-передачу виконаних робіт від 07.03.2024 р. загальна вартість наданої правової допомоги склала 7100 грн. 00 коп. та включає: первинну консультацію (1 год.) - 1000,00 грн, правовий аналіз наявних документів у замовника по справі (3 години) - 3000 грн. 00 коп., підготовка та подання позовної заяви (3,1 годин) - 3100,00 грн. (а.с.31). Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачем не подана. При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення не подано іншою стороною. Тому відсутні передбачені ст. 137 ЦПК України підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1,\~ п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7100 грн. 00 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved