Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову вказує, що [INFO] померла її баба [PERSON] . [INFO] в с. Розваж Золочівського району Львівської області помер її дід [PERSON] , останній залишив заповіт від 08.04.1996 року, за яким все своє майно залишив відповідачці [PERSON] , яка у спадщину не вступала, і від спадкового майна відмовилась. Спадщину після [PERSON] прийняла його донька його донька [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняла позивачка [PERSON] . На момент смерті [PERSON] діяв цивільний кодекс - 1963 року. Спадщина після померлого була прийнята в силу статті 549 ЦК України (1963року), оскільки на момент смерті спадкодавця з ним проживала [PERSON] , та залишилась проживати після її смерті, тому у 6-ти місячний строк вступила в управління та володіння майном померлого, взявши в користування його речі домашньої обстановки та вжитку. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої в 6-ти місячний строк та претендували на спірне майно, чи заявили б у встановленому законом порядку про своє право на спадкування вказаної земельної ділянки, немає. З тих підстав просить позов задовільнити, оскільки жодним іншим чином успадкувати майно баби та діда вона не може. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписуючими засобами не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] . Згідно заповіту від 08.04.1996 року [PERSON] все своє майно на день смерті заповів [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] є внучкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , та серії [NUMBER] . Як вбачається із витягів із Спадкового реєстру, інформація після смерті [PERSON] , та [PERSON] відсутня, що свідчить про те, що ніхто із можливих спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно довідки № 157 від 07.03.2024 року, виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області, підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який [INFO] року, було с. Розваж Золочівського району Львівської області. Згідно довідки № 158 від 07.03.2024 року, виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області, підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON] яка померла [INFO] , було с. Розваж Золочівського району Львівської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , яка проживала однією сім`єю із спадкодавицею- своєю матір"ю. Згідно копії державного акту серії ЛВ № 084594, [PERSON] на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 01.03.2004 року № 78, є власником земельної ділянки площею 1,9328 га, яка складається із земельних ділянок: площею 1,1947 га та площею 0,7381 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Білокамінської сільської ради Золочівського району Львівської області. Згідно копії державного акту серії ЛВ № 084595 [PERSON] на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 01.03.2004 року № 78, є власником земельної ділянки площею 2,3854 га, яка складається із земельних ділянок: площею 1,6052 га та площею 0,7802 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і розташована на території Білокамінської сільської ради Золочівського району Львівської області. Таким чином, сумніву в наявності спадкового права в позивачки немає. А відтак, позивачка є внучкою померлих [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 549 ЦК Української РСР, 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася 12.10.1998, на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідачі позов визнали до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивачка має право на спадкування майна після смерті баби та діда як спадкоємець за законом, спадщину фактично прийняла, відсутність інформації про осіб, які фактично прийняли спадщину та /або звернулися з відповідною заявою про прийняття спадщини, відсутність у позивачки оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved