Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, заінтересована особа: Харківський ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ). Заяву обґрунтувала наступним. Її батьки проживають в Запорізькій області і від початку військової агресії Російської Федерації проти України знаходяться під окупацією. [INFO] у тимчасово окупованому селищі Приазовське, Приазовського району, Запорізької області помер її тато [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Вона є спадкоємицею за законом. Для прийняття спадщини після його смерті їй необхідно надати нотаріусу свідоцтво про смерть. Отримати свідоцтво про смерть у відділі РАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». З метою отримання свідоцтва про смерть батька вона звернулася до ХАРКІВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЙ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, де їй в усному порядку було відмовлено у державній реєстрації смерті та рекомендовано звернутись до суду. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (в редакції Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 26 серпня 2022 року №193) затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Зазначеним Наказом визначено, що населений пункт селище Приазовське Запорізької області, де помер та похований [PERSON] , знаходиться в тимчасовій окупації. Відповідно діяльність державних органів влади України, в тому числі органів (установ) державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється. Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразком чинного законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть у встановленому порядку не є можливим. Просила встановити факт смерті [PERSON] чоловічої статі, дата народження: [INFO] , місце народження: Україна, Хмельницька область, Волочиський район с. Гречана, громадянство України, який при житті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , місце смерті м. Мелітополь, Запорізька область, Україна, дата смерті: [INFO] . Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа Харківський ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) не направила свого представника для участі у судовому засіданні, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки представника до суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Положеннями ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України унормовано, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Частиною 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства Юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть (розділ IIІ глави 5 пункт 1 Правил). Статтею 317 ЦПК України, передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Заявниця є донькою померлого, що вбачається з наступного. За свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Куп`янським відділом ЗАГС Харківської області, [PERSON] народилася [INFO] . Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Нововодолазьким відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 16 листопада 1996 року, актовий запис № 105. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку та дружини - [PERSON] . На підтвердження факту смерті батька заявницею надано копію довідки про смерть № С-00727, виданої Територіальним відділом РАЦС Приазовського району Управління РАЦС Запорізької області 25 вересня 2024 року, з якої вбачається наступне: « [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Мелітополь Запорізької області. Причина смерті: Перфоративна язва шлунку, язвова хвороба шлунку», та копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 вересня 2024 року Територіальним відділом РАЦС Приазовського району Управління РАЦС Запорізької області 99000011, з якого вбачається наступне: « [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Мелітополь Запорізької області, про що 25 вересня 2024 року складений актовий запис про смерть № 170249900001100383005». Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-1Х від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому Указами Президента України, затвердженими Законами України воєнний стан неодноразово був продовжений і діяв в Україні на момент звернення заявниці до суду. Таким чином, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану. Окрім того, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, станом на момент смерті батька 22 вересня 2024 року Мелітопольська міська територіальна громада (Запорізька область) є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Згідно з термінами, визначеними у п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - є частина території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України№ 1207-VII, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Положеннями ч. 2 ст. 9 Закону України № 1207-УІІ будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану (ч. 3 ст. 9 Закону України № 1207-УІІ). Ураховуючи, що смерть [PERSON] сталася на тимчасово окупованій території, заявник з об`єктивних причин не має змоги надати документи, передбачені законом для реєстрації смерті, тобто для проведення державної реєстрації смерті є об`єктивні перешкоди. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів по справі необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Ураховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, як доказам у справі. За цих обставин, суд приймає надані заявником медичні документи та свідоцтво про смерть як доказ смерті [PERSON] , не дивлячись на те, що Територіальний відділ РАЦС Приазовського району Управління РАЦС Запорізької області знаходиться на території де органи державної влади України тимчасово не здійснювали свої повноваження. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Беручи до уваги, що встановлення факту смерті має юридичне значення для заявника, оскільки дозволить використати право на реєстрацію смерті та отримання свідоцтва про смерть на території України, де органи влади здійснюють свої повноваження, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved