Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 1686, зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач з відповідачем мають різні погляди на життя, шлюб та інші цінності, виявилась несумісність їх характерів. Позивач вимушена порушити перед судом питання про розірвання шлюбу з відповідачем. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у справі визначено суддю Чорнуху Ю.В. Ухвалою суду від 06.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання. Учасники справи у судові засідання не з`являлись, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Позивач подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, повідомила про відсутність згоди на примирення та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи положення ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються, відповідно до ч. 3 ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Приписами ч. 1 ст.\~21\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.2-3\~ст. 56 СК України). Згідно ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували 26.07.2021 року шлюб, про що 26.07.2021 складено відповідний актовий запис № 1686. Шлюб зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що після реєстрації шлюбу прізвище: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . [PERSON] виявила бажання розірвати шлюб з [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини,дитини з інвалідністю обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановив суд, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Позивач підстав для примирення не вбачає, відповідач не звертався до суду із вимогами про надання часу на примирення. Суд вважає, що бажання й право кожного із подружжя на розірвання шлюбу не може бути порушено. З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2\~ст. 114 СК України). Згідно ч.ч. 2,3\~ст. 115 СК України\~рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатила судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 1211,20 гривень. Суд встановив при відкритті провадження у справі факт зарахування суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат по оплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved