Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися через втрату взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя та його планування, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, та просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 02 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Представник позивача у позовній заяві просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив причини неявки, відзиву на позов не подав. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною четвертою статті 223 ЦПК України установлено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення таких причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути в порядку заочного розгляду цивільну справу за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (стаття 51 Конституції України). Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 02 липня 2021 року, про що Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зроблено актовий запис № 282. Відповідно до положень статей 105, 110, 112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Згідно пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинені, тому аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя не веде спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим, а отже з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що в поданій до суду заяві позивач висловила бажання залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй вказане прізвище. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, тому, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням вищезазначеного вважає можливим відшкодувати позивачу за рахунок відповідача понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved