Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

08 листопада 2024 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , в якій просить визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: 1) заборонити [PERSON] , [INFO] , перебувати в місці, де проживає [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; 2) заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; 3) заборонити [PERSON] , [INFO] , вести з [PERSON] , [INFO] , листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців; 4) заборонити [PERSON] , [INFO] , особисто або через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців. В обґрунтування заяви заявник вказує, що є дружиною [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач систематично вчиняє щодо заявника психологічне та фізичне насильство, ображає словесно, погрожує фізичною розправою, що становить небезпеку для її життя та здоров`я, тому вона змушена була звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Поведінка кривдника є неадекватною, він постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, переслідує заявницю, принижує та залякує. Насильство відбувається при їхній дочці, що впливає на її фізичне і ментальне здоров`я. Терміновим заборонним приписом від 11 жовтня 2024 року стосовно [PERSON] визначено обмеження його прав відносно [PERSON] строком на 10 діб, а саме: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Оскільки після винесення припису [PERSON] не змінив свою поведінку, у заявника виникла необхідність звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису (а.с. 1-2). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 листопада 2024 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 8-9) Ухвалою суду від 08 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі (а.с.10-11). Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги заяви у повному обсязі, просила задовольнити заяву. У судове засідання заінтересована особа [PERSON] не прибув, але подав до суду заяву, в якій просить відмовити у задоволенні заяви,оскільки така заява є безпідставною та надуманою. Вказує, що з 10 березня 2022 року перебуває на військовій службі. До лютого 2023 року вдома не був, у питанні виховання дітей поклався на дружину. Вперше приїхав у відпусту 22 січня 2023 року. Прибувши до квартири, побачив жахливу картину, повний безлад, гори брудної посуди та білизни, жахливі умови для проживання малолітньої дитини. Дружина через зловживання алкоголем знаходилася в неадекватному стані, через що був змушений викликати швидку допомогу. Протягом трьох місяців відмивав квартиру для можливості проживання дітей. Після закінчення відпустки повернувся на фронт та у жовтні знову приїхав у відпустку. Обидва рази звертався до Служби у справах дітей, працівниками якої складалися відповідні висновки. Причиною звернення було неналежне виховання дружиною дітей. Також дружина зловживала алкоголем, внаслідок чого застосовувала фізичну силу до сина [PERSON] , який пішов з дому. Через зловживання алкоголем дружина не займається вихованням дочки, не готує їжу, не слідкує за сезонним одягом, не доглядає, не дбає за стан здоров`я дитини. Через таку поведінку дружини він змушений був неодноразово звертатися до Служби у справах дітей, про що останньою складалися відповідні акти обстеження житлово-побутових умов та висновок оцінки потреб сім`ї. З [INFO] дочку зі школи забирає його мама [PERSON] , якій 76 років та піклується нею. Старшого сина дружина вигнала і він проживає окремо. З 02 по 25 жовтня 2024 року він приїхав додому у відпустку. Приїхавши додому побачив, що для дитини відсутня їжа. На кухні гори брудної посуди, у всіх кімнатах атисанітарія, брудно. Все це він зафіксував на відео та викликав працівників поліції. Протягом відпустки він наводив у квартирі порядок, займався вихованням дочки, готував їй їжу. [PERSON] не заперечує, що із дружиною під час його відпустки виникають сварки через її неналежне виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої дочки на період його знаходження на фронті. (а.с.23-25).Відповідно до частини першої-другої статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Враховуючи вимоги статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України щодо часових меж розгляду справи про видачу обмежувального припису, оскільки судом було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на недопущення порушення прав будь-кого з учасників судового провадження, враховуючи, що заборони розгляду такого роду заяв за відсутності належним чином повідомлених учасників справи немає, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи з постановленням рішення на підставі положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд, заслухавши пояснення заявника, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 5). 11 жовтня 2024 року стосовно [PERSON] , [INFO] , складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 10 діб (а.с. 6). [PERSON] призваний на військову службу за мобілізацією (а.с. 27-28). Основним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з видачі обмежувального припису, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII), який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до пунктів 2, 3, 7, 8 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII: дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала дитина), особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства; домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала особа), особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; Основними засадами запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема, є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд; належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству (стаття 4 Закону № 2229-VIII). Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 Закону № 2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 2229-VIII, право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи опікун, орган опіки та піклування. Згідно з пунктом 3 статті 350-2 Цивільного процесуального кодексу України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, у випадках, визначених Законом № 2229-VIII. Відповідно до частини другої статті 26 Закону № 2229-VIII, обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, яке невідоме кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (частина третя статті 26 Закону № 2229-VIII). Згідно з частиною четвертою статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі № 754/11171/19 (провадження № 61-21971св19) зазначено, що при вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 29 серпня 2019 року у справі № 640/23804/18 та від 02 вересня 2020 року у справі № 635/4854/19-ц. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні питання щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства суд має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Судом встановлено, що заявник як на підставу для видачі обмежувального припису посилається на наявність термінового заборонного припису від 11 жовтня 2024 року стосовно [PERSON] строком на 10 діб. У судовому засіданні заявник підтвердила, що її чоловік мобілізований та приїжджає на відпустку додому, наступні шість місяців він знову також буде проходити військову службу. Судом був досліджений відеозапис (а.с. 7), проте з даного доказу неможливо встановити вчинення будь-яких форм домашнього насильства. Суд зазначає, що сам факт звернення заявниці до органів поліції та винесення заборонного припису не є безумовною підставою для застосування судом до [PERSON] спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Водночас наявність спору щодо стягнення аліментів, способів і порядку виховання дітей не може бути достатньою правовою підставою для видачі обмежувального припису. За таких обставин суд вважає, що відсутні ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві щодо заявника, оскільки її чоловік служить у Збройних Силах України, сам факт звернення заявника до правоохоронних органів із заявою свідчить про наявність тривалого конфлікту між заявником та [PERSON] , але не підтверджує, що наявні ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом\~№ 2229-VIII. Беручи до уваги наведені обставини, співставляючи інтереси учасників справи, враховуючи суспільні інтереси, суд приходить до переконання, що заявник не надала суду\~належних й допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення домашнього насильства щодо неї, а також ризиків, які можуть настати у майбутньому у зв`язку із невчиненням щодо останнього обмежувального припису, що є її процесуальним обов`язком у силу статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог заяви у повному обсязі.

Outcome: dismissed