Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

10 жовтня 2024 року до суду звернувся заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 29\~травня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.\~2 ст. 286 КК України. Зазначеним вироком встановлено, що [INFO] [PERSON] , керуючи автомобілем, неправильно оцінив дорожню обстановку та, не переконавшись у безпеці своїх дій, здійснив маневр повороту ліворуч та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з велосипедом під керуванням [PERSON] , який вже на той момент рухався своєю смугою руху в зустрічному напрямку, в результаті чого [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] у період з 08\~вересня 2023 року до 09\~вересня 2023 року (1 ліжко-день) перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Прилуцька центральна міська лікарня», а в період з 09\~вересня 2023 року до 04\~жовтня 2023 року (25 ліжко-днів) - на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради. На лікування потерпілого від кримінального правопорушення державою затрачено кошти у сумі 90\~979,39 грн, з яких: 884,85 грн за рахунок коштів Прилуцького місцевого бюджету; 2\~275,96 за рахунок коштів Чернігівського обласного бюджету та 87\~818,56 грн за рахунок коштів державного бюджету (Національної служби здоров`я України). Зважаючи на те, що посадові особи Національної служби здоров`я України, Чернігівської обласної ради та Прилуцької міської ради не здійснили заходів щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, а відповідач не відшкодував вказані витрати в добровільному порядку, прокурор просить стягнути зі [PERSON] на користь місцевого, обласного та державного бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 90\~979,39 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 18\~жовтня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду на 18\~листопада 2024 року. Прокурор Прилуцької окружної прокуратури Пуць Т.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Національна служба здоров`я України свого представника в судове засідання не направила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 138), подали клопотання про розгляд справи без їх участі, в якому позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити (а.с.\~132). Чернігівська обласна рада свого представника в судове засідання не направила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 137). Від представника Прилуцької міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, в якому позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити (а.с.\~130). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, зважаючи на що просив стягнути з нього 50% судового збору. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради та Комунальне некомерційне підприємство «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради, своїх представників у судове засідання також не направили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 135, 141). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 29\~травня 2024 року, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.\~2 ст.\~286 КК України, і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки, та на підставі ст.ст.\~75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки (а.с. 21-22). Відповідно до зазначеного вироку [PERSON] засуджений за те, що керуючи автомобілем, неправильно оцінив дорожню обстановку та, не переконавшись у безпеці своїх дій, здійснив маневр повороту ліворуч та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з велосипедом під керуванням [PERSON] , який вже на той момент рухався своєю смугою руху в зустрічному напрямку, в результаті чого [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] у період з 08\~вересня 2023 року до 09\~вересня 2023 року (1 ліжко-день) перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Прилуцька центральна міська лікарня», а в період з 09\~вересня 2023 року до 04\~жовтня 2023 року (25 ліжко-днів) - на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради. За підрахунками КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Чернігівської обласної ради вартість одного ліжко-дня в ортопедо-травматичному відділенні у вересні 2023 року становить 1\~779,78 грн, з яких кошти НСЗУ 894,93 грн, а кошти місцевого бюджету - 884,85 грн (а.с.\~26). З інформації щодо вартості лікування потерпілого в КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Чернігівської обласної ради за вересень-жовтень 2023 року вбачається, що хворий [PERSON] перебував на лікуванні в анестезіологічному відділенні з 09 вересня 2023 року по 14 вересня 2023 року, нейрохірургічному відділенні з 14 вересня 2023 року по 19 вересня 2023 року, ортопедо-травматологічному відділенні з 19 вересня 2023 року по 04 жовтня 2023 року, а всього 25 днів (а.с.\~50, 52-53). Вартість 1 ліжко-дня в анестезіологічному відділенні у вересні 2023 року 9\~910,13 грн, за 5 (п`ять) ліжко-днів 49\~550,65 грн. Вартість 1 ліжко-дня в нейрохірургічному відділенні у вересні 2023 року 1\~610,91 грн, за 5 (п`ять) ліжко-днів 8\~054,55 грн. Вартість 1 ліжко-дня в ортопедо-травматологічному відділенні у вересні 2023 року 1\~896,01 грн, за 11 (одинадцять) ліжко-днів 20\~856,11 грн. Вартість 1 ліжко-дня в ортопедо-травматологічному відділенні у жовтні 2023 року 2\~684,57 грн, за 4 (чотири) дні 10\~738,28 грн. Вартість всього лікування (25 днів) 88\~199,59 грн, з них за рахунок державного бюджету 86\~923,63 грн, за рахунок місцевого (обласного) бюджету 2\~275,96 грн. Отже, загалом на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] державою затрачено кошти у сумі 90\~979,39 грн, з яких: 884,85 грн за рахунок коштів Прилуцького місцевого бюджету; 2\~275,96 за рахунок коштів Чернігівського обласного бюджету та 87\~818,56 грн за рахунок коштів державного бюджету (Національної служби здоров`я України). Відповідно до ч.\~6 ст.\~82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як передбачає ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 3 Постанови № 11 Пленуму Верховного суду України від 07\~липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №\~545 від 16\~липня 1993 року. Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши всі обставини по справі, зважаючи на те, що вина відповідача [PERSON] у заподіянні потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень є доведеною та доказуванню не підлягає, а позивачами підтверджені витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, що не було спростовано відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Оскільки згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Разом з тим, зважаючи на положення ч.\~1 ст.\~142 ЦПК України в частині повернення 50% суми судового збору при визнанні позову відповідачем, суд дійшов висновку, що потрібно стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, передбаченого п.п.\~1 п.\~1 ч.\~2 ст.\~4 Закону «Про судовий збір», що становить 1\~514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved