Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

03 вересня 2024 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 07 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 118. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Із початком повномасштабного вторгнення військ РФ на територію України відповідач разом із дитиною виїхала до країни агресора, після чого шлюбні відносини припинені. Позивач є військовослужбовцем ЗСУ й не може перебувати у будь-яких стосунках з особою, що підтримує бойові дії в Україні. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 09 вересня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Кушнаренко Д.В. у судове засідання не з`явились, натомість в матеріалах справи наявна заява позивача в якій останній просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 07 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 118, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 28 серпня 2024 року Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За звернення до суду з даною позовною заявою позивачем [PERSON] понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень. Доказів понесення сторонами інших судових витрат, на час розгляду справи, суду не надано. Згідно з положеннями\~статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню, у відповідності до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved