Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на свою користь: матеріальну допомогу на оздоровлення при виході у відпустку за 2022 рік в розмірі 4641,00 грн; матеріальну допомогу на оздоровлення при виході у відпустку за 2023 рік в розмірі 5307,50 грн; грошову винагороду у розмірі 100% посадового окладу (місячної тарифної ставки) з нагоди настання ювілейної дати в житті в розмірі 11086,25 грн; середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні в зв`язку з виходом на пенсію за віком в розмірі по день ухвалення судового рішення та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що у період з 12.10.2004 по 25.08.2023 знаходився у трудових відносинах з АТ «Укрзалізниця», працюючи на посаді старшого стрільця 5 розряду команди воєнізованої охорони ст.Знам`янка виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» та був звільнений з вказаної посади у зв`язку з отриманням права виходу на пенсію за віком. При звільненні була передбачена виплата грошової винагороди, в розмірі 100% посадового окладу, з нагоди настання ювілейної дати в житті, однак, на момент звернення до суду, вказана виплата так і не виплачена. Також не виплачені передбачені колективним договором виплати одноразової допомоги на оздоровлення при виході у відпустку за 2022 та 2023 роки. Оскільки, відповідач не провів повний розрахунок з ним при звільненні, тож, позивач, вважаючи, що його права порушені звернувся до суду з даним позовом. Також подав заяву про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав, яку аргументував відсутністю відомостей про внесення змін до ст.233 КЗпП України в частині обмеження строку звернення до суду та спробами вирішити спір мирним шляхом. У подальшому, вже прийнявши рішення про звернення до суду з позовом та звернувшись до роботодавця для отримання необхідних для звернення до суду документів, отримав необхідні документи лише 12.03.2024 Відповідач надав відзив на позов, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Так, надана позивачем копія колективного договору укладеного між адміністрацією і профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони на 2011-2015 не є належним та допустимим доказом, оскільки, в силу ч.5 ст.9 ЗУ «Про колективні договорі і угоди» зазначено, що у разі зміни власника, реорганізації юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) умови колективного договору діють протягом строку, на який його укладено, але не більше одного року, якщо сторони не домовилися про інше. Спільна постанова керівництва виробничого підрозділу "Знам`янський загін воєнізованої охорони" та профспілкового комітету Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони від 05.01.2023 № 12-к/НОР-3-К/1 «Про продовження дії колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони» про узгодження продовження дії колективного договору на 2023 рік, в силу вимог ст.9 ЗУ «Про колективні договори і угоди» та ст.17 КЗпП України, враховуючи запровадження правового режиму воєнного стану на території України, зупинення поновлень положень колективного договору та продовження дії колективного договору потрібно оформлювати належними локальними документами. Не є достатнім і не буде вважатися законним факт продовження дії колективного договору без жодного локального рішення (наказу або розпорядження) Позивач не надав жодного документа у вигляді наказу про продовження дії колективного договору на 2022 та 2023 роки, який було б укладено між адміністрацією і профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони на 2011-2015, за підписом начальника виробничого підрозділу "Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії "Відомча воєнізована охорона" АТ "Українська візниця". Крім того, 24.03.2022 набрав чинності Закон України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", частина друга статті 1 якого передбачає, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43,44 Конституції України. Стаття 11 зазначеного Закону встановлює, що на період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця. При цьому вказаний Закон та інші нормативно-правові акти не встановлюють у якій саме формі має виражатися ініціатива роботодавця щодо зупинення дії окремих положень колективного договору. Відповідно до підпункту 1.1.4 пункту 1.1 витягу з протоколу №Ц-54/31 AT "Укрзалізниця" від 14.03.2022 прийнято рішення, що "інші додаткові виплати, передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги, призупинити. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та на поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплати яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики". На підтвердження зазначеного, у спільному листі AT "Укрзалізниця" та Професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України від 06.09.2022 №Ц-3-91 1459/ЦПроф/30-22 наголошується, що на період дії правого режиму воєнного стану в Україні призупинено виплати, передбачені Галузевою угодою, колективними договорами, зокрема одноразової матеріальної допомоги залежно від стажу роботи в галузі при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, а також додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті. Наказом виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» №НОР302/352 від 04.10.2022, який узгоджено головою профкому [PERSON] , виплату призначеної матеріальної допомоги на оздоровлення ( [PERSON] №29 списку) на 2022 рік з відтермінуванням на підставі рішення №Ц-54/31 від 14.03.2022. Згідно з протоколом №НОР-3-16/109 засідання комісії з питань оплати праці працівників виробничого підрозділу "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії Відомча воєнізована охорона" АТ "Українська залізниця" від 27.07.2023 комісія ухвалила виділити матеріальну допомогу на оздоровлення працівникам загону ( [PERSON] № 28 списку) на 2023 рік з відтермінуванням на підставі рішення № Ц-54/31 від 14.03.2022. Таким чином в наказі (розпорядженні) №77/в від 19.08.2022 про надання відпустки в наказі (розпорядженні) №544/в від 07.07.2023 про надання відпустки зазначено, що [PERSON] надається матеріальна допомога на оздоровлення, при цьому виплату матеріальної допомоги вирішено провести після окремого рішення правління. Станом на 06.06.2024 правлінням AT "Укрзалізниця" не приймалося рішення про надання (виплату) матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам АТ «Українська залізниця» загалом та [PERSON] зокрема. Згідно з протоколом №НОР-3-16/126 від 24.08.2023 засідання комісії з питань оплати праці працівників виробничого підрозділу "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії "Відомча воєнізована охорона" АТ "Українська залізниця" рішенням комісії виплату [PERSON] одноразового заохочення до ювілейної дати вирішено не здійснювати до окремого рішення правління. Тобто, навіть за умови дії Колективного договору укладеного між адміністрацією виробничого підрозділу "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії "Відомча воєнізована охорона" АТ "Українська залізниця" та Первинною профспілковою організацією ВП "Знам`янський загін воєнізованої охорони" у роботодавця була законна підстава не виплачувати позивачеві матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічних відпусток та виплати грошової винагороди у розмірі 100% посадового окладу (місячної тарифної ставки), з нагоди настання ювілейної дати в житті. В силу ст.68 Конституції України, зважаючи на те, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, працював заступником начальника Знам`янського міського управління юстиції Кіровоградської області відсутні підстави для поновлення позивачу строку звернення до суду з даним позовом. Позивачем надано відповідь на відзив, згідно з якою останній звернув увагу на наступне. Діюче законодавство України, зокрема ст.17 КЗпП України, не містить норм або вимог, які б передбачали необхідність документального оформлення продовження дії колективного договору локальним документом у вигляді наказу (розпорядження). Водночас, з огляду на те, що колективний договір, це угода, яка укладається між власником або уповноваженим органом (особою) і профспілкою, яка представником трудового колективу, та є результатом соціального партнерства та діалогу на локальному рівні, то тільки сторони які уклали цю угоду мають повноваження щодо визначення порядку її пролонгації та дії Колективного договору. Відповідно до п.2 ст.2 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон №2136) на період дії воєнного стану на період дії воєнного стану дійсно введено обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтями 43,44 Конституції України. Проте, норми вищезазначеного Закону не можуть бути підставою для нездійснення повного розрахунку при звільненні, оскільки відповідачем не враховано, що вказаний Закон №2136 не відміняє і не зупиняє дію норм ст.ст.116, 21 КЗпП України. Вказівка відповідача на рішення правління від 14.03.2022 №Ц-54/31 (Рішення правління) як правову підставу для не здійснення остаточного повного розрахунку при звільнення є безпідставними, оскільки відповідно до ст.11 Закону 2136 дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця, тобто, роботодавець має право, а не обов`язок ініціювати зупинення колективного договору, А відповідно до ст.3 ЗУ «Про колективні договори і угоди» роботодавець або уповноважений представник роботодавця може ініціювати зупинення окремих положень колективного договору перед іншою стороною, якою є первинна профспілкова організації і діє у відокремленому підрозділі юридичної особи, яким є виробничий (структурний) підрозділ «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» AT «Укрзалізниця» (далі - Загін). Такий порядок також визначає Міністерство економіки України, яке ініціювало прийняття Закону №2136, у своєму коментарі до зазначеного законодавчого акту. З огляду на те, що у Загоні діє колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони вбачається, що зупинення положень колективного договору може ініціювати адміністрація загону. Відповідачем не надано документального підтвердження такої ініціативи та результатів розгляду такої ініціативи. Тому, посилання на рішення правління є безпідставним, суперечить ст.22 Закону України «Про оплату праці» і вказане рішення прийнято всупереч вимог ч.1 ст.6 Закону України «Про колективні договори і угоди». В п.1.2.4 Рішення правління зазначено, що призупинено виплату додаткових виплат передбачених Галузевою угодою і колективними договорами структурних підрозділів, але відсутня норма, яка забороняє або призупиняє здійснення виплат працівникам Товариства при їх звільненні. Водночас, в п. 1.1.7 рішення зазначено, що з урахуванням вимог ст.15 ЗУ «Про оплату праці» оплату праці працівників необхідно здійснювати в першочерговому порядку. Оскільки виплата передбачена п. 4.11 колективного договору при звільненні на пенсію входить в структуру заробітної плати, її виплата повинна була бути проведена в першочерговому порядку. Закон України № 2136 набрав чинності лише 24.03.2022 року, а тому права ухвалювати рішення про призупинення додаткових виплат працівникам посилаючись на правовий режим воєнного стану, 14.03.2022 року, у правління AT «Укрзалізниця» не було, через відсутність зворотної дії у часі вказаного Закону. Відповідач безпідставно, всупереч вимог ст.116 КЗпП України в односторонньому порядку прийняв рішення щодо невиплати йому коштів, які йому належать відповідно до трудового договору. Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив позивача. Відповідно Закону України "Про соціальний діалог в Україні", ст.9 Закону України «Про колективні договори та угоди", Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", статей 17,18 Кодексу законів про працю України у випаду зміни власника, реорганізації юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) умови колективного договору діють протягом строку, на який його укладено, але не більше одного року. Вищезазначені зміни до ст.9 Закону України "Про колективні договори і угоди" та ст.17 КЗпП України внесені на підставі Закону №2253-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022. У період з 27.05.2022 по теперішній час адміністрація виробничого підрозділу служби воєнізованої охорони "Знам`янського загону воєнізованої охорони" та Первинна профспілкова організація ВП "Знам`янський загін воєнізованої охорони" не розпочали переговори про укладення нового чи внесення змін або доповнень в чинний колективний договір. Постанова керівництва виробничого підрозділу "Знам`янський загін воєнізованої охорони" та профспілкового комітету Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони від 05.01.2023 №12-к/НОР-3-К/1 Про продовження дії колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони на 2023 рік не оформлена наказом начальника виробничого підрозділу "Знам`янський загін воєнізованої охорони" філії "Відомча воєнізована охорона" акціонерного товариства "Українська залізниця". Таким чином положення Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського закону відомчої воєнізованої охорони на 2011 - 2015 роки втратило чинність з 28.05.2023. АТ "Українська залізниця" є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 p. N200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 p. N200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". АТ "Українська залізниця" у розумінні ст.74 ГК України є державним комерційним підприємством. AT "Укрзалізниця" є товариством, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83 "Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави". Законодавством України виплата матеріальної допомоги на оздоровлення передбачена лише для деяких категорій працівників. Працівники АТ "Українська залізниця" в переліки працівників, яким виплачується матеріальна допомога на оздоровлення передбачена законодавством України, не включені. Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам відповідача та виплати з нагоди настання ювілейної дати в житті передбачена колективними договорами AT "Укрзалізниця". Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень КЗпІІ України під час дії воєнного стану, введеного відповідно до ЗУ "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану". Згідно зч.1 ст.11 ЗУ "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" на період воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативою роботодавця. Як вбачається з п.3 Прикінцевих положень ЗУ "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", цей Закон діє з початку воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", та втрачає чинність з дня припинення або скасування воєнного стану. Указом Президента\~України "Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні"\~від 24.02.2022\~№ 64/2022,\~затвердженим ЗУ\~№2102-ІХ\~від 24.02.2022\~введено в\~Україні воєнний\~стан із\~05:30\~години 24.02.2022\~строком на\~30\~діб. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався шляхом внесення відповідних змін до вказаного Указу. Таким чином, відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15.03.2022, дія якого поширюється на правовідносини, що виникли з 24.02.2022, роботодавцю надається право в односторонньому порядку зупиняти окремі положення колективного договору на період воєнного стану. В зв`язку з цим, рішенням правління AT "Укрзалізниця" від 14.93.2022 (витяг з протоколу засідання правління AT "Укрзалізниця" № Ц-54/31 Ком.т.від 14.03.2022) було призупинено здійснення працівникам залізниці додаткових виплат, передбачених галузевою угодою та колективними договорами, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення та виплати з нагоди настання ювілейної дати в житті, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні. Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам AT "Укрзалізниця" призупинена на час дії воєнного стану, який діяв як на час подачі заяви позивача про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, так і на даний час, виконання цього обов`язку відновиться після закінчення або скасування воєнного стану. Відповідач не відмовляв позивачу у виплаті передбаченої колективним договором одноразової допомоги на оздоровлення та виплати з нагоди настання ювілейної дати в житті, нарахування суми матеріальної допомоги на оздоровлення позивачу не відбулось, оскільки наразі такі виплати призупинені та не здійснюються у цілому нікому з працівників AT "Укрзалізниця" що підтверджується протоколом №HOP-3-16/109 від 27.07.2023; наказом № НОР302/352 від 04.10.2022 га протоколом №HOP - 3 - 16/126 від 24.08.2023 . Відповідачем також подано заяву про застосування строку позовної давності та відмови у задоволенні позову, яка аргументована наступним. З наказом (розпорядженням) №77/в від 19.08.2022 про надання відпустки позивач ознайомився особисто 19.08.2022. З наказом (розпорядженням) №544/в від 07.07.2023 про надання відпустки позивач ознайомився особисто 07.07.2023. З наказом (розпорядженням) №295 ос від 21.08.2023 про припинення трудового договору (контракту) позивач особисто ознайомився 25.08.2023. При цьому звернувся до суду з даним позовом 22.05.2024, тобто після спливу встановленого ст.233 КЗпП України, що є підставою для застосування позовної давності та відмови у задоволенні позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору -виробничий підрозділ «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Українська залізниця», - [PERSON] , погодився з тим, що позивач має право на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення та виплати з нагоди настання ювілейної дати в житті, відповідні накази видано, інше поза його компетенцією. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Первинна профспілкова організація ВП «Знам`янський загін воєнізованої охорони» - [PERSON] позовні вимоги позивача вважав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а невиплату відповідачем належних позивачу при звільненні виплат та рішення правління відповідача про їх призупинення, вважає порушенням вимог чинного законодавства України, порушенням гарантій дотримання прав працівників щодо оплати праці, визначених колективним договором та погіршенням умов оплати праці в односторонньому порядку без внесення відповідних змін до колективного договору. Надав висновок експерта №056/174 від 25.09.2024 Українського бюро лінгвістичних експертиз, на замовлення Професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України від 12.08.2024, відповідно до якого, в контексті ст.11 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» для зупинення дії окремих положень колективного договору не достатньо одноосібної дії роботодавця, ініціатива роботодавця це лише перший крок для зупинення дії окремих положень колективного договору, при цьому рішення про зупинення дії окремих положень колективного договору не може бути прийняте роботодавцем одноосібно. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі № 9\-зп). Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ч. 1 ст. 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці "право на суд" охоплює три основні елементи: 1) наявність "суду", який встановлений відповідно до закону і відповідає вимогам незалежності і неупередженості; 2) наявність у суду достатньої\~компетенції\~для вирішення всіх аспектів спору чи обвинувачення, до яких застосовується ст. 6 Конвенції; 3) особа повинна мати\~доступ\~до такого суду. У своєму рішенні в справі "Голдер проти Сполученого Королівства", 1975 р. Суд відзначив: "Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду.\~ Згідно зі ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст.12\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Однак, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Судом встановлено, що\~в період з 12.10.2004 по 25.08.2023 [PERSON] перебував у трудових відносинах з АТ «Укрзалізниця», працюючи на посаді старшого стрільця 5 розряду команди воєнізованої охорони ст. Знам`янка виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця». Наказом виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» АТ «Укрзалізниця» №295/ос від 21.08.2023, [PERSON] було звільнено із займаної посади за ст.38 КЗпП України, у зв`язку з отриманням права виходу на пенсію за віком з 25.08.2023. Підстава: заява [PERSON] від 21.08.2023, ст.38 КЗпП України, Колективний договір на 2011-2015 роки з продовженням дії у 2023 році, протокол комісії з установлення трудового стажу у залізничній галузі та розміру одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію від 21.08.2023 №НОР-3-16/125. Визначено компенсувати за невикористані 9 днів відпустки: за особливий характер праці за днів 3, за період 12.10.2021-11.10.2022; за вислугу років, за днів 3, за період з 12.10.2021-11.10.2022; за вислугу років, за днів 3, за період 12.10.2022-25.08.2023. Колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони Одеської залізниці на 2011-2015 роки, спільною постановою керівництва виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» та профспілкового комітету ППО Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони №12-к/НОР-3-16/1 від 05.01.2023 продовжено на 2023 рік та до укладення нового колективного договору виробничого підрозділу і колективного договору філії «Відомча воєнізована охорона «АТ «Укрзалізниця». Пунктом 4.10.Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони Одеської залізниці на 2011-2015 роки, передбачено обов`язок, за письмовою заявою працівників надавати протягом року допомогу на оздоровлення, як правило під час чергової відпустки, в розмірі не менше 50% ставки чи посадового окладу, встановлених на дату звернення за допомогою. Наказом виробничого підрозділу №77/в про надання відпустки від 19.98.2022 [PERSON] дана відпустка за період роботи з 12.10.2021 по 11.10.2022 включно, всього 14 календарних днів на період з 01.09.2022 по 19.09.2022, погоджено виплату матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішено провести її після окремого рішення правління. Наказом виробничого підрозділу №НОР 302/352 від 04.10.2022 призначено матеріальну допомогу на оздоровлення, згідно поданих заяв на 2022 рік з відтермінуванням на підставі рішення правлінні АТ Укрзалізниця від 14.03.2022 № Ц-45/31 Ком.т., у тому числі [PERSON] ( №29) -4641,00 грн. Відповідно до заяви від 30.06.2023 [PERSON] просив надати чергову відпустку з 24.07.2023 згідно графіку відпусток на 2023 рік з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення. Наказом виробничого підрозділу №544/в про надання відпустки від 07.07.2023 [PERSON] дана відпустка за період роботи з 12.10.2022 по 11.10.2023 включно та додаткову відпустку 4 календарних дні, всього 28 календарних днів на період з 24.07.2023 по 20.08.2023, погоджено виплату матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішено провести її після окремого рішення правління. Згідно з протоколом засідання комісії з питань оплати праці працівників виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» №НОР-3-16/109 від 27.07.2023, комісія ухвалила виділити матеріальну допомогу на оздоровлення в тому числі [PERSON] (№ [NUMBER] ) в розмірі 5307,50 грн, з відтермінуванням на підставі рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 №Ц-45/31 Ком.т.. Згідно з рапортом в.о. начальника команди воєнізованої охорони ст.Знам`янка від 21.08.2023, останній просить виплатити [PERSON] , відповідно до п.8.8. Положення про оплату праці працівників АТ «Українська залізниця», затвердженого протоколом засідання правління АТ «Укрзалізниця» №Ц-45/19 Ком.т від 02.03.1010 одноразову грошову виплату за багаторічну і сумлінну працю, підвищену пильність при виконанні службових обов`язків та чітке виконання покладених на нього завдань у розмірі 100% посадового окладу у зв`язку з настанням 20.08.2020 ювілейної дати 60 років. Відповідно до протоколу засідання комісії з питань оплати праці працівників виробничого підрозділу служби воєнізованої охорони «Знам`янський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» №НОР-3-16/126 від 24.08.2023, відповідно до п.8.8 Положення про оплату праці працівників АТ «Укрзалізниця», визначено право позивача, за багаторічну і сумлінну працю, на одноразове заохочення до ювілейної дати (60 років), в розмірі 100% посадового окладу перевіривши стаж роботи на залізничному транспорті (виходячи з годинної тарифної ставки та місячної норми за серпень 2023 року). Відповідно до протоколу засідання комісії з питань оплати праці працівників виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» №НОР-3-16/126 від 24.08.2023, комісія постановила [PERSON] , який має право на отримання одноразового заохочення до ювілейних дат працівників (60 років) в розмірі 100% посадового окладу (тарифної ставки), не здійснювати вказану виплату до окремого рішення правління, на підставі п.1.1.4 протокольного рішення правління від 14.03.2022 №Ц-54/31 Ком.т. АТ «Укрзалізниця» з урахуванням роз`яснень від 25.03.2022 №ЦЦУП-10/195 та №ВВО-11/476 від 08.08.2022. Після звільнення позивач неодноразово звертався із заявами з проханням провести з ним розрахунок при звільненні та виплатити не виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022-2023 роки та одноразове заохочення до ювілейної дати (60 років), однак отримував відмову з вказівкою на те, що відповідні належні виплати, з урахуваням дії рішення правління від 14.03.2022 №Ц-45/31 Ком.т., буде проведено лише після прийняття правлінням АТ "Укрзалізниця" окремого рішення з цього питання. Відповідно до витягу з протоколу №ц-54/31 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022, ухвалено, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, керівникам регіональних філій, філій, структурних (виробничих) підрозділів, апарату управління АТ «Укрзалізниця», у тому числі, призупинення інших додаткових виплат, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги (п.1.1.4) Аналіз наданих сторонами доказів свідчить про те, що за позивачем визнано право та вирішено виплатити одноразову допомогу з нагоди ювілейної дати та матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022-2023 роки, проте даних про те, що належні [PERSON] при звільненні кошти були виплачені, матеріали справи не містять. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилається на засідання правління АТ «Укрзалізниця» №ц-54/31 Ком.т. від 14.03.2022 як на законну підставу для невиплати позивачу належних йому сум при звільненні в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Законом України «Про правовий режим воєнного стану». Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. За змістом ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про колективні договори і угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Відповідно до п.1.6 Колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони на 2011-2015 роки, зареєстрованого Управлінням праці та соціального захисту населення Знам`янського міськвиконкому 17.03.2011, з продовженням терміну його дії на 2023 рік за спільною постановою керівництва та профспілкового комітету від 15.02.2022 №7-к, в період дії колективного договору адміністрація та профспілковий комітет можуть вносити зміни і доповнення лише, які не погіршують умови праці, соціальні і трудові інтереси робітників. Вони вносяться на спільному засіданні адміністрації та профкому за згодою сторін, з обов`язковим інформуванням колективу загону. Пункт 1.7 вказаного колективного договору передбачає, що договір не може погіршувати положення працівників по відношенню до діючого законодавства, Генеральної та Галузевої угод. У випадку якщо в період дії колективного договору будуть прийняті державні нормативні акти з гарантіями, нижче ніж передбачено колективним договором, то норми колективного договору діють до закінчення строку його дії. Доказів внесення змін до колективного договору у 2023 році стосовно призупинення на період дії військового стану в Україні нарахування та виплати належних працівникам додаткових виплат, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової винагороди з нагоди настання ювілейної дати, відповідачем до суду не надано. 15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтями 43, 44 Конституції України. За змістом ст.11 вказаного закону на період дії воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативною роботодавця. За викладеного, суд приходить до висновку що правових підстав для призупинення виплати позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової винагороди з нагоди настання ювілейної дати у відповідача не було, а тому вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку за 2022 рік в розмірі 4641,00 грн, матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку за 2023 рік в розмірі 5307,50 грн та грошової винагороди у розмірі 100% посадового окладу (місячної тарифної ставки) з нагоди настання ювілейної дати в житті в розмірі 11086,25 грн є обґрунтованими. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.233 КЗпПУ, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Строк звернення до суду про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівника, починається, у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Враховуючи відсутність повідомлення позивача відповідачем про суми нарахованих та виплачених йому при звільненні сум, та фактичну їх невиплату, суд не погоджується з відповідачем щодо наявності підстав для застосування строку позовної давності. За змістом ч.1\~ст.117 КЗпП\~у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~статті 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100\~(далі - Порядок № 100). Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку № 100 середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до пункту 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. За змістом пункту 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки про середню заробітну плату Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця» середньомісячний заробіток позивача остатні відпрацьовані два місяці 2023 року становив 15601,44 грн, тобто середньоденна заробітна плата позивача за липень 2023 року склала 520,00 грн. Позивач звільнений із займаної посади на пенсію 25.08.2023 та за вимогами позовної заяви просив стягнути середній заробіток по день ухвалення судового рішення, тобто по 14.11.2024. Період затримки розрахунку при звільненні в зв`язку з виходом на пенсію за віком, на день ухвалення судового рішення, становить 1 рік 2 місяці та 20 днів, тож розмір середнього заробітку за цей же період, складає 231920,00 грн (520х426+520х20). За таких обставин, враховуючи, що позивачу у день звільнення не було виплачено належні йому виплати, вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими та наявні підстави для їх задоволення. Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: approved