Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

1.Короткий зміст позиції сторін щодо предмету спору: 1.1. ПОЗОВНІ ВИМОГИ [PERSON] : Позов обґрунтовано зокрема тим, що 05 вересня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Під час шлюбу народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08 липня 2019 року у справі № 536/2057/18 шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем, що зареєстрований 05 вересня 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, за актовим записом № 889 розірваний. Місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] визначено з [PERSON] . Відповідач не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей [PERSON] та [PERSON] , їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує харчування, медичний догляд та лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, взагалі не спілкується з дітьми, не виявляє жодного інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, причому робить це свідомо, без поважних причин, внаслідок чого є всі правові підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] та доньки [PERSON] . З моменту народження дітей Відповідач умисно та свідомо ухилявся та продовжує ухилятися від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не бере участі в їх утриманні, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не цікавиться їх вихованням та розвитком. Пішов з сім`ї коли дітям було 1 рік та 2 місяці. Доказом не забезпечення харчування, медичного догляду та лікування дітей є значна заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дітей, що відповідно до розрахунку старшого державного виконавця Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції Гоголєвої А.В. від 18 січня 2024 року № 3543 станом на 01 січня 2024 року становить 83 027 (вісімдесят три тисячі двадцять сім) грн. 10 коп. Крім того діти [PERSON] та [PERSON] за станом здоров`я потребують постійного медичного нагляду та лікування, проходження процедур, прийняття ліків, що підтверджується рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року у справі № 536/1326/21 (провадження № 2/536/18/23) (набрало законної сили 25 січня 2024 року) за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення часу, способів участі у спілкуванні з неповнолітніми дітьми в якому зазначено: «Як вбачається з виписного епікризу з історії хвороби новонародженого № 148 щодо дитини [PERSON] , [INFO] ,, дитина виписана з медичного закладу з діагнозом: гіпоксично-ішемічна енцефалопатія, І стадія по Sarnat, синдром підвищеної нервово-рефлекторної збудливості. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, діти - [PERSON] , [PERSON] , з часу народження по даний час спостерігається дитячими лікарями-неврологами. Так, як видно з консультативного висновку спеціаліста, складеного 13 квітня 2018 року дитячим неврологом [PERSON] у ПП «Лікувально-діагностичний центр Арніка Плюс», встановлено клінічний діагноз - синдром м`язово дистонічних порушень як наслідок гіпоксично-ішемічного ураження головного мозку по гіпертонічному типу. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста, складеного 18 грудня 2023 року дитячим неврологом [PERSON] у ФОП [PERSON] , станом на 18 грудня 2023 року встановлено діагноз МЦД м`язова дистонія астенічний синдром, порушення мовної артикуляції. Рекомендовано, у тому числі, виключення психоемоційних стресів. Також, згідно консультативного висновку спеціаліста, складеного 13 квітня 2018 року дитячим неврологом [PERSON] в ПП «Лікувально-діагностичний центр «Арніка Плюс»», [PERSON] встановлено клінічний діагноз - синдром рухових порушень як наслідок гіпоксично-ішемічного ураження головного мозку, затримка статомоторного розвитку на фоні гестаційного віку 36 тижнів». Також факти того, що діти [PERSON] та [PERSON] за станом здоров`я потребують постійного медичного нагляду та лікування, проходження процедур, прийняття ліків підтверджується наступними документами: - виписним епікризом з історії новонародженого [PERSON] , [INFO] ; - консультативним висновком спеціаліста ПП ЛДЦ «Арніка Плюс» від 13 квітня 2018 року стосовно пацієнта [PERSON] , [INFO] ; - консультативним висновком спеціаліста ПП ЛДЦ «Арніка Плюс» від 13 квітня 2018 року стосовно пацієнта [PERSON] , [INFO] ; - відповіддю ТОВ «Український медичний центр сімейного здоров`я» від 02 квітня 2024 року № 11 на адвокатський запит № 4 від 27 березня 2024 року. Окремо просила суд звернути увагу на те, що в даній відповіді на адвокатський запит зазначено, що «батько дітей з дітьми чи окремо до лікаря не звертався, інтересу до стану здоров`я дітей не виявляв»; - відповіддю Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська дитяча лікарня» від 23 квітня 2024 року № 06-10/510 на адвокатський запит № 3 від 27 березня 2024 року. Звертала увагу суду на те, що в даній відповіді на адвокатський запит зазначено, що «біологічний батько, [PERSON] , участі у спільній корекційній роботі не приймав» Діти знаходяться на повному її утриманні, а також на утриманні її чоловіка - [PERSON] - якого вони (діти) вважають батьком. Доказом не створення [PERSON] умов для отримання дітьми освіти є : - інформація про учня 1-А класу Кременчуцької початкової школи № 15 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області [PERSON] , [INFO] згідно якої «батько, [PERSON] , у вихованні [PERSON] участі не бере. Жодного разу з класним керівником на зв`язок не виходив. Ні разу на батьківські збори не з`являвся»; - інформація про учня 1-А класу Кременчуцької початкової школи № 15 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області [PERSON] , [INFO] згідно якої «батько, [PERSON] , у вихованні [PERSON] участі не бере. Жодного разу з класним керівником на зв`язок не виходив. Ні разу на батьківські збори не з`являвся» До початку широкомасштабних бойових дій на території України та введення воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Відповідач виїхав за межі території держави, а саме до Польщі, де і продовжує перебувати до цього часу. З того часу [PERSON] жодного разу не приїздив на територію України, а також не намагався не тільки зустрітися з дітьми, а і навіть формально поцікавитися ними. При цьому Відповідач усвідомлює, що внаслідок бойових дій на території України, зокрема періодичних обстрілів Кременчуцького району Полтавської області, життю та здоров`ю дітей може загрожувати реальна небезпека. Факт перебування [PERSON] за кордоном був встановлений під час розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про встановлення часу, способів участі у спілкуванні з неповнолітніми дітьми. Так за результатами розгляду даної позовної заяви Кременчуцьким районним судом Полтавської області винесено рішення від 20 грудня 2023 року у справі № 536/1326/21 (провадження № 2/536/18/23) (набрало законної сили 25 січня 2024 року) в якому зазначено: «05 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов лист представника органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про неможливість надання висновку щодо розв`язання спору у порядку статті 19 Сімейного кодексу України. Так, у своєму листі представник зазначив, що у результаті проведеної роботи, під час телефонної розмови з позивачем [PERSON] стало відомо, що останній на протязі останніх 1,5-2 роки фактично проживає за межами України, а саме, у Республіці Польща. Також було з`ясовано, що надати оцінку потреб [PERSON] для встановлення його здатності виконувати обов`язки щодо виховання дітей та догляду за ними не можливо, оскільки він в Піщаному по [ADDRESS] не проживає, починаючи з 08 липня 2021 року». «Представник Третьої особи органу опіки та піклування Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Федота М.В. в судовому засіданні просить суд прийняти рішення з урахуванням якнайкращих інтересів дітей. Пояснила, що здійснити оцінку потреб [PERSON] органи опіки та піклування були позбавлені можливості у зв`язку з перебуванням його за кордоном». Крім того 25 січня 2024 року набрало законної сили рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року у справі № 536/1326/21 (провадження № 2/536/18/23) яким визначений спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , а саме: - кожної першої та третьої суботи місяця з 16.00 год. до 18.00 год., в присутності матері [PERSON] , [INFO] ; - кожної другої та четвертої неділі місяця з 09.00 до 11.00 год., в присутності матері [PERSON] , [INFO] . Однак незважаючи на це з того часу Відповідач жодного разу не спілкувався та не зустрічався з дітьми, що зайвий раз підтверджує факт того, що діти [PERSON] взагалі не потрібні, а сам факт його (Відповідача) звернення до суду з позовною заявою про встановлення часу, способів участі у спілкуванні з неповнолітніми дітьми (відповідно до заявлених позовних вимог Відповідач хотів забирати дітей з місця їх проживання/перебування на побачення не маючи при цьому жодного місця (будинку, квартири або навіть кімнати) куди він (Відповідача) міг би їх (дітей) забирати), оплату послуг адвоката, що тривалий час представляв його (Відповідача) інтереси при розгляді цієї позовної заяви (при наявності при цьому значного боргу зі сплати аліментів на утримання дітей), є нічим іншим, як безглуздим намаганням порушити спокій в її сім`ї на помсту за те, що [PERSON] , розірвала шлюб з [PERSON] та збудувала нову щасливу сім`ю з іншим чоловіком. На підставі вищевикладеного, просила суд ухвалити рішення, яким: Позбавити [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Позбавити [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації та проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації та проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) понесені витрати на професійну правничу допомогу, що складаються з підготовки та складання позовної заяви про позбавлення батьківських прав у розмірі 9 689 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 40 коп., а також участі у призначених судом судових засіданнях з розрахунку 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. за одне судове засідання. 1.2.ЗАПЕРЕЧЕННЯ [PERSON] ПРОТИ ПОЗОВУ: Відповідач свої заперечення проти позову обґрунтовує зокрема тим, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, безпідставними, протиправними, не підтвердженими належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а тому не підлягають задоволенню, з огляду на таке. Так, дійсно, Відповідач та Позивач з 05.09.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони по справі мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Цей шлюб було розірвано рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08.07.2019 року (справа № 536/2057/18). Місце проживання дітей визначено судом з матір`ю. Посилання Позивача на те, що [PERSON] свідомо та умисно, без поважних причин ухилявся та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, умисно не спілкується з дітьми, не виявляє до них інтерес, не утримує їх, не відповідає дійсності. Відповідач дуже любить своїх дітей, постійно думає про них та бажає брати участь у їх житті, вихованні та спілкуванні з ними. Певний час після розірвання шлюбу із Позивачем в цьому плані не було значних проблем та труднощів. Діти постійно проживали з матір`ю, як це було визначено у рішенні суду, [PERSON] мав змогу з ними бачитись та спілкуватись. Однак, 17.04.2021 року Позивач вийшла заміж за свого нового, нинішнього чоловіка - [PERSON] . З того часу Позивач почала перешкоджати [PERSON] бачитись із дітьми та фактично не давала йому можливості з ними спілкуватись в будь - якій формі. Позивач після укладення нового шлюбу, використовуючи малий вік дітей і те, що вони не до кінця усвідомлюють навколишні події та їх значення, почала психологічно інтегрувати дітей до своєї нової сім`ї, позиціонуючи для них свого нового чоловіка [PERSON] , як батька для дітей. При цьому вона повністю виключила будь-які можливості для побачень та спілкування дітей з їх біологічним батьком [PERSON] . Позивач фактично сама стверджує у позові, що діти нібито вважають своїм батьком [PERSON] . Враховуючи викладене, [PERSON] був вимушений звертатись за захистом своїх батьківських прав до суду. 29.07.2021 року [PERSON] подав до Кременчуцького районного суду Полтавської області позовну заяву до [PERSON] про встановлення часу, способів участі у спілкуванні з малолітніми дітьми. Вказана справа розглядалась Кременчуцьким районним судом Полтавської області (суддя Баранська Ж.О., справа № 536/2057/21) майже два з половиною роки. Тільки 20.12.2023 року судом було винесено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково, визначено наступний спосіб участі [PERSON] , [INFO] , у вихованні та спілкуванні сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , а саме: - кожної першої та третьої суботи місяця з 16.00 год. до 18.00 год., в присутності матері [PERSON] , [INFO] ; - кожної другої та четвертої неділі місяця з 09.00 до 11.00 год., в присутності матері [PERSON] , [INFO] . Вказане рішення набрало законної сили тільки 25.01.2024 року. Слід зазначити, що протягом всього часу розгляду справи № 536/2057/21 [PERSON] продовжувала перешкоджати [PERSON] бачитись із дітьми та приймати участь в їх вихованні. Після винесення рішення по вказаній справі [PERSON] неодноразово наголошувала [PERSON] , що дітей він все одно ніколи не побачить і вона не буде виконувати рішення суду. Більше того, її процесуальна поведінка свідчила про намагання якомога більше затягнути час розгляду справи (постійні відкладення часу розгляду справи, долучення додаткових доказів, призначення психологічної експертизи, тощо). Також, звертали увагу суду, що у своєму відзиві на позовну заяву по справі № 536/2057/21 від 17.09.2021 року, [PERSON] просила в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. В мотивувальній частині відзиву [PERSON] наголошувала, що діти нібито вважають своїм батьком її нового чоловіка [PERSON] , та що на її думку періодична поява біологічного батька у їх житті буде мати на дітей негативний вплив тощо. Таким чином, вказані факти безумовно свідчать, що [PERSON] починаючи з 2021 року створила умови, які фактично перешкоджали [PERSON] мати реальну можливість брати участь у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні. В даному контексті не мають значення та не мають братися судом до уваги будь-які надані Позивачем довідки за вказаний період та інші документи, в яких зазначено, що [PERSON] не брав участь у вихованні, навчанні та здоров`ї дітей, оскільки це зумовлено виключно свідомими діями Позивача, є маніпуляцією. Крім того, про намагання [PERSON] налагодити відносини з [PERSON] та домовитись про можливість йому бачитись з дітьми свідчить переписка [PERSON] та [PERSON] у месенджерах Viber та Telegram за період 2021 - 2023 роки (роздруківки переписки [PERSON] та [PERSON] у месенджерах Viber та Telegram за період 2021 - 2023 роки додається, оригінал переписки наявний у Відповідача). На даний час [PERSON] у зв`язку із роботою знаходиться у Польші, м. Вроцлав. Там він постійно, щоденно працює по Договору про надання послуг, укладеному із Товариством з обмеженою відповідальністю «SAMI GROUP», надає послуги з перевезення осіб легковим автомобілем (копія договору разом з перекладом на українську мову додається, оригінал договору та перекладу на українську мову знаходиться у Відповідача). Вказана робота є на даний час єдиним джерелом доходів [PERSON] , за які він живе та з яких, в тому числі, сплачує аліменти на утримання дітей. Вказані життєві обставини, які склалися на даний час у Відповідача, логічно суттєво ускладнюють йому можливість приїздити до м. Кременчук. Однак, мати дітей, [PERSON] , розуміючи обставини в яких опинився Відповідач, замість сприяння у можливості біологічного батька брати участь у житті дітей, навпаки маніпулює цим фактом та вказує, що [PERSON] нібито свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дітьми у будь- якій формі. Щодо заборгованості по аліментам. Позивач у своєму позові, із посиланням на довідку Кременчуцького відділу державної виконавчої служби від 18.01.2024 року № 3543 вказує, що станом 01.01.2024 року заборгованість [PERSON] по аліментам на дітей складала 83027,10 грн. З цього приводу слід зазначити, що вказана заборгованість виникла через, те, що [PERSON] з моменту видачі судового наказу про стягнення аліментів на дітей, тобто з 29.07.2021 року, тривалий час не подавала його на виконання до державної виконавчої служби, отримуючи від [PERSON] грошові кошти на пряму. [PERSON] подала вказаний судовий наказ на виконання тільки у травні 2023 року, що призвело до нарахування державним виконавцем значної суми заборгованості (з липня 2021 року по травень 2023 року). Факт подачі судового наказу про стягнення аліментів на виконання тільки у травні 2023 року підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2023 року по ВП № [NUMBER] (копія постанови додається, оригінал знаходиться у Кременчуцькому відділі ДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області). [PERSON] не зберігав всі докази фактичної сплати аліментів на користь [PERSON] за вказаний період, сподіваючись на її добропорядність. Цим скористалась [PERSON] , яка не повідомила державному виконавцю дійсний стан сплати аліментів на дітей на момент подачі судового наказу на виконання до державної виконавчої служби, що призвело до виникнення заборгованості. Після відкриття виконавчого провадження [PERSON] були надані до Кременчуцького відділу ДВС докази сплати аліментів на користь [PERSON] за період з липня 2021 (моменту винесення судового наказу про стягнення аліментів) по травень 2023 року (моменту відкриття виконавчого провадження), які фактично збереглися у нього. Факти сплати аліментів за цей період відображено у розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню № [NUMBER] Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області від 20.06.2024 року. Отже, логічним є те, що якщо б дійсно [PERSON] ухилявся від утримання дітей і не платив аліменти, [PERSON] не зволікала би з подачею судового наказу про стягнення аліментів на примусове виконання і не чекала би два роки. Крім того, Позивач ймовірно свідомо не оновила дані по сплаті аліментів на момент подачі цього позову до суду, прекрасно розуміючи, що Відповідач за цей період сплатив значну частину вказаної заборгованості. [PERSON] починаючи з січня 2024 року вжив всіх можливих заходів щодо погашення цієї заборгованості та станом на момент подачі цього відзиву погасив її в повному обсязі. Стан розрахунків [PERSON] перед [PERSON] по аліментам, станом на 20.06.2024 року, детально відображено у Розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню № [NUMBER] Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області. На даний час заборгованість [PERSON] по аліментам перед [PERSON] по виконавчому провадженню № [NUMBER] відсутня повністю, що підтверджується також довідкою Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області від 20.06.2024 року № 28762. В нашому випадку не вбачається жодних ознак винної поведінки [PERSON] , яка могла би бути кваліфікована, як свідоме, умисне ухилення від виконання батьківських обов`язків, свідомого нехтування ним такими обов`язками. Навпаки, позиція та дії Відповідача свідчать про постійне намагання брати участь у спілкуванні з дітьми та їхньому вихованні, утриманні. При цьому, мотивація Позивача, що на думку Відповідача спонукала її на подачу цього позову, викликана лише її особистими інтересами, а не інтересами дітей, а також бажанням повністю інтегрувати рідних дітей [PERSON] до її нової родини, зробити так, щоб вони взагалі не знали свого рідного, біологічного батька. Враховуючи викладені вище обставини та докази, а також зазначені висновки Верховного Суду, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, в даному випадку відсутні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав, щодо його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав недоведеними жодними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а відтак у задоволенні позову має бути відмовлено у повному обсязі. 1.3. ПОЯСНЕННЯ, МІРКУВАННЯ І АРГУМЕНТИ [PERSON] . ЩОДО НАВЕДЕНИХ [PERSON] . У ВІДЗИВІ ЗАПЕРЕЧЕНЬ І МОТИВИ ЇХ ВИЗНАННЯ АБО ВІДХИЛЕННЯ. В поданому відзиві на позовну заяву про позбавлення батьківських прав представник Відповідача зазначає, що «Відповідач дуже любить своїх дітей, постійно думає про них та бажає брати участь у їх житті та спілкуванні з ними. Певний час після розірвання шлюбу із Позивачем в цьому плані не було значних проблем та труднощів. Діти постійно проживали з матір`ю, як це було визначено у рішенні суду, однак [PERSON] мав змогу з ними бачитись та спілкуватись» (стор. № 3 відзиву). Також представник [PERSON] в поданому відзиві на позовну заяву про позбавлення батьківських прав намагається акцентувати увагу на тому, що «з 17.04.2021 року (моменту, коли [PERSON] вийшла заміж за свого нового, нинішнього чоловіка - [PERSON] ) Позивач почала перешкоджати [PERSON] бачитися з дітьми та фактично не давала йому можливості з ними спілкуватися в будь-якій формі» (стор. № 3 відзиву). З вказаних тверджень виникає цілий ряд запитань, а саме: по-перше, яким чином представник [PERSON] взагалі може особисто стверджувати суду про вказані факти враховуючи те, що в наших стосунках з колишнім чоловіком він взагалі є сторонньою людиною; по-друге, як при розгляді справи № 536/2057/21, розгляд якої за твердженням представника Відповідача тривав майже два з половиною роки (стор. № 3 відзиву), так і під час подання відзиву на позовну заяву про позбавлення батьківських прав у даній справі, Відповідач та його представник не надали жодних належних доказів на підтвердження фактів перешкоджання з боку Позивача [PERSON] бачитися з дітьми, зокрема доказів відповідних звернень з цього приводу до органів поліції та (або) органів опіки та піклування, зокрема до органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області та (або) органу опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області; по-третє, яким чином Позивач з 17 квітня 2021 року взагалі могла перешкоджати [PERSON] бачитися з дітьми враховуючи те, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року у справі № 536/1326/21 (провадження № 2/536/18/23) (набрало законної сили 25 січня 2024 року) за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення часу, способів участі у спілкуванні з неповнолітніми дітьми було встановлено, що Відповідач з 08 липня 2021 року за місцем реєстрації не проживає (стор. № 3-4, 6 рішення), тобто фактично виїхав за кордон до Польщі. Що стосується викладеного у відзиві на позовну заяву про позбавлення батьківських прав твердження стосовно того, що «діти нібито вважають своїм батьком [PERSON] » (стор. № 3 відзиву), то це «нібито» зокрема підтверджено висновком експертів № 1760-1764/1765-1769 за результатами проведення судово-психологічної експертизи, складеного 28 лютого 2023 року експертами національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» про що прямо зазначено в рішенні Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року у справі № 536/1326/21 (провадження № 2/536/18/23) (набрало законної сили 25 січня 2024 року) за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення часу, способів участі у спілкуванні з неповнолітніми дітьми (стор. № 6-7 рішення) Окремої уваги потребує факт звернення Відповідача до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовною заявою про встановлення часу, способів участі у спілкуванні з неповнолітніми дітьми (стор. № 3-4 відзиву). Так в заявлених позовних вимогах [PERSON] просив суд ухвалити рішення, яким встановити йому способи та час участі у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , та дочкою [PERSON] , [INFO] , а саме: - побачення першої та третьої суботи місяця з 16.00 год. до 20.00 год. з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця його проживання/перебування на побачення та повернення дитини за місцем її проживання; - побачення другої та четвертої неділі місяця з 09.00 год. до 13.00 год. з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця його проживання/перебування на побачення та повернення дитини за місцем її проживання. Тобто [PERSON] мав мету забирати дітей, незважаючи на їх вік, психологічний стан та стан здоров`я спілкуватися з ними без моєї присутності, маючи при цьому можливість настроювати дітей як проти мене, так і проти мого чоловіка [PERSON] , якого вони (діти) вважають батьком, і тим самим маючи можливість порушувати лад у моїй новій сім`ї. Вона зі свого боку не заперечувала проти можливості [PERSON] спілкуватися з дітьми у моїй присутності, що підтверджується змістом відзиву на позовну заяву у справі № 536/1326/21 (провадження № 2/536/809/21), що доданий представником Відповідача до відзиву на позовну заяву про позбавлення батьківських прав. Згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року у справі № 536/1326/21 (провадження № 2/536/18/23) (набрало законної сили 25 січня 2024 року) Відповідач отримав лише часткове задоволення заявлених позовних вимог, а саме визначення наступного способу [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , та дочкою [PERSON] , [INFO] , - кожної першої та третьої суботи місяця з 16.00 год. до 18.00 год., в присутності матері [PERSON] , [INFO] ; - кожної другої та четвертої неділі місяця з 09 год. до 11.00 год. в присутності матері [PERSON] , [INFO] . Після цього, втрапивши можливість спілкуватися з дітьми без її особистої присутності, [PERSON] взагалі втратив будь-якій інтерес до цього судового рішення, майже півроку після цього (судове рішення набрало законної сили 25 січня 2024 року) жодного разу не намагаючись зустрітися з дітьми. Доказом того, що вона не була проти спілкування Відповідача з дітьми у його присутності, є те, що рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року у справі № 536/1326/21 (провадження № 2/536/18/23) нею в апеляційному порядку не оскаржувалося. Що стосується викладених в відзиві на позовну заяву про позбавлення батьківських прав тверджень стосовно того, що « [PERSON] починаючи з 2021 року створила умови, які фактично перешкоджали [PERSON] мати реальну можливість брати участь у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні» (стор. № 4 відзиву), то це є нічім не підтвердженим голослівним твердженням, враховуючи те, що сторона Відповідача підтверджує факт знаходження [PERSON] у зв`язку з роботою у Польщі (м. Вроцлав) (стор. № 4 відзиву). Що стосується заяви стосовно того, що «в даному контексті не мають значення та не мають братися до уваги будь-які надані Позивачем довідки за вказаний період та інші документи, в яких зазначено, що [PERSON] не брав участь у вихованні, навчанні та здоров`ї дітей, оскільки це зумовлено виключно свідомими діями Позивача, є маніпуляцією» (стор. № 4 відзиву), то вирішення питання щодо взяття або не взяття до уваги будь-яких наданих Сторонами доказів відноситься до виключної компетенції суду, а не представника Відповідача. Що стосується доданих до відзиву на позовну заяву про позбавлення батьківських прав роздруківок переписки [PERSON] та [PERSON] у месенджерах Viber та Telegram за період 2021-2023 роки то зі змісту цих роздруківок взагалі неможливо встановити фактичні номери телефонів абонентів цього спілкування, а також неможливо ідентифікувати фактичних відправників даних повідомлень. Крім того зазначені роздруківки переписки [PERSON] та [PERSON] у месенджерах Viber та Telegram за період 2021-2023 роки не дають можливості підтвердити або спростувати автентичність, точність і цілісність даних, що містяться в цих роздруківках, а також внесення до змісту переписки правок та (або) викривлень. В поданому відзиві на позовну заяву про позбавлення батьківських прав представник Відповідача акцентує увагу суду на відсутності заборгованості зі сплати аліментів (стор. № 4-5 відзиву). З цього приводу звертала увагу суду на те, що дії по погашенню заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] здійснив після того, як дізнався про факт її звернення з позовною заявою до суду про позбавлення його батьківських прав. Так зокрема з доданого до відзиву на позовну заяву про позбавлення батьківських прав розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 20 червня 2024 року вбачається, що основна частина заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 87 740 (вісімдесят сім тисяч сімсот сорок) грн. була сплачена Відповідачем саме в травні-червні 2024 року. В контексті даної справи мають місце наступні фактичні обставини: - у 2018 році Відповідач залишив [PERSON] разом з двома дітьми, яким на той час виповнилося більше року, про що зазначено в рішенні Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року у справі № 536/1326/21 (провадження № 2/536/18/23) (набрало законної сили 25 січня 2024 року) за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення часу, способів участі у спілкуванні з неповнолітніми дітьми (стор. 1-2 рішення) (копія судового рішення додана Позивачем до позовної заяви). Дана обставина під час розгляду справи № 536/1326/21, що тривав майже два з половиною роки, [PERSON] та його представником не заперечувалася; - після цього [PERSON] декілька разів приходив до дітей, однак після досягнення дітьми дворічного віку виключно за власної ініціативи припинив будь-яке спілкування з ними, не приймав жодної участі у їх (дітей) вихованні, не надавав жодної належної матеріальної допомоги на утримання дітей (якась матеріальна допомога поступала від Відповідача лише у вересні 2020 року та періодично у 2021 році), переважну частину часу перебуваючи за кордоном. Внаслідок такої поведінки Відповідача діти не знають як він (Відповідач) взагалі виглядає. Що стосується викладеного в відзиві на позовну заяву про позбавлення батьківських прав твердження стосовно того, що « [PERSON] з моменту видачі судового наказу про стягнення аліментів на дітей, тобто з 29.07.2021 року, тривалий час не подавала його на виконання до державної виконавчої служби, отримуючи від [PERSON] грошові кошти на пряму» (стор. № 4 відзиву), то тривалий період часу Позивач взагалі не мала наміру будь-що отримувати від Відповідача, намагаючись забути його (Відповідача) як поганий сон. Жодних «грошових коштів на пряму» я, [PERSON] , від [PERSON] ніколи не отримувала. У травні 2023 року вона подала наказ про стягнення аліментів на дітей до державної виконавчої служби виключно як відповідь на дії Відповідача, що полягали в намаганні порушити спокій у її сім`ї. - після того, як Позивач побудувала нову сім`ю з іншим чоловіком - [PERSON] (чого на думку Відповідача взагалі не повинно було бути - він їй постійно заявляв, що вона з двома дітьми нікому не потрібна) [PERSON] вирішив «пограти у батька» звернувшись до Кременчуцького районного суду Полтавської області з заявою про встановлення часу, способів участі у спілкуванні з неповнолітніми дітьми (дійсні причини цього звернення до суду наведені нею вище). Після того як рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року у справі № 536/1326/21 (провадження № 2/536/18/23) за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення часу, способів участі у спілкуванні з неповнолітніми дітьми набрало законної сили, а це мало місце 25 січня 2024 року (майже пів року тому) Відповідач жодного разу не намагався зустрітися та навіть формально поспілкуватися з дітьми. При цьому Відповідач навіть не намагався та не намагається приймати жодної участі як у лікуванні, так і у навчанні дітей, тривалий період часу маючи при цьому значну заборгованість зі сплати аліментів. Заяви представника Відповідача про те, що « [PERSON] не зберігав всі докази фактичної сплати аліментів на користь [PERSON] за вказаний період, сподіваючись на її порядність» (стор. № 4 відзиву) є повною нісенітницею так як всі без жодного виключення сплати аліментів здійснювалися Відповідачем в безготівковій формі, що за наявності таких сплат було б не складно підтвердити шляхом надання довідки з банківської установи. При цьому [PERSON] достеменно відомо про те, що діти [PERSON] та [PERSON] мають проблеми зі здоров`ям внаслідок чого потребують постійного та ретельного медичного нагляду, що зокрема підтверджується рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 грудня 2023 року у справі № 536/1326/21 (провадження № 2/536/18/23) (набрало законної сили 25 січня 2024 року) за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення часу, способів участі у спілкуванні з неповнолітніми дітьми (стор. № 2, 5-6 рішення) В свою чергу факт ухиляння Відповідача від жодної участі як у лікуванні, так і у навчанні дітей, підтверджується доданими до позовної заяви про позбавлення батьківських прав документами, а саме копіями відповіді ТОВ «Український медичний центр сімейного здоров`я» від 02 квітня 2024 року № 11 на адвокатський запит № 4 від 27 березня 2024 року, відповіді Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська дитяча лікарня» від 23 квітня 2024 року № 06-10/510 на адвокатський запит № 3 від 27 березня 2024 року, інформації про учня 1-А класу Кременчуцької початкової школи № 15 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області [PERSON] , [INFO] , інформації про учня 1-А класу Кременчуцької початкової школи № 15 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області [PERSON] , [INFO] . Ще до початку широкомасштабних бойових дій на території України, а саме 08 липня 2021 року, Відповідач в черговий раз виїхав за межі України, а саме до Польщі, що [PERSON] та його представником не заперечується. Після цього, а також після початку широкомасштабних бойових дій на території України, що мало місце 24 лютого 2022 року, до цього часу, Відповідач, незважаючи на періодичні обстріли Кременчуцького району Полтавської області, що несуть фактичну загрозу життю та здоров`ю дітей, жодного разу не приїздив на територію України, зокрема до Кременчуцького району Полтавської області, з метою зустрічі з дітьми, а також з метою надання дітям необхідної допомоги; Відповідач абсолютно свідомо обрав життєві умови після народження дітей, майже постійно перебуваючи на значній відстані, на території іншої держави (Польщі), повністю усвідомлюючи при цьому, що він (Відповідач) не зможе піклуватись про фізичний і духовний розвиток дітей, їх лікування, навчання, підготовку до самостійного життя. Судячи зі змісту відзиву на позовну заяву про позбавлення батьківських прав міняти свою поведінку з цього приводу [PERSON] не має жодного наміру. Таким чином [PERSON] повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дітей, що полягає у не піклуванні про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечення медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надання дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявлення інтересу до їх внутрішнього світу; не створення умов для отримання ними освіти. Тобто Відповідач відверто та свідомо обрав пасивну участь у житті дітей, що полягає в постійному та тривалому не виконанні своїх батьківських обов`язків, а також переклав власний обов`язок з виховання дітей виключно на Позивача. Відповідно до доданого до відзиву на позовну заяву про позбавлення батьківських прав договору про надання послуг від 29 листопада 2021 року [PERSON] отримує винагороду за ставкою 20 (двадцять) злотих за 1 (одну) годину, тобто в іноземній валюті (п. 1 розділу 3 Договору). В той же час заборгованість по сплаті аліментів згідно судового наказу Кременчуцького районного суду Полтавської області № 536/1047/21 від 29 липня 2021 року нараховувалася Відповідачу виходячи з 1/3 середньої заробітної плати по регіону (Полтавської області). Тобто виходячи з даного договору про надання послуг від 29 листопада 2021 року [PERSON] скривав свій фактичний реальний дохід та не виконує вимоги судового наказу Кременчуцького районного суду Полтавської області № 536/1047/21 від 29 липня 2021 року про стягнення з Відповідача на користь Позивача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 червня 2021 року і до повноліття дітей. 1.4. ПОЯСНЕННЯ, МІРКУВАННЯ І АРГУМЕНТИ [PERSON] . ЩОДО НАВЕДЕНИХ [PERSON] . У ВІДПОВІДІ НА ВІДЗИВ ПОЯСНЕНЬ, МІРКУВАНЬ І АРГУМЕНТІВ І МОТИВИ ЇХ ВИЗНАННЯ АБО ВІДХИЛЕННЯ. Твердження Позивача про те, що сторона Відповідача не надала жодного доказу на підтвердження фактів перешкоджання з боку Позивача бачитись з дітьми не відповідають дійсності виходячи з наступного. Беззаперечним доказом перешкоджання [PERSON] з боку Позивача бачитись і спілкуватись з дітьми свідчать Рішення Кременчуцького районного суду від 20.12.2023 року у справі № 536/1326/21, за позовом [PERSON] до [PERSON] , про встановлення способів участі у спілкуванні з дітьми та відзив на позовну заяву [PERSON] від 17.09.2021 року по справі № 536/1326/21 Якщо б [PERSON] дійсно не перешкоджала [PERSON] брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми і намагалась би знайти певний компроміс у цьому питанні, то [PERSON] не мав би підстав та мотивів звертатись для вирішення цих питань до суду, а суд, в свою чергу, відмовив би у задоволенні такого позову. Також слід ще раз звернути увагу суду на зміст відзиву на позовну заяву у справі № 536/1326/21. В мотивувальній частині цього відзиву [PERSON] наголошувала, що діти нібито вважають своїм батьком її нового чоловіка [PERSON] , та що на її думку періодична поява біологічного батька у їх житті буде мати на дітей негативний вплив тощо. Посилання Позивача на те, що вона нібито не була проти побачень [PERSON] з дітьми, за умови, що такі побачення повинні бути у її присутності, є маніпуляцією та спростовуються змістом відзиву на позовну заяву у справі № 536/2057/21, де [PERSON] просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Тобто її позиція була чітка та однозначна і полягала у повному небажанні допускати [PERSON] до участі у спілкуванні та вихованні дітей. Якщо [PERSON] дійсно була би не проти участі [PERSON] у житті їх спільних дітей то вона би запропонувала свої варіанти, погляди та форми такої можливої участі. Навіть у відповіді на відзив по цій праві (сторінка 3 відповіді на відзив) [PERSON] пише, що на її думку [PERSON] звертався до суду про встановлення способів участі батька у спілкуванні з дітьми і отримав рішення суду по справі № 536/2057/21, тільки з метою забирати дітей і настроювати їх проти нового чоловіка Позивача - [PERSON] , якого діти вважають батьком, і тим самим мати можливість порушувати лад у її сім`ї. Тобто, сама Позивач визнає у відповіді на відзив, що створила такі умови, при яких діти [PERSON] взагалі не знають хто їх рідний батько і підтверджує тезу Відповідача про психологічну інтеграцію Позивачем дітей до її нової родини і створення умов, за яких вони вважають батьком іншу людину. [PERSON] цим підтверджує, що її перш за все цікавлять не інтереси дітей, а власні інтереси і так званий «лад у її сім`ї». Посилання Позивача, що підтвердженням не перешкоджання спілкуванню Відповідача з дітьми є те, що вона не оскаржувала рішення Кременчуцького районного суду від 20.12.2023 року у справі № 536/1326/21 в апеляційному порядку не заслуговують на увагу. Таке не оскарження, на переконання Відповідача, є наслідком виключно розуміння Позивачем безперспективності такого оскарження, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Таким чином, вказані факти безумовно свідчать, що [PERSON] починаючи з 2021 року створила умови, які фактично перешкоджали [PERSON] мати реальну можливість брати участь у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, а тепер використовує ці обставини намагаючись протиправно позбавити [PERSON] батьківських прав. Стосовно переписки у месенджерах [PERSON] та [PERSON] . До відзиву на позовну заяву мною було долучено отриману від Відповідача переписку [PERSON] та [PERSON] у месенджерах Viber та Telegram за період 2021 - 2023 роки. З цієї переписки явно вбачається намагання [PERSON] налагодити відносини з [PERSON] та домовитись про можливість йому бачитись з дітьми. Вказана переписка спростовує твердження Позивача про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та відсутність інтересу до дітей. Позивач у відповіді на відзив ставить під сумнів автентичність, точність і цілісність даних, що містяться в цих роздруківках, але не заперечує їх існування. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. „ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, вважаю додані до матеріалів справи матеріали переписки [PERSON] та [PERSON] у месенджерах Viber та Telegram за період 2021 - 2023 роки належним та допустимим доказом, який має значення для встановлення обставин, які входять до предмету доказування в даній справі, а оцінку цим доказам має дати суд у взаємозв`язку з іншими доказами, при винесенні рішення по цій справі. Також, Позивач вказує, що Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року у справі № 536/1326/21, на її думку, були встановлені наступні фактичні обставини: «у 2018 році Відповідач залишив [PERSON] разом з двома дітьми, якими па той час виповнилось більше року»; «- після цього [PERSON] декілька разів приходив до дітей, однак після досягнення дітьми дворічного віку виключно за власної ініціативи припинив будь-яке спілкування з ними, не приймав жодної участі у їх (дітей) вихованні, не надавав жодної належної матеріальної допомоги на утримання дітей (якась матеріальна допомога поступала від Відповідача лише у вересні 2020 року та періодично у 2021 році) переважну частина часу перебуваючи за кордоном.» При цьому Позивач вказує, що ці обставини начебто не заперечувалась [PERSON] . Однак, це є черговою маніпуляцією, оскільки вказані фрази вирвані з контексту рішення суду, а саме з частини рішення де суд описував зміст заяв по суті справи сторін. Тобто [PERSON] фактично процитувала частину рішення де суд описував те, що було вказано нею у відзиві на позовну заяву у справі № 536/1326/21. Якщо уважно проаналізувати рішення суду у справі № 536/1326/21, а саме мотивувальну частину, то чітко вбачається, що жодних таких обставин, на які посилається Позивач у відповіді на відзив, суд не встановлював взагалі. Тобто, звертаю увагу суду, що у рішенні суду по справі № 536/1326/21 немає взагалі жодної встановленої фактичної обставини, яка би могла прямо або опосередковано свідчити про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків. Намагання Позивача використовувати рішення Кременчуцького районного суду від 20.12.2023 року у справі № 536/1326/21 на свою користь у питанні позбавлення батьківських прав [PERSON] виглядає абсурдним та нелогічним. Якщо користуватись логікою Позивача то виходить, що батько дітей намагаючись через суд захистити свої права на участь у вихованні дітей тим самим ухиляється від батьківських обов`язків. Щодо сплати аліментів [PERSON] . Позивач зазначає, що до моменту подачі судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] вона начебто ніколи не отримувала від нього кошти (аліменти). Також вона вказує, що подала наказ на виконання до ДВС як відповідь на дії Відповідача, що полягали в намаганні порушити спокій у її сім`ї. З цього проводу слід зазначити наступне. По-перше, твердження Позивача про не отримання нею аліментів від [PERSON] до травня 2023 року не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи. Так, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] по виконавчому провадженню № [NUMBER], станом на 20.06.2024 року (копія розрахунку в матеріалах справи) вбачається, що державним виконавцем враховані фактичні сплати аліментів від [PERSON] на користь [PERSON] за період, в тому числі до травня 2023 року, а саме: - у липні 2021 року сплачено 4000, 00 грн.; - у жовтні 2021 року сплачено 8000, 00 грн.; - у квітні 2022 року сплачено 4032,96, грн.; - у травні 2022 року сплачено 4002,97 грн.; - у серпні 2022 року сплачено 6000, 00 грн.; - у листопаді 2022 року сплачено 8040, 20 грн.; - у грудні 2022 року сплачено 4000, 00 грн.; -у травні 2023 року сплачено 5000, 00 грн. Вказані оплати були враховані державним виконавцем виходячи із тих платіжних документів, які збереглися у [PERSON] на момент відкриття виконавчого провадження, про що було детально пояснено у відзиві на позовну заяву. Розрахунок заборгованості с чинним та ніким не оскарженим. Таким чином Позивач вводить суд в оману та пише неправдиву інформації про те, що вона не отримувала аліменти від [PERSON] до травня 2023 року По-друге, слід звернути увагу суду, що сама Позивач у відповіді на відзив визнає той факт, що подала судовий наказ на виконання не в інтересах дітей, а виключно у вигляді помсти на якісь міфічні намагання [PERSON] порушити спокій у її сім`ї. 1.5. ПОЗИЦІЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ ЩОДО ПРЕДМЕТУ СПОРУ. До органу опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради з Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшли матеріали цивільної справи № 536/1302/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно двох їхніх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Зі слів заявниці, [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує харчуванням, медичним доглядом та лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, взагалі не спілкується з дітьми, не виявляє жодного інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, причому робить це свідомо, без поважних причин. [PERSON] зазначає, що діти знаходяться на повному її утриманні, а також на утриманні її чоловіка - [PERSON] , якого діти вважають батьком. Працівниками відділу служба у справах дітей через засторонок Viber було проведено бесіду з [PERSON] щодо питання позбавлення його батьківських прав. За результатами бесіди встановлено, що [PERSON] категорично не погоджується з рішенням колишньої дружини позбавити його батьківських прав та має бажання спілкуватися з дітьми. Заявниця додала до позовної заяви розрахунок заборгованості зі сплати аліментів Кременчуцького ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області від 18.01.2024 № 3543, що станом на 01.01.2024 складає 83 027 грн. Проте, [PERSON] спростовуючи інформацію про наявність заборгованості надав на підтвердження довідку Кременчуцького ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області від 20.06.2024 за вих. № 28762, у якій зазначено, що заборгованість зі сплати аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] станом на 20.06.2024 відсутня. Згідно інформації наданої ТОВ «Український медичний центр сімейного здоров`я», на прийом з дітьми зверталася тільки мати, батько дітей з дітьми чи окремо до лікаря не звертався. Відповідно до інформації Кременчуцької початкової школи № 15 Кременчуцької міської ради, батько дітей [PERSON] , у вихованні дітей участі не приймає, жодного разу з класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся. 14.06.2024 працівниками відділу служба у справах дітей обстежено умови проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до результатів обстеження (акт обстеження умов проживання № 121 від 14.06.2024, акт оцінки потреб сім`ї/особи № 108 від 14.06.2024), встановлено, що умови проживання задовільні. Будинок просторий, світлий, облаштований необхідними для проживання меблями та побутовою технікою. На подвір`ї ознаки ремонту, а саме будується прибудова до будинку. Родина забезпечена продуктами харчування та засобами індивідуальної гігієни на достатньому рівні. Діти мають спільну кімнату з окремими спальними місцями. В наявності стіл для навчання, шафа з одягом, розвиваючі книги та іграшки. Стосунки в сім`і добрі, дружні. Як відомо з позовної заяви та отриманих пояснень, відповідач ( [PERSON] ) тривалий час проживає за кордоном. 14.06.2024 комісією у складі працівників служби у справах дітей та відділу соціального захисту населення було відвідано домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що [PERSON] лише зареєстрований за вищезгаданою адресою, тривалий час не проживає (акт № 152 від 17.06.2024). 19.06.2024 [PERSON] надав письмові пояснення (через засторонок Viber) та пояснив що, як батько завжди хотів приймати участь у вихованні та спілкуватися з дітьми, але колишня дружина чинила перешкоди в цьому. В листопаді 2020 року він поїхав на заробітки до Польщі, щоб мати змогу забезпечувати дітей. Через пів року, повернувшись, дізнався що [PERSON] вийшла заміж за іншого чоловіка і через це не давала бачитися йому з дітьми, бо вважає батьком дітей свого теперішнього чоловіка. [PERSON] стверджує, що він не знав де знаходяться та проживають його діти, тож був змушений звернутися до суду з метою визначення способів участі у вихованні дітей. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області по справі № 536/1326/21 від 20 грудня 2023 року позов про встановленій; способів участі у спілкуванні з дітьми задоволено частково, визначеної наступні способи участі батька, у вихованні та спілкуванні з дітьми, а саме: - кожної першої та третьої суботи місяця з 16.00 год. до 18.00 год., Б присутності матері; - кожної другої та четвертої неділі місяця з 09.00 до 11.00 год., в присутності матері. Але у зв`язку з тим, що [PERSON] перебуває за І кордоном, бо має там постійне місце проживання, тож не має змоги деякий І час приїздити в Україну. Він і надалі намагається знайти спільну мову зі [PERSON] та налагодити відносини з дітьми. Але колиши:- \\ дружина не йде на контакт, дзвінки та повідомлення ігнорує. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської сільської ради, з`ясувавши всі обставини, дійшов до висновку, що на даний час постановка питання про позбавлення батьківських прав є передчасною, оскільки в діях батька прослідковується зацікавленість в збереженні родинних відносин зі своїми дітьми. Так, позбавлення батьківських прав є заходом крайнього впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного, ухилення батьком від виконання своїх батьківських обов`язків, та урахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дитини Налагодження родинних зв`язків, близьких та довірливих відносин у сім' буде лише сприяти позитивному результату у долі дітей. Тому, захищаючи інтереси малолітніх дітей,

Outcome: approved