Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що вироком Святошинського районного суду міста Києва від 09.03.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06.02.2023 року покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік та відповідно до ст. 76 КК України покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання. Вказаним вироком суду встановлено, що [PERSON] своїми злочинними діями завдав матеріальної шкоди ТОВ «Мігрейд ЛТД» на загальну суму 43 725,08 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім цього позивач зазначає, що відповідач є неповнолітнім, у зв`язку з чим згідно ст. 1179 ЦК України заподіяна ним шкода підлягає відшкодуванню ним особисто. Оскільки після постановлення вироку суду в добровільному порядку він спричинену злочином шкоду йому не відшкодував, то позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 23.02.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони повідомлені про відкриття провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення. Відповідач не скористався своїм правом на написання до суду відзиву на позов, тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, враховуючи доводи позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії вироку Святошинського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року затверджено угоду від 06.02.2023 року між сторонами по справі та неповнолітнього [PERSON] визнано винуватим у виненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06.02.2023 року покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік та відповідно до ст. 76 КК України покладено на нього обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Крім того, відповідно до вироку суду, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , 14.07.2022 року в різний час доби та 27.08.2022 року також в різний час доби за попередньою змовою групою осіб, разом з особами номер 1 та номер 2, відносно яких виділені матеріали досудового розслідування у кримінальне провадження №12022100080000432, діючи умисно та з корисливим мотивом з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан і відповідно, знаходячись в умовах воєнного стану, шляхом розбиття вітринного вікна проникли до приміщення торговельного кіоску з продажу цигарок, розташованого за адресою: [ADDRESS] , звідки таємно викрали чуже майно, яке належить ТОВ «Мігтрейд ЛТД», чим завдали матеріальну шкоду на загальну суму 43 725,08 грн. (22 166,67 грн. +21 558,41 грн.). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЦК України неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу, якою встановлено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах, а у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини. Обов`язок батьків відшкодовувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. Розміру завданої шкоди відповідач і його законний представник не заперечили, будь - яких доказів в заперечення позову не надали. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Наведені положення цивільного законодавства узгоджується з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, згідно з яким передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином факт неправомірних, злочинних дій неповнолітнього [PERSON] і причинний зв`язок між його діями і заподіяною шкодою є доведеними вироком суду, який набрав законної сили. З матеріалів справи встановлено, що винними діями неповнолітнього [PERSON] завдано позивачу шкоду ТОВ «Мігтрейд ЛТД» на суму 43 725,08 грн., яку не відшкодовано. Суд звертає увагу, що на час ухвалення цього рішення відповідач [PERSON] , [INFO] , став повнолітнім, тобто обов`язок батьків як законних представників припинився після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття. Положеннями ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, при цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, при цьому збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч.1 та ч. 2 ст .1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка авдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати на користь держави підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved