Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

До Калинівського районного суду Вінницької області 21.10.2024 звернувся [PERSON] із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що архівні довідки комунальної установи «Калинівський районний трудовий архів» Калинівської міської ради Вінницької області № 1014 від 30.12.2022, видана на ім`я «Дідук Ол-ндр», та № 1015, видана на ім`я « [PERSON] », дійсно належать заявнику [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги [PERSON] мотивував тим, що він з 20.07.1981 був прийнятий на роботу різноробочим в колгосп «Україна» с. Лемешівка Калинівського району Вінницької області. [PERSON] 12.03.1982 оформлено трудову книжку, серії [NUMBER] на прізвище [PERSON] . 20.08.1985 він був переведений на посаду обліковця тракторної бригади в село Райки, а 18.07.1987 він був прийнятий в члени колгоспу рішенням загальних зборів, протокол № 3 від 18.07.1987. В колгоспі «Україна», реорганізованого в КСП «Мрія» с. Райки, пізніше в СВК «Мрія», ПП «Мрія», він пропрацював до 31.12.2012 та був звільнений з роботи за згодою сторін за ст. 36 КЗпП України (наказ № 58 від 31.12.2012). [PERSON] 02.02.2012 був прийнятий на роботу в Козятинську філію ПрАТ «Зернопродукт МХП», де пропрацював до 21.07.2020. У подальшому він отримував допомогу по безробіттю, всі записи про його роботу були зроблені в одну єдину трудову книжку, серія [NUMBER] . У зв`язку із досягненням пенсійного віку 16.09.2024 він звернувся до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 ІУ, надавши при цьому усі необхідні документи, в тому числі і трудову книжку. [PERSON] 26.09.2024 він звернувся до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою щодо допризначення пенсії за віком надавши додатково архівні довідки про роботу в колгоспі за період з 1985 по 2003 роки. Поштою 04.10.2024 він отримав рішення № 025650010395 з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ, в якому управління зазначає, що період роботи в колгоспі «Україна» (с. Райки) з 1985 по 2003 роки не враховується для перерахунку пенсії, оскільки не надані копії первинних документів, на підставі яких видавалися уточнюючі архівні довідки про вихододні та заробітну плату за № 1014 та № 1015 від 30.12.2022, які були видані Калинівським районним трудовим архівом Калинівської міської ради. Той факт, що ці довідки підтверджують саме його стаж роботи в колгоспі «Україна» с. Лемішевка Калинівського району Вінницької області, реорганізованого в КСП «Мрія» с. Райки, в СВК «Мрія», в ПП «Мрія» с. Райки, свідчить, що там зазначено його прізвище та ім`я - [PERSON] та [PERSON] . Всі вказані в цих довідках роки його роботи в даних підприємствах та нараховані вихододні і заробітна плата повністю відповідають записам в його трудовій книжці, серії [NUMBER] . Крім того, в цих довідках зазначено, що у книгах обліку трудового стажу колгоспу «Україна» с. Райки інших працівників з прізвищем, ім`ям, по батькові - « [PERSON] » не значиться. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області 28.10.2024 відкрито провадження за цією заявою, судове засідання у справі призначено на 14:00 год. 19.11.2024. До Калинівського районного суду Вінницької області 08.11.2024 надійшла заява представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за довіреністю Галуші П.В., з проханням розглянути справу без участі представника заінтересованої сторони за наявними матеріалами. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, 19.11.2024 до суду подав заяву, у якій просив провести судове засідання без його участі, заяву підтримав, просив задоволити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо. Положеннями статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, (частина 1 статті 95 ЦПК України). На підтвердження своїх вимог, заявником [PERSON] надано суду письмові докази. Оцінюючи належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, суд вважає доведеним факт належності саме заявнику [PERSON] , [INFO] , архівних довідок комунальної установи «Калинівський районний трудовий архів» Калинівської міської ради Вінницької області № 1014 від 30.12.2022, виданої на ім`я « [PERSON] -ндр», та № 1015, виданої на ім`я « [PERSON] ». За приписами частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved