Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

21.08.2024 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з ПрАТ «СУХА БАЛКА» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві грошові кошти у розмірі 390\~500, 00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. В обґрунтування позову зазначено, що протягом 23 років 02 місяців працював на підприємстві Відповідача з умовами впливу шкідливих факторів що призвело до стійкої втрати професійної працездатності та професійних захворювань, у зв`язку з чим Висновком МСЕК від 30.07.2024 року позивачу первинно і безстроково визначена стійка втрата професійної працездатності в наслідок професійного захворювання у розмірі 65% та третя група інвалідності з 02.07.2024 року. Вважає, що з вини відповідача, який не створив безпечних умов праці, він втратив здоров`я, чим йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він відчуває постійний біль в шийному і попереко-крижовому відділі хребта, з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових, плечових і колінних суглобах, болі і оніміння рук, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук на холоді, загальна слабкість, задишка при незначному фізичному навантаженні, відчуття серцебиття, головний біль, запаморочення, кашель сухий, біль за грудиною, зниження слуху. Змушений постійно бути під наглядом лікарів, проходити стаціонарне лікування, медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. Розмір завданої моральної шкоди оцінює в 390 500 грн., яку просить суд стягнути з відповідача. 22.08.2024 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами. 19.09.2024 року представник відповідача подав до суду відзив, з якого вбачається, що відповідач не визнає позов в повному обсязі, та вважає, що позивачем не доведений факт спричинення моральної шкоди саме діями відповідача, а заявлений розмір моральної шкоди, на його думку, не відповідає вимогам розумності та справедливості та є завищеним. При цьому також зазначив, що при укладанні трудового договору позивач був ознайомлений з умовами праці, наявністю на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства, але позивач свідомо прийняв наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Тривалість роботи працівника у шкідливих умовах праці збільшує ризик професійного захворювання, що є вибором позивача. Також зазначив, що відповідач надавав позивачу встановлені чинним законодавством і колективним договором пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного Фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 тощо, тобто не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу; технологію виробництва не порушував, повсякчас застосовує заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду охорони праці. Також зазначив, що умови праці, у яких працював позивач, не створювались відповідачем, а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом, тому вважає ймовірною причиною професійного захворювання позивача, незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту, не зважаючи на забезпечення ними у повному обсязі. Зазначив, що відповідно окремої думки членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] , ПрАТ «СУХА БАЛКА» як роботодавець не винне у виникненні професійного захворювання у [PERSON] , умови праці у яких працював позивач не створювались ПрАТ «СУХА БАЛКА», а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом. Позивач не скористався правом надання відповіді на відзив. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що Позивач перебував в трудових відносинах з підприємством Відповідача та з 14.02.1995 року по 31.01.1996 року працював кріпильник з повним робочим днем в підземних умовах, шахта «Ювілейна» РУ «Суха Балка»; з 05.07.2000 року по 29.09.2022 року - підземний кріпильник з повним робочим днем в підземних умовах, шахта «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» 29.09.2022 року звільнено за власним бажанням по виходу на пенсію за віком (а.с.8-11). За час роботи на підприємстві відповідача [PERSON] отримав хронічні професійні захворювання: 1. Радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м?язово-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня). 2. Вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдром вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях. 3. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня. Зазначений Акт був складений на підставі інформаційної довідки про умови праці від 06.02.2023 №ПС/1/3431-23, складеної Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці та Державних санітарних норм і правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248. Обставиною виникнення профзахворювань [PERSON] стало: працюючи на шахті «Ювілейна» підземним кріпильником з 14.02.1995 по 31.01.1996 та з 05.07.2000 по 29.09.2022, [PERSON] виконував весь комплекс робіт з кріплення підземних гірничих виробок та вилучення кріплення, з монтажу, демонтажу механічної частини гірничошахтного устаткування та механізмів. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень у роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених показників локальної вібрації та підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння): Важкість праці: Маса вантажу, що постійно піднімається та переміщується вручну, становила 35 кг при допустимій до 30 кг; робоча поза незручна 30% тривалості зміни при допустимій до 25%, згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248. Вібрація локальна: Еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 1,1-4,5 дБ перевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації» та складав 77,1-80,5 дБ при ГДР - 76 дБ. Пил переважно\~фіброгенної дії: Концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,8 разів згідно «Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 14.07.2020 №1596 і складала 3,67 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3. (а.с.16-20). У зв`язку із професійними захворюваннями [PERSON] перебував на лікуванні, що підтверджується виписками з медичних карт, медичними висновками, епікризами (а.с.23-24, 27-51). Частиною 4 статті 43 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У ст. 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року №155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Ст. 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до\~ч.\~1,\~п.\~1\~ч.\~2,\~ч.\~3-5\~ст.\~23\~ЦК\~України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Конституційний Суд України у пункті 4.1 Рішення від 27 січня 2004 року\~\~\~\~у справі № 1-9/2004 за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зазначив, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні і фізичні страждання. Втрата працездатності, яка встановлена висновком медико-соціальною експертною комісією, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено. Отже, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем, як роботодавцем, на якого покладається обов`язок забезпечувати безпечні і нешкідливі умови праці, права позивача на належні, безпечні і здорові умови праці, що полягало у перевищенні гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, що призвело до стійкої втрати професійної працездатності та до виникнення хронічного професійного захворювання, та відповідно до заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків, з причини отримання внаслідок наведених факторів професійного захворювання, втрати професійної працездатності на 65% та встановлення ІІІ групи інвалідності безстроково, що вимагає постійного лікування, тобто суд вважає доведеним наявність моральної (немайнової) шкоди; доведеним обов`язок саме відповідача, як заподіювача такої шкоди по її відшкодуванню; доведеним наявність причинного зв`язку між шкодою і діями (бездіяльністю) відповідача та права позивача на відшкодування такої шкоди. При цьому посилання представника відповідача на наявність Окремої думки до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (а.с. 21-22), суд до уваги не приймає, оскільки вважає доводи, наведені в Окремій думці такими, що не відповідають встановленим по справі обставинам; Посилання представника відповідача на п. 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), в якому зазначено, що неможливо визначити конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, суд до уваги не приймає, оскільки позов заявлено не до посадової особи підприємства, а до юридичної особи. Визначаючи розмір\~\~грошового відшкодування\~\~моральної шкоди,\~\~суд враховує\~\~заявлений позивачем\~\~розмір грошового\~відшкодування\~завданої\~ моральної\~шкоди,\~\~яку він\~\~оцінив в\~\~390\~500\~грн.,\~ враховуючи\~період роботи\~позивача на\~підприємстві відповідача\~ в шкідливих умовах,\~ який становить \~24 роки \~07 місяців,\~ характер отриманих\~позивачем професійних \~захворювань,\~ відсоток втрати\~професійної працездатності,\~ який позивачу\~встановлений у\~ 65%,\~ встановлення позивачу\~ у зв`язку\~з наявністю \~наведеного професійного\~ захворювання ІІІ\~групи інвалідності безстроково;\~ тяжкість вимушених\~змін в\~його життєвих\~і виробничих\~стосунках,\~ глибину фізичних\~ та душевних\~ страждань позивача\~ за наведених \~обставин;\~ враховуючи вимоги\~ розумності і\~ справедливості,\~ а також\~ враховуючи судову\~практику при\~розгляді аналогічних\~ спорів,\~ суд визначає\~ суму\~ грошового відшкодування,\~ завданої позивачу\~моральної шкоди\~в розмірі \~350 000\~грн., яка оподаткуванню не підлягає. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави також судовий збір в сумі 3500 грн. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. З огляду на вищевикладене,

Outcome: partial