Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

08 січня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 11 червня 2016 року у Шосткинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №101. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 гривень 00 копійок, щомісяця, з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що сімейне життя не склалося. Через аморальний спосіб життя відповідача в родині вникали постійний сварки та суперечки, інколи відповідач застосовував до позивача фізичну силу, свідком цього всього була спільна дитина сторін. Вказані обставини негативно впливають на психологічний стан здоров`я як дитини так і позивача, тому [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони не прийшли до порозуміння щодо матеріального забезпечення дитини, тому позивач просить суд стягнути із [PERSON] аліменти на утримання сина, у вищевказаному розмірі, які добровільно відповідач не надає. 18 січня 2024 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 13 лютого 2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позову заяву, в якій він вимоги [PERSON] в частині розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, та не заперечував проти їх задоволення. Разом з цим, в частині стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання спільної дитини в розмірі 5000 грн 00 коп. визнає частково, вказуючи на те, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн, оскільки є фізичною особою підприємцем третьої групи та перебуває на спрощеній системі оподаткування, а тому має нерегулярний мінливий дохід. Вважає, що розмір аліментів, який [PERSON] просить суд з нього стягнути є необґрунтованим та недоведеним. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10 липня 2024 року вказана справа перерозподілена судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Лєвші С.Л. Ухвалою суду від 11 липня 2024 року справу [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини прийнято до свого провадження суддею Лєвшею С.Л. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу суду від 11 липня 2024 року надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача. (а.с.40) Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 11 червня 2016 року Шосткинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 11 червня 2016 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис №101, і прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . (а.с.7) Як вбачається, із фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 22 квітня 2020 року Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), [PERSON] народився [INFO] , про що 22 квітня 2020 року складено відповідний актовий запис №111, і його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.8) Із фотокопії свідоцтва платника єдиного податку, серія [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] з 01 липня 2013 року обрано спрощена система оподаткування, ставка єдиного податку 5 група 3. (а.с.20) Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач в цій частині позову вимоги позивача визнає. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зважаючи на те, що позивач [PERSON] на примирення не згодна, а відповідач [PERSON] визнає позов в частині вимог про розірвання шлюбу і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Крім того, судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо виконання відповідачем обов`язку утримання малолітньої дитини. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2024/000034639 від 02 січня 2024 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що збігається з зареєстрованим місцем проживання матері дитини [PERSON] [INFO] . (а.с.6, 9) Відповідач, заперечуючи вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на дитину в розмірі 5000 грн 00 коп. вказав, що не має фінансової можливості сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі, оскільки є фізичною особою - підприємцем третьої групи та перебуває на спрощеній системі оподаткування, а тому має нерегулярний мінливий дохід, надавши на підтвердження своїх слів свідоцтво платника єдиного податку, не надавши при цьому довідки про свої доходи. (а.с.20) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ч.1\~ ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на вказане, беручи до уваги потреби дитини, з метою захисту її прав, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення аліментів в повному обсязі, оскільки відповідачем жодним чином не підтверджено те, що він, будучи працездатною особою, працездатного віку, будучи фізичною особою підприємцем, не може сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі. За таких обставин, позовна заява [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення аліментів на дитину також підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №12 від 27.12.2023 та\~ квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №1 від 03.01.2024 вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. за подачу позову про розірвання шлюбу. (а.с.1) Крім того, згідно із ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved