Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

01.07.2024 року представник позивача [PERSON] звернувся в інтересах позивача [PERSON] до Синельниковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Новосвітської селищної ради, в якому просить визнати за позивачем право власності на частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] , [INFO] . 12.08.2024\~року \~з Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа для розгляду за підсудністю. Ухвалою суду від 13.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлений строк для надання відзиву, позивачеві відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по суті. Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду повідомленні належним чином, із заявами про відкладення розгляду справи не звертались, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення, крім того, просить позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надано, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову по наступним підставам. Судом встановлено, що, [PERSON] та його матері [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23 березня 2000 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Перемишлянським відділом ДРАЦС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.10.2023 року, [PERSON] померла [INFO] , на підставі чого відкрилась спадщина до складу якої увійшла частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відсутні, оскільки інших дітей його мати не мала, чоловік [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.05.1977. При зверненні до державного нотаріуса Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівської області Ярошенко Ж.С., постановою від 28.05.2024 [PERSON] (спадкова справа №243/2024, номер в спадковому реєстрі 72496980 від 28 травня 2024),було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , посилаючись на відсутність документів, а саме довідки БТІ щодо всіх власників квартири та діючих правовстановлюючих документів, що підтверджують відсутність змін у документах та власниках квартири, технічних характеристик квартири тощо. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 28.06.2024 року інформація про квартиру та зареєстровані права на таку у реєстрах відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою №384767985 від 28.06.2024. 30.09.2024 року державним нотаріусом Четвертої львівської державної нотаріальної контори Львівської області Ярошенко Ж.С., надано до суду копію спадкової справи після померлої [PERSON] , що померла [INFO] , згідно якої 28.05.2024 зведено спадкову справу № 243/2024 за заявою [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи інші спадкоємці окрім позивача, до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не заявлялись. Суд з`ясувавши усі обставини справи та оцінивши надані суду докази, приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як роз`яснено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.\~1296\~ЦК України відсутність державної реєстрації на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який, оформивши спадщину, не здійснив її державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК Закраїни встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ч. 1 ст, 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 37 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved