Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Мізоцької селищної ради Рівненської області просили визнати за ними в рівних долях право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] , а саме на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2727 га, кадастровий номер 5622681800:02:001:0475, яка знаходиться за адресою с. Дермань Друга, Рівненського району Рівненської області. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі зазначили, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яку прийняли [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Дерманської Другої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 26 червня 1996 року №19 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування» [PERSON] було надано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,50 га. На підставі вказаного рішення позивачами було виготовлено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2727 га, кадастровий номер 5622681800:02:001:0475, решта площі становить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Скористатись правом на спадщину на земельну ділянку не можуть, так як спадкодавцем було розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельної ділянки, площею 0,2727 га для ведення особистого селянського господарства, тому вони звернулися до суду за захистом свого права на спадкове майно. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, подали до суду заяви від 04.09.2024, якою підтримали позовні вимоги, просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача Мізоцької селищної ради Рівненської області в судове засідання не з`явився, подав до суду лист від 10.10.2024, яким просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти позову. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дерманської Другої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області від 26 червня 1996 року №19 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та постійне користування» [PERSON] передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,50 га. по [ADDRESS] , що підтверджується копією архівного витягу від 21.11.2024. Згідно копії заповіту від 05.09.2013, [PERSON] заповіла все своє майно в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] в с. Дермань Друга, Здолбунівського району Рівненської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від [INFO]. Згідно листа приватного нотаріуса Чайковської А.О. від 29.08.2024, спадкоємцями за заповітом [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.06.2924, площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,2727 га, кадастровий номер 5622681800:02:001:0475. Відповідно до ст.ст. 328, 392, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328) та власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Згідно положень ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На підставі абз. 2 п. 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі закону № 139V від 14 вересня 2006 року) є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно доЗакону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Аналогічна ситуація роз`яснена у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно із ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання документа, що посвідчує право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є законними та підставними, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved