Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі - відповідач, ТОВ «ФК «Аланд»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни (далі - третя особа-1 Приватний виконавець Гречин Н.В.), Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича (далі - третя особа-2, Приватний нотаріус Кондратюк В.С.), в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 24.12.2019 року Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. та зареєстрований в реєстрі за № 5210, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 1667/3904DCLRKPT від 08.08.2014 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] у розмірі 17 424,85 грн.; судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що у червні 2024 року позивач дізналася про те, що до КП «Кременчуцький обласний клінічний шпиталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради, в якому вона працює, надійшла постанова Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника від 23.05.2024 року в межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № [NUMBER], позивачу стало відомо, що 24.12.2019 року Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 5210 про стягнення з [PERSON] на корить ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором № 1667/3904DCLRKPT від 08.08.2014 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , за період часу з 29.03.2018 року по 29.11.2019 року у розмірі 17 124,85 грн., з яких: 16 174,03 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 950,82 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 300,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна сума, яка підлягає стягненню - 17 424,85 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням процедури, передбаченої Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, оскільки нотаріус не пересвідчився у направленні боржнику та одержанні останнім письмової вимоги про усунення порушень; нотаріусу не було надано оригіналу нотаріально посвідченої угоди, виписки з рахунку боржника та нотаріус не пересвідчився у наявності безспірної заборгованості. За таких обставин, позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., зареєстрованого в реєстрі за № 5210 від 24.12.2019 року, що здійснюється у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2024 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2024 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни, Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.09.2024 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.06.2024 року за заявою представника позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., зареєстрованого в реєстрі за № 5210 від 24.12.2019 року, що здійснюється у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. 10.07.2024 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Щепілова О.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.09.2024 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 11.11.2024 року. 24.09.2024 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Щепілова О.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання 11.11.2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у заяві просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача. Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що 08.08.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір № 1667/3904DCLRKPT, відповідно до умов якого, Банк надав Позивальнику грошів кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі (а. с. 17). 24.12.2019 року Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 5210, яким запропоновано звернути стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором № 1667/3904DCLRKPT від 08.08.2014 року, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , право вимоги за яким перейшло на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 року до ТОВ «ФК «Аланд» у розмірі 17 124,85 грн., з яких: 16 174,03 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 950,82 грн. - прострочена заборгованість за процентами; 300,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна сума, яка підлягає стягненню - 17 424,85 грн. (а. с. 16). 05.03.2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 24.12.2019 року Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., що зареєстрований в реєстрі за № 5210 (а. с. 12 ). 27.07.2019 року у зв`язку із укладенням шлюбу, позивач змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.07.2019 року, виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а. с. 10). 23.05.2024 року Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою, згідно витягу ДРАЦС щодо актового запису про шлюб боржником змінено прізвище на « [PERSON] », у зв`язку із чим внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме, замість прізвища « [PERSON] » зазначити прізвище « [PERSON] » (а. с. 13). 23.05.2024 року Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у межах виконавчого провадження № [NUMBER] (а. с. 14 - 15). Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Як визначено у пп. 3.4 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В силу вимог пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14. В свою чергу, відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (в редакції на момент вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Так, серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення може провадитися у безспірному порядку. Також суд вважає за необхідне зазначити, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зроблено правовий висновок про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалося. Так, належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 року № 566. Розрахунок заборгованості є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Натомість, доказів надання приватному нотаріусу належним чином оформленої засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості до матеріалів справи не долучено. При цьому, відповідачем не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику вимоги стягувача про усунення порушень за кредитним договором № 1667/3904DCLRKPT від 08.08.2014 року та одержання її боржником. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16, посилаючись на приписи статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» зазначила, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису від 24.12.2019 року, вчиненого Приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., що зареєстрований в реєстрі за № 5210, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором № 1667/3904DCLRKPT від 08.08.2014 року, укладеним між ПАТ «Платінум Банк» та [PERSON] у розмірі 17 424,85 грн. таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1 816,80 грн., а саме судовий збір за подання позовної у розмірі 1 211,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0165310010 від 10.06.2024 року та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0165310012 від 10.06.2024 року. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 816,80 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved