Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Позивач звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до [PERSON] з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на підставі судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29.06.2021 року по справі № 488/2228/21 на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини на 1/6 частину усіх видів заробітку та доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що позивач з відповідачкою уклав шлюб 23.06.2017 р. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим, тому рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29.06.2023 у справі №488/824/23 шлюб розірвано. Вказав, що Судовим наказом від 29.06.2021 у справі №488/2228/21 з нього на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) позивача. Зазначив, що на його утримані також знаходиться ще одна неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Постановою Добровеличківського ВДВС від 20.07.2015 відкрито виконавче провадження № 48176442 на виконання рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2014, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказав, що 30.06.2023 під час служби в Збройних Силах України при виконанні обов`язків військової служби отримав вибухову травму (контузія) у наслідок якої визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Стан його здоров`я суттєво погіршився, що обмежує його у можливості своєю працею заробляти грошові кошти для забезпечення власних потреб та лікування і, відповідно, забезпечувати у більшому обсязі сплату аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Посилаючись на погіршення стану його здоров`я та наявність на утриманні двох малолітніх дітей, позивач вважав за можливе просити суд зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 на 1/6 частину від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою від 22.04.2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. 22.05.2024 року\~ судом\~було постановлено\~ухвалу про перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач та його представник адвокат Усатенко В.Ю. не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили. Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала. В матеріалах справи наявна роздруківка електронної форми звернення громадян, в якій відповідач [PERSON] висловила бажання відкласти розгляд справи до закінчення воєнного стану у зв`язку з перебуванням її за кордоном. Доказів такого перебування суду не надала. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, зваживши доводи сторін, вважає позов таким, що підлягає задоволенню , виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] є спільна дитина син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого згідно з судовим наказом Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29.06.2021 р. по справі № 488/2228/21 (провадження № 2-н/488/491/21) стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.06.2021 р. і до повнолітня дитини. З матеріалів справи вбачається, що позивач має на утриманні ще одного сина, [PERSON] , [INFO] , та сплачує аліменти на його утримання на підставі рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2014 р., ухваленого у цивільній справі № 387/1527/14-ц, у твердій грошовій сумі в розмірі 450,00 грн. Щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказані обставини підтверджені копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.02.2010 р, рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.11.2014 р та постановою старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Добровеличківського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2015 р. № 48176442. З наданої суду Виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 8024/23 КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради від 19.03.2024 р. вбачається, що позивач, [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні з 03.11.2023 р. до 19.03.2024 р. з діагнозом: Стійкий різко виражений тривожно-депресивний розлад з інсомнічним синдромом, емоційно-вольовою нестійкістю, когнітивним зниженням, асоційований зі стресом, з тривалим перебігом, медикаментозною резистентністю F 43.1. Супутній діагноз: Вибухова травма(30.06.2023) ЗЧМТ, струс головного мозку, Акубаротравма обох вух без пошкодження барабанних перетинок. Двобічна сенсоневральна приглухуватість зі сприйняттям ШМ 2,0м на праве вухо, 5.0м на ліве вухо. Стійкий помірний цефалгічний синдром. Факт проходження лікування також підтверджу ний довідкою КНП Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради № 1785/13 від 18.03.2024 р. Крім того, з пункту 12 Свідоцтва про хворобу № 23 від 08.02.2024 р. вбачається, що позивач має діагноз: Стійкий різко виражений тривожно-депресивний розлад з інсомнічним синдромом, вираженою емоційно-вольовою нестійкістю, когнітивним зниженням, асоційований зі стресом, і тривалим перебігом, медикаментозною резистентністю. З пункту 14 названого свідоцтва вбачається, що останній має потребу в одному супроводжуючому. Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~п.\~23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Судом достовірно встановлено, що вищезазначені обставини у позивача присутні. Відповідно до\~ст.\~183\~та ст.\~184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує\~їх зі\~способом присудження\~(ч.\~3\~ст.\~181\~СК України).\~Стаття 192\~СК України\~тільки вказує\~на можливість\~зміни раніше\~встановленого розміру\~аліментів за\~наявності доведених\~в судовому\~порядку підстав,\~а саме:\~зміни матеріального\~або сімейного\~стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на зазначене суд вважає, що позивач [PERSON] довів належними та допустимими доказами обґрунтованість свого позову. Враховуючи розмір\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~рівність обов`язку\~батьків щодо\~утримання дитини,\~суд вважає,\~що є\~підстави для\~зміни розміру\~аліментів шляхом\~зменшення їх\~розміру з\~1/4\~частини \~на 1/6\~ частину\~від заробітку\~(доходу)\~позивача,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно і\~до повноліття\~дитини. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Outcome: approved