Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №Б/Н від 09 серпня 2020 року у розмірі 119079,17 грн. , яка складається з 65697,99 грн.- заборгованості за кредитом, 53381,18 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та судові витрати. Позивач посилається на ті обставини, що відповідач не виконувала договірних зобов`язань, станом на 27 травня 2024 року виникла заборгованість з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості в сумі 119079,17 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача. Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Представником відповідача [PERSON] було подано відзив на позов відповідно до якого позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити . Зазначає, що відсутні підстави стверджувати, що сторони дійшли згоди щодо встановлення відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а тому всі кошти, які сплачував відповідач в рахунок погашення кредиту повинні зараховуватись в рахунок повернення тіла кредиту. Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного. За частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до приписів норми ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. Право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач посилався на те, що відповідачка 09 серпня 2020 року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку, в якій зазначено, що вказана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. У анкеті - заяві [PERSON] виявила намір приєднатись до Умов та Правил надання банківських послуг, які разом із даною заявою складають договір про надання банківських послуг. Відповідач своїм підписом підтвердила, що ознайомилась самостійно із з договором про надання банківських послуг, погоджується з вказаними в них умовами та зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил. Кредитний договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови. Отже, судом встановлено, що [PERSON] виявила бажання укласти договір про надання банківських послуг на запропонованих позивачем умовах. Згідно з довідкою за картками встановлено, що [PERSON] відкрито рахунок та видано наступні картки № [NUMBER] строк дії до липня 2027 року та № [NUMBER] , строком дії до березня 2027 року. Також згідно довідки за лімітами за період з 09.08.2020 року по 27 травня 2024 року ліміт збільшувався банком 23 лютого 2024 року до 65700 грн. У зв`язку з порушенням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка, за розрахунком банку, станом на 27 травня 2024 року, становить 119079,17 грн. , яка складається з 65697,99 грн.- заборгованості за кредитом, 53381,18 грн. заборгованості по процентам. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Випискою за кредитним договором підтверджується, що відповідач [PERSON] користувалася кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної картки, здійснювала платежі, поповнювала картку, що свідчить про виникнення та існування між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, суд вважає позов в частині стягнення отриманої та неповернутої суми тіла кредиту обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Стосовно стягнення нарахованих відсотків, суд приходить до наступного. Так, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Посилання позивача на Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», Витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», які не містять підпису відповідача (в тому числі, розміщені на сайті позивача), як на докази обґрунтованості вимог про стягнення заборгованості, не беруться судом до уваги. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Акцент Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, в тому числі, й щодо зміни кредитного ліміту, сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. В той же час паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» передбачає тарифи обслуговування саме кредитних карт «Універсальна», «Універсальна Gold», «Зелена», що різняться між собою умовами нарахування, зазначеними періодами, ставками, умовами нарахування пені та штрафів. Паспорт споживчого кредиту, на який посилається позивач, містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. При цьому, Анкета-заява, підписана відповідачем, не містить посилання на паспорт споживчого кредиту як складову договору. Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана відповідачу, була актуальною лише до 01 липня 2021 року, й матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, а тому не може братися судом до уваги. Отже, порядок нарахування відсотків має бути обумовлено у договорі. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача нарахованих відсотків у розмірі 53381,18 грн. до задоволення не підлягає. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1670,60 грн. (3028 х 65697,99:119079,17=1670,60 грн.). На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 610, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial