Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників процесу Щодо первісного позову 4 серпня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2023 року розірвано шлюб між сторонами, який зареєстровано 2 квітня 2020 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). У цьому шлюбі, у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день, донька сторін [PERSON] є зареєстрованою та проживає на [ADDRESS] . При цьому, одразу після розірвання шлюбу сторін, відповідач силоміць без згоди позивача забрав її доньку [PERSON] , залишивши проживати її у своєму помешканні, а саме на [ADDRESS] . Більше того, відповідач шляхом обману та зловживання довірою чинить усілякі перешкоди у вільному виборі місця проживання для малолітньої дитини разом з позивачем, не даючи їй можливості нормально спілкуватися з дитиною та безпосередньо приймати участь у її вихованні, відповідно позивач не погоджуючись з тим, щоб донька постійно проживала разом з позивачем як мамою. Більше того, відповідач систематично налаштовує дитину проти неї, говорить перед дитиною різну неправду на неї та членів її сім`ї, наводить наклепи на неї, вигадуючи різноманітні історії. Водночас, донька сторін [PERSON] є дуже прихильною до позивача як матері, що видно з її поведінки під час їхнього спільного перебування та спілкування, внаслідок чого вона зі слізьми на очах не бажає розлучатися з нею, а хоче постійно перебувати під її опікою та піклуванням, а також постійно проживати разом з нею. Більше того, постійні авантюрні ситуації, які створює відповідач, насильно забираючи дитину від неї, аж ніяк не сприяє повноцінному розвитку дитини як особистості у повсякденному житті. Беручи до уваги вищевикладене, відповідач неспроможний створити усі необхідні умови для нормального, всебічного та повного розвитку їхньої дитини, враховуючи її вік, стан здоров`я, здібності та навички, а також інші обставини, що мають важливе значення для подальшого життя дитини. Відповідач не погоджується з тим, щоб його дочка постійно проживала разом з позивачем та чинить усілякі перешкоди, чим створює систематичні стресові ситуації для дитини, зважаючи на її вік та нестійку дитячу психіку, що негативним чином впливає на загальний стан здоров`я дитини. Водночас, позивач зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , де створила для проживання своєї дитини в атмосфері спокою та взаєморозуміння усі належні умови для її нормального, всебічного та повноцінного розвитку та виховання, що може бути підтверджено актом обстеження умов проживання від 26 липня 2023 року, складеним працівниками Служби у справах дітей Луцької міської ради. Як видно зі змісту наказу (розпорядження) № 27-К від 30 червня 2023 року, позивач працює на основній роботі продавцем продовольчих товарів у фізичної особи-підприємця [PERSON] , отримуючи при цьому самостійний і сталий дохід у грошовій формі та виконуючи добросовісно свої професійні обов`язки як працівника, що може бути підтверджено, зокрема, змістом характеристики від 7 липня 2023 року. Окрім цього, відповідно до змісту довідки № 665 від 24 липня 2023 року, а також змісту довідки № 4117/1-18 від 24 липня 2023 року позивач не зверталася за психіатричною допомогою до КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька», а також не зверталася за медичною допомогою до КП «Волинський медичний центр терапії залежностей». З огляду на зазначене, просить суд: визначити, що місцем проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є місце проживання [PERSON] як фізичної особи - на [ADDRESS] (а.с.3-7 том І). 12 вересня 2023 року представник відповідача за первісним позовом адвокат Боровець Микола Степанович подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що [PERSON] заперечує щодо позовних вимог про визначення місця проживання дитини з позивачем. За твердженням відповідача, він зареєстрований та проживає на [ADDRESS] . Відповідно до довідки Лопатинської селищної ради №06/38-519 від 01.09.2023 разом з ним зареєстровані і проживають 3 (три) фізичні особи: донька - [PERSON] , [INFO] ; мати - [PERSON] , [INFO] ; брат - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] як мати малолітньої дитини [PERSON] не цікавиться долею та не займається розвитком, вихованням та лікуванням доньки. Окрім того, жодної матеріальної допомоги, ні в грошовій формі, ні в матеріальній формі для утримання, забезпечення всім необхідним малолітньої доньки не надавала ніколи і не надає в даний час. [PERSON] завжди проводить свій вільний час та дозвілля з дочкою, на даний момент він повністю присвятив своє життя вихованню дочки, її розвитку та навчанню. На цей момент у нього відсутні будь-які інші сторонні відносини з іншими жінками, які б перешкоджали приділяти належну увагу дочці. [PERSON] зміг самостійно налагодити побут так, щоб у час коли дочка навчається у ДНЗ він зміг працювати, а весь свій вільний час поза роботою проводити з дочкою [PERSON] . Таким чином, просить суд, відмовити в повному обсязі в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] (а.с.41-47 том І). 3 жовтня 2023 року позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] подала до суду відповідь на відзив. Вона зазначила, що одразу після розірвання між ними шлюбу, відповідач забрав дочку [PERSON] , залишивши проживати її у своєму помешканні, а саме у житловому будинку [ADDRESS] . Більше того, [PERSON] шляхом обману та зловживання довірою чинить усілякі перешкоди у вільному виборі місця проживання для малолітньої дитини разом з нею, не даючи їй можливості нормально спілкуватися з дитиною та безпосередньо брати участь у її вихованні, відповідно не погоджуючись з тим, щоб дочка постійно проживала разом з нею як мамою. Більше того, відповідач систематично налаштовує дитину проти неї, говорить дитині різну неправду на неї та членів її сім`ї, наводить наклепи на неї, вигадує різноманітні історії. На підставі того, що [PERSON] вчиняє їй перешкоди у спілкуванні із малолітньою дитиною вона неодноразово зверталася до поліції із заявами про вчинення протиправних дії колишнім чоловіком [PERSON] за фактом яких відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї. Водночас, дочка [PERSON] є дуже прихильною до неї як матері, що вбачається з її поведінки під час спільного перебування та спілкування, внаслідок чого вона зі слізьми на очах не бажає розлучатися із нею, а хоче постійно перебувати під її опікою та піклуванням, а також постійно проживати разом з нею. Більше того, постійні авантюрні ситуації, які створює відповідач по насильному забиранню дитини від неї аж ніяк не сприяє повноцінному розвитку дитини як особистості у повсякденному житті. Позивач офіційно працевлаштована та має стабільний та достатній заробіток для можливості забезпечення [PERSON] , вона створила усі належні умови для проживання доньки, для її нормального, всебічного розвитку, враховуючи її вік, стан здоров`я, здібності та навички, а також інші обставини, що мають важливе значення для подальшого життя дитини. Тому, просить позов задовольнити повністю та визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] (а.с.135-137 том І). Щодо зустрічного позову 12 вересня 2023 року через канцелярію суду адвокат Боровець Микола Степанович в інтересах позивача за зустрічним позовом [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] , про визначення місця проживання дитини. Зустрічні позовні вимоги обґрунтував тим, що в житловому будинку, де проживає відповідач за первісним позовом та його донька наявні всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Відповідачем забезпечено належні санітарно-гігієнічні умови, наявне дитяче ліжечко, дитячий візочок, дитячий велосипед, дитячий одяг, іграшки, дитяче харчування, ліки тощо. Квартира, в якій позивачка хоче проживати спільно з донькою є лише однокімнатною, де вона проживає спільно із своїм новим цивільним чоловіком, невідомо у чиїй власності знаходиться ця квартира та на яких умовах проживає там позивачка, а також наскільки довго вона буде там проживати, оскільки відповідачу відомо, що за остатній рік позивачка дуже часто змінювала своє місце проживання та реєстрації. Таким чином, вона всупереч інтересам дитини бажає, щоб малолітня дочка [PERSON] проживала з нею в чужій однокімнатній квартирі разом з невідомим для їхньої дочки чоловіком разом в одній кімнаті. В той час [PERSON] самостійно виховує дочку - [PERSON] з січня 2023 року, відтоді коли позивачка покинула їх та поїхала жити до свого нового «чоловіка», який за останніх 8 (вісім) місяців змінювався три або чотири рази. Протягом цього поточного року позивачці дочка була не потрібна, вона лише декілька разів зустрічалася з нею та час від часу спілкувалася по телефону. Протягом 2023 року позивачка взагалі не брала участі у вихованні дитини, та не цікавилася як росте її маленька дочка, чи здорова, чи відвідує садочок та чого нового навчилася і які має досягнення (успіхи). Доказами мінливості характеру позивачки, частою зміною партнерів та небажанням займатися вихованням своє дочки є її переписка у соціальних мережах та месенджерах з різними чоловіками, з якої видно, що партнери змінювалися часто, а деякі з них були одружені. Вихованням малолітньої дочки повністю зайнявся батько, який фактично з 2-х річного віку дочки самостійно займається її вихованням. Просить суд ухвалити рішення яким: визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.90-97 том І). 8 листопада 2023 року позивач за первісним позовом [PERSON] подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, у якому просила суд: первісний позов [PERSON] до [PERSON] , про визначення місця проживання дитини, задовольнити у повному обсязі та визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] ; в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , про визначення проживання дитини разом з батьком відмовити повністю; стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] суму сплаченого судового збору (а.с.161-163 том І). Рух справи у суді 4 серпня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.26 том І). Ухвалою судді від 21 серпня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.1-2 том І). У підготовчому судовому засіданні 12.09.2023 судом залучено до участі у справі орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (а.с.84-86 том І). Своєю ухвалою судового засідання від 10 вересня 2024 року суд зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Опікунська рада виконавчого комітету Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про визначення місця проживання дитини прийняв до спільного розгляду з цивільною справою за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про визначення місця проживання дитини, призначив підготовче засідання (а.с.157-159 том І). Суд своєю ухвалою від 17 жовтня 2024 року закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.193 том І). Позиції учасників процесу в судовому засіданні Позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та представник позивача (представник відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] у судовому засіданні 18 січня 2024 року позовні вимоги підтримали повністю. Просили позов задовільнити. Повністю заперечили зустрічні позовні вимоги та просили відмовити в їх задоволенні. Позивач просила суд врахувати, що у 2023 році вона з [PERSON] розірвала шлюб та на час розірвання шлюбу дитина проживала із батьком до листопада 2023 року, вона із нею спілкувалась по телефону та два три рази на місяць її відвідувала. Дитині 3 роки і вісім місяців, тому вона повинна проживати у повноцінній сім`ї. Дитина проживає у цей час із нею у Луцьку , вона працює продавцем у магазині, а дитиною займається бабуся із дідусем, в садочок її не оформляла. З 12 січня 2023 року по жовтень 2023 року дитина проживала із батьком. 1 грудня 2023 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] , після одруження присвоїла прізвище [PERSON] , у цей час перебуває у стані вагітності та вони всі разом із дитиною проживають у [ADDRESS] , в однокімнатній квартирі, власником якої є її чоловік. Дитина має окреме ліжечко та усі умови для проживання та її соціального розвитку, що перевіряла служба у справах дітей Луцької міської ради. Дитину залишила батькові під час розірвання шлюбу, оскільки останній забороняв забирати дитину, бачилась із нею лише на подвір`ї і в цей час вона уже відвідувала садочок у смт Лопатин. Які на той час були умови для проживання у дитини не бачила, бо зустрічалась із дитиною лише на вулиці, [PERSON] обмежував її вийти із дитиною за межі вулиці, постійно говорив, що вона може викрасти дитину. Будинок у якому проживає дочка належить батькові [PERSON] , який неодноразово виганяв їх із будинку, відповідач може зловживати алкогольними напоями або наркотичними засобами. Дитина є малолітня, тому вважає, що вона має проживати із мамою. Не зверталася до органу опіки і піклування з цим питанням, що відповідач не дає їй дитину, а лише побачитись на вулиці. В інші судові засідання (відповідач за зустрічним позовом) та представник позивача (представник відповідача за зустрічним позовом) не з`являлися, клопотань про проведення судових засідань у режимі відеоконференції не подали. 01.07.2024 представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, заявлений позов підтримують та просять його задовольнити, у задоволенні зустрічного відмовити (а.с. 92 том ІІ). Після вказаної заяви ні позивач, ні її представник у судові засіданні не з`являлись, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.187, 189, 199, 201,210, 212 том ІІ). Відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] та представник відповідача (представник позивача за зустрічним позовом) [PERSON] повністю заперечили первісні позовні вимоги та просили відмовити в задоволенні таких. Зустрічні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні 18.01.2024 звертав увагу суду на те, що дитині краще розвиватись у садочку, ніж перебувати постійно у квартирі матері, яка працює. Коли дитина хотіла поспілкуватись із мамою, її чоловік постійно збивав дзвінок. Він ніколи не перешкоджав матері спілкуватись з дитиною, навпаки постійно отримував погрози від чоловіка колишньої дружини. Коли дитина хворіла, її лікуванням він займався сам, хоч про це повідомляв матері. Дитина відвідує дитячий заклад, у будинку, де вона зараз проживає має окрему кімнату та всі умови для проживання, у чому пересвідчився орган опіки і піклування під час перевірки умов проживання дитини. Він особисто сам проводжає до садочка [PERSON] та забирає її. Скарг щодо виховання дитини від органу опіки і піклування та від дошкільного закладу, як і від самої матері дитини, з приводу виховання дитини не було. Притягався до адміністративної відповідальності, оскільки колишня дружина сама провокувала різного роду конфлікти. Перешкод у спілкуванні із дитиною не чинив. В процесі розгляду справи 14 травня 2024 року у судовому засіданні з метою вирішення спору по суті судом до зали судового засіданні була запрошена [PERSON] разом із дитячим психологом Павлівської ЗОШ І-ІІІ ступенів [PERSON] ( яка повідомила суду про те, що дитина контактна при спілкуванні) та вихователем [PERSON] . Дитину до зали судового засідання привела вихователь і дитина при спілкуванні із судом весь час перебувала поруч з вихователем і батьком, хоч у залі судового засідання була присутня матір дитини. [PERSON] повідомила суду, що у її житті весь час присутній батько, який нею піклується. Після відкладення розгляду справи дитина із вихователем та батьком залишили приміщення суду й суд, спостерігаючи за дитиною, не побачив, щоб [PERSON] намагалась спілкуватись із мамою. 26 листопада 2024 року відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні просив суд врахувати, що дитина уже пів року з ним проживає, відвідує садочок, проте матір дитини її не відвідує. Спочатку дитина була залякана чоловіком [PERSON] , що підтверджується характеристикою, в даний час вона спокійна і відмовляється їхати до Луцька до матері. Після того, як дитина почала з ним проживати, він звертався до Служби у справах дітей Лопатинської селищної ради про перегляд висновку щодо визначення місця проживання дитини, однак таке звернення залишено без розгляду службою у справах дітей. Він працює, позитивно характеризується та займається вихованням дитини, тому вважає, що є усі підстави для задоволення його зустрічного позову. Просив визначити місце проживання [PERSON] із батьком, у задоволенні первісного позову відмовити. У судовому засіданні 26 листопада 2024 року представник відповідача (представник позивача за зустрічним позовом) [PERSON] просив у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний задовольнити, оскільки наявні підстави для його задоволення. Висновок органу опіки і піклування Луцької міської ради не брати до уваги, оскільки дитина в цей час проживає уже пів року на території Лопатинської ОТГ, а висновок органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області спростовується встановленими обставинами у справі і не може бути прийнято судом до уваги. Крім цього, проведення круглого столу за зверненням [PERSON] не передбачено законом, на кожне звернення має бути прийнято відповідне рішення, або надана мотивована відповідь, в цьому випадку висновок. Також подав суду копію судового рішення Радехівського районного суду Львівської області від 30.04.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , яке залишене апеляційною інстанцією 14.11.2024 без змін та набрало законної сили. Представник третьої особи органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради подала до суду Висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про те, що орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, який підтримувала впродовж розгляду справи (а.с.200 том І). У судове засіданні 26 листопада 2024 року представник органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, оскільки Органом опіки і піклування Лопатинської селищної ради надано висновок щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Лопатинської селищної ради від 29.12.2023 №168. Надання повторного висновку про визначення місця проживання дитини не передбачено законодавством, тому просить розглядати справу за наявними у ній матеріалами (а.с.217 том ІІ). Представник третьої особи органу опіки та піклування Луцької міської ради надав суду Висновок про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , у якому зазначено, що служба у справах дітей вважає доцільним визначення судом місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.221-223 том І). 22 листопада 2024 року до Радехівського районного суду Львівської області поступила заява органу опіки та піклування Луцької міської ради про проведення судового засідання у відсутності їх представника, оскільки малолітня [PERSON] на цей час проживає з батьком (а.с.215-216 том ІІ). Установлені судом фактичні обставини справи Суд установив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 25 липня 2023 року (а.с.14, 48, 99 т. І). Між ними 2 квітня 2020 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) був зареєстрований шлюб, який на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2023 року розірвано (а.с.12-13 том І). Дочка [PERSON] є зареєстрованою у житловому будинку [ADDRESS] разом з відповідачем [PERSON] . За цією адресою також зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (мати та брат відповідача (позивача за зустрічним позовом), що видно з довідки Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області від 01.09.2023 від 06/38-519 (а.с.51 том І). Згідно з витягом з державного реєстру речових прав №327798212 від 03.04.2023, виданого приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Юрченко О.В. (а.с.49-50, 100-101 т. І), житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (матері відповідача (позивача за зустрічним позовом). Водночас, позивач за первісним позовом [PERSON] є зареєстрованою та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.20 том І), що також підтверджується актом обстеження умов проживання від 26 липня 2023 року, складеним працівниками Служби у справах дітей Луцької міської ради (а.с.23 том І). Як видно зі змісту наказу (розпорядження) № 27-К від 30 червня 2023 року, [PERSON] працює на основній роботі продавцем продовольчих товарів у фізичної особи-підприємця [PERSON] ( а.с.15-18 том І), отримуючи при цьому самостійний й сталий дохід у грошовій формі та виконуючи добросовісно свої професійні обов`язки як працівника, що підтверджується, зокрема, характеристикою від 7 липня 2023 року (а.с.19 том І), та довідками про доходи (а.с.140-141 том І). Відповідно до довідки № 665 від 24 липня 2023 року та довідки № 4117/1-18 від 24 липня 2023 року [PERSON] не зверталася за психіатричною допомогою до КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька, а також не зверталася за медичною допомогою до комунального підприємства «Волинський медичний центр терапії залежностей» (а.с.21-22 том І). З характеристики на вихованця ЗДО смт Лопатин видно, що [PERSON] є вихованкою ЗДО смт. Лопатин, відвідує садочок з грудня 2022 року. Дівчинка виховується у не повній сім`ї. З самого початку відколи дівчинка поступила в ЗДО, нею опікується батько. [PERSON] завжди доглянута, чиста і охайна дівчинка. Приходить в садочок в чистому одязі, акуратно зачесана. Дитина прив`язана до свого батька, дуже любить його, завжди чекає на нього з радістю та зустрічає з обіймами. Зі садочку батько забирає дитину вчасно. [PERSON] має все необхідне для життя і відвідування дитячого садка. Фізичний та розумовий розвиток відповідає віку дитини. [PERSON] виявляє інтерес до навчальних знань, працює на заняттях повільно і рівномірно, завжди приймає допомогу вихователя, в більшій мірі практичну. В ігровій діяльності переважає сюжетно-рольова гра. Також любить малювати і ліпити з пластиліну. [PERSON] весела і відкрита дівчинка, адекватно реагує на похвалу і критику. Дитина розуміє, що таке «погано», а що добре, вміє ділитися з однолітками (а.с.76 том І). Відповідно до довідки Лопатинської районної лікарні Лопатинської селищної ради Львівської області від 31.08.2023, [PERSON] , [INFO] , здорова та отримала усі профілактичні щеплення. Зауважень до батьківського догляду за дитиною не має (а.с.53 том І). Згідно з довідкою Лопатинської районної лікарні Лопатинської селищної ради Львівської області від 31.08.2023, [PERSON] , [INFO] , на «Д» обліку не стоїть і хронічними захворюваннями не хворіє (а.с.53, 104-105 том І). З довідки - характеристики № 03109-1018 від 31.08.2023 видно, що [PERSON] , [INFO] , народився в селищі Лопатин Радехівського району Львівської області, проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Громадянин [PERSON] , проживаючи на території Лопатнської селищної територіальної громади, характеризується позитивно. Громадський порядок не порушує. Заяв та скарг громадян до виконкому селищної ради на громадянина [PERSON] не надходило. Участі у громадському житті громади не приймає. Депутатом селищної ради не є (а.с.52 том І). Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 03 січня 2023 року [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 173-2 КУпАП за малозначністю та провадження відносно нього закрито (а.с. 138 том І). Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 11 січня 2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.139 том І). Відповідно до довідки від 02.10.2023 №361, довідки про доходи №24 (а.с.174, 175 том І) та Характеристики (а.с.176 том І) [PERSON] дійсно працював в КНП «Лопатинська районна лікарня» Лопатинської селищної ради Львівської області на посаді робітника та отримує заробітну плату та зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник. З Акту встановлення фактичного непроживання від 20 вересня 2023 року видно, що в будинку [ADDRESS] не проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с.177 том І). Згідно з довідкою №13-19/09 від 19.09.2023 закладу дошкільної освіти в смт Лопатин [PERSON] своєчасно сплачує за харчування доньки [PERSON] і на цей час заборгованості не має (а.с.178 том І). 1 грудня 2023 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєструвала шлюб із [PERSON] , після одруження присвоїла прізвище [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 01 грудня 2023 року (а.с.184, 187 том І). Згідно з витягом з державного реєстру речових прав №93180541 від 28.07.2017 (а.с.188 том І), житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] ( чоловікові позивача (відповідача за зустрічним позовом). Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] , [INFO] , станом на 02.11.2023 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.189 том І). Як видно, з Висновку органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від 15 грудня 2023 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с.200 том І). Із копії Наказу КНП «Лопатинська районна лікарня» Лопатинської селищної ради Львівської області від 06.11.2023 №138-к/тр видно, що [PERSON] 07.11.2023 за згодою сторін звільнено (а.с.96 том ІІ). Відповідно до листа відділення поліції №1 Червоноградського відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 13.10.2023 №7475/62/01/15-23, [PERSON] притягався Радехівським районним судом до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.97 том ІІ). Із Акту обстеження умов проживання від 19 жовтня 2023 року, який наданий органом опіки та піклування Лопатинської селищної ради, видно, що житло за адресою: [ADDRESS] , розміщене на першому поверсі 1-поверхового будинку, складається з трьох кімнат, кухні, веранди та ванної кімнати. Є господарські приміщення та літня кухня. Будинок дерев`яний, утеплений, газифікований, опалення твердим паливом, є газопостачання до плити, електрифікований. В наявності всі необхідні предмети побуту. Дитина з батьком має окрему кімнату, предмети побуту, одяг, харчування, іграшки - все в наявності. Дівчинка відвідує дитячий навчальний заклад. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (дядько, не проживає), [PERSON] (бабуся, не проживає). Батько піклується про дитину, стосунки між ними теплі та довірливі, дбає про її належне виховання. Дівчинка завжди доглянута, охайна, комунікабельна, легко йде на контакт (а.с.98 том ІІ). Суд також дослідив Акт оцінки потреб сім`ї від 19.10.2023, який наданий органом опіки та піклування Лопатинської селищної ради (а.с.99-102 том ІІ). Як видно, з Висновку служби у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] від 30 січня 2024 року, служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с.220-223, 225-227 том І). Згідно з Висновком оцінки потреб сім`ї від 17 жовтня 2023 року, який наданий Управлінням соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Луцької міської ради, встановлено, що мати [PERSON] здатна виконувати батьківські обов`язки щодо виховання доньки [PERSON] (а.с.210-212 том І). Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024035580000122 від 14.02.2024 видно, що на підставі заяви [PERSON] внесені відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України стосовно [PERSON] (а.с.231 том І). Із Акту обстеження умов проживання від 26 липня 2023 року, який наданий Управлінням соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Луцької міської ради, видно, що житло за адресою: [ADDRESS] , розміщене на другому поверсі 3-поверхового будинку, складається з однієї кімнати, кухні, коридору, є всі комунальні зручності. Помешкання обставлене необхідним набором меблів та побутової техніки. В кімнаті зроблено сучасний ремонт, де є двоспальне ліжко, окреме спальне місце для дитини, шафа для одягу та особистих речей, телевізор. Для малолітньої дитини є постільна білизна, одяг, іграшки, канцтовари. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.90 том ІІ). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики [PERSON] за період 05.06.2024-26.06.2024, яка надана кандидатом психологічних наук, доцентом [PERSON] , встановлено, що при дослідженні емоційно - особистісної сфери в [PERSON] були виявлені такі особливості: високий рівень особистісної тривожності, почуття страху, що проявляється у розмові та при виконанні проективних методик. Інтерпретація проективної методики «Малюнок сім`ї» вказує на те, що станом на зараз батько є найбільш значимим або найбільш емоційно близьким членом сім`ї, мати на малюнку зображується як менш значима особа (намальована пізніше і розміщена дещо в стороні). Дитина боїться контакту з чоловіком матері. Діагностика прихильності дитини з використанням методики «Малюнок пташиного гнізда» для діагностики арт-терапевтичними методами рівня прихильності між матір`ю і дитиною вказує на дезорганізовану (дезорієнтовану) прихильність (а.с.105-109 том ІІ). Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 12 січня 2024 року адміністративне провадження відносно [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с.110-111 том ІІ). Постановою Львівського апеляційного суду Львівської області від 07 червня 2024 року зазначену постанову залишено без змін (а.с.128-130 том ІІ). Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 червня 2024 року з кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12024035580000122 від 14.02.2024 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України (а.с.132-133 том ІІ). У квітні 2024 року позивач подала заяву про визначення способу участі матері у вихованні дитини та спілкуванні з нею до Служби у справах дітей Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, на яку була надана відповідь, що відповідно до ч. 3 ст. 19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. Оскільки, в провадженні Радехівського районного суду перебуває цивільна справа №451/1077/23 про визначення місця проживання малолітньої доньки [PERSON] . [INFO] , у якій не винесено рішення, орган опіки та піклування вважає недоцільним встановлювати спосіб участі матері у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Оскільки, місце проживання дитини на сьогоднішній день не визначено, дитина може постійно проживати як з батьком так і з матір`ю в однаковій мірі (а.с.137-139 том ІІ). Відповідно до довідки № 5 від 19.08.2024, встановлено, що [PERSON] дійсно працює у ФОП [PERSON] з 15.07.2024 за основним місцем роботи та займає посаду підсобний робітник. Заробітна плата за останні два місяці становить 12 697 гривень (а.с.147 том ІІ). Як видно з характеристики №6 від 19.08.2024 на [PERSON] , [INFO] , він працює на посаді підсобного робітника у фізичної особи - підприємця [PERSON] з 15 липня 2024 року. [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони як відповідальний, цілеспрямований, виконавчий та дисциплінований працівник (а.с.148 том ІІ). Відповідно до експериментально-психологічного дослідження від 12.07.2024, проведеним Дитячим діагностичним центром ВП «Лікарня Святого Миколая», стосовно [PERSON] , [INFO] , за методикою визначення самооцінки «Сходинки» у Евеліни вийшло 6б, що свідчить про дуже гарні чи просто добрі стосунки до дитини в наявному сімейному середовищі й у дошкільному закладі. На питання «Покажи на яку сходинку ти поставила б тата?» [PERSON] не обмірковуючи, та не шукаючи зорового контакту з татом, поставила його на найвищу сходинку поряд з собою, що свідчить про нормальне, комфортне самовідчуття, яке пов`язано зі сформованим почуттям захищеності в найближчому оточенні дитини. Мама та вітчим знаходяться на сходинках 1-3. Зі слів дитини «мама є важливою», [PERSON] відчуває мамину любов, та згадує негативні спогади про вітчима та страх перед ним. Вона пам`ятає негативні події та покарання. Ці слова частково підтвержив тест «Тривожність (Р. Темл). На жаль, [PERSON] не закінчила тест, розхвилювалася та змінила вид діяльності. Висновок після проведення діагностичних методик: [PERSON] доступна мовному контакту, зоровий контакт присутній. Орієнтується у власній особистості, часі та просторі. Мнестичний розвиток відповідає віку та віковій нормі. Інтелектуальний розвиток відповідає, віку та набутим знанням. Рівень тривоги знаходиться в межах норми. Самооцінка дитини відповідає нормі. Психоемоційний стан відповідає нормі. Дитина зростає в умовах, які сприяють формуванню безпечного типу прив`язаності (а.с.149-158 том ІІ). У серпні 2024 року [PERSON] звертався до Лопатинської селищної ради та Луцької міської ради із заявами про повторне скликання опікунської ради для вирішення питання про місце проживання дитини [PERSON] (а.с. 166, 169 том.ІІ). З листа Лопатинської селищної ради від 27 серпня 2024 року №03/09-553 видно, що орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради не вбачає доцільності у повторному перегляді питання, щодо місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (а.с.170 том ІІ). Відповідно до листа Лопатинської селищної ради від 16.10.2024 №01/12-113, встановлено, що надання повторного висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , не передбачено законодавством (а.с.193, 204 том ІІ). Із листа Луцької міської ради № 6.7-6/2649/2024 від 18.09.2024 видно, що на цей час дочка [PERSON] проживає разом з батьком у селищі Лопатин, тому підстав для повторного розгляду питання про надання суду письмового висновку щодо вирішення спору у виконавчого комітету Луцької міської ради немає (а.с.195 том ІІ). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 30 квітня 2024 року позов [PERSON] задоволено. Ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання 1 (одної) неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 (чверті) заробітку (доходу) платника аліментів від усіх її доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.08.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.218-222 том ІІ). Зазначене рішення суду залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року (а.с.223-224 том ІІ). Суд також дослідив фотокопії, надані відповідачем (позивачем за зустрічним позовом (а.с.54-75, 106-130 том І). Суд не бере до уваги відеозапис, наданий відповідачем (позивачем за зустрічним позовом), який оглянутий в судовому засіданні 14 травня 2024 року, оскільки у ньому була присутня нецензурна лексика. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю спору між ними щодо місця проживання малолітньої дитини [PERSON] . Позиція суду Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що зустрічний позов необхідно задовільнити, а в задоволенні первісного позову - відмовити з таких підстав. Джерела права та нормативно-правові акти, які застосував суд. Мотиви ухвалення рішення До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі - СК України), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.11.1991 № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною чи здійснення опіки над дитиною. Суд - це фактично останній інструмент, який підлягає використанню при вирішенні сімейних спорів, коли спір неможливо вирішити іншим шляхом. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини. Так, Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 7 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним («М. С. проти України» (M.S. v. UKRAINE», №2091/13, § 76, ЄСПЛ, від 11 липня 2017 року). Під час розгляду справи, суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20). Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19). Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №377/128/18 (провадження №61-44680св18) тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №487/2001/19-ц (провадження №61-12667св20) зазначено, що: «Закріплення вказаними вище міжнародними документами та актами внутрішнього законодавства України право дитини бути почутою передбачає, що думка дитини повинна враховуватися при вирішенні питань, які її безпосередньо стосуються. Разом з цим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не відповідає та не захищає права та інтереси дитини, передбачені Конвенцією. Отже, вирішуючи спір, суд має віддати перевагу тому з батьків, який може забезпечити більш сприятливі умови виховання дитини. Важливим критерієм є моральні якості матері та батька як вихователів. Моральними якостями, які можуть негативно вплинути на виховання дитини, є, зокрема, зловживання спиртними напоями, невиконання батьківських обов`язків, притягнення до судової чи адміністративної відповідальності». У Постанові Верховного Суду від 30.03.2021 року у справі №542/1428/18 (провадження №61-18612св19) зазначено, що: «Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах». У постанові Верховного Суду від 24.11.2021 року у справі №754/16535/19 (провадження №61-14623св21) вказано, що: «Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини». У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі № 359/6726/20 зроблено висновок, що «при визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини. Колегія суддів зауважує, що сім`я є цінною для розвитку дитини, і коли вона руйнується, батьки, які почали проживати окремо, мають віднайти способи захистити дитину і забезпечити те, що їй потрібно, щоб дитина зростала у благополучній атмосфері, повноцінно розвивалася та не зазнавала негативного впливу. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення належних стосунків між дитиною й батьками, які є фундаментальними для благополуччя дитини. Діти потребують уваги, підтримки і любові обох батьків. Діти є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів» У постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 352/2324/17 зазначено, що: «питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що розлучення батьків для дітей - це завжди тяжке психологічне навантаження, а дорослі, займаючись лише своїми проблемами, забувають про кардинальні зміни в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства». Суд дослідив характеристику психоемоційного стану дитини за період 05.06.2024-26.06.2024, яка надана кандидатом психологічних наук, доцентом [PERSON] , у якій зазначено, що [PERSON] боїться контакту з чоловіком матері. Вже у наступному експериментально-психологічному дослідженні від 12.07.2024, проведеним Дитячим діагностичним центром ВП «Лікарня Святого Миколая», [PERSON] лише згадує негативні спогади про вітчима та страх перед ним. Вона пам`ятає негативні події та покарання. Разом з тим, психоемоційний стан відповідає нормі. Дитина зростає в умовах, які сприяють формуванню безпечного типу прив`язаності. Отже, у своїй теперішній сім`ї з батьком, [PERSON] почуває себе захищеною, їй комфортно жити з татом, відвідувати дошкільний заклад у смт Лопатин. Батько приділяє їй достатньо уваги та піклується про емоційні та соціально-побутові потреби. Крім того, суд враховує, що у матеріалах справи немає доказів, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з матір`ю, що фактично призводить до зміни місця звичайного проживання дитини, матиме більш позитивний вплив на дитину. Дитина проживає разом із батьком уже більше пів року, прижилася у існуючому середовищі. Зважаючи на характеристики психоемоційного стану дитини, на думку суду, немає достатньо вагомих підстав змінювати звичне місце проживання дитини, що може призвести до зміни оточення, можливого стресу та погіршення психоемоційного стану дитини (див. постанову Верховного Суду 01 лютого 2023 року в справі № 595/1722/21 (провадження № 61-6232св22). Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частини шоста статті 19 СК). У пункті 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, визначено, що працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання за формою згідно з додатком 9, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею. Суд не бере до уваги Висновок служби у справах дітей Луцької міської ради про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] від 30 січня 2024 року, оскільки малолітня [PERSON] , [INFO] , уже пів року проживає разом з батьком у селищі Лопатин. Суд не погоджується з Висновком органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , від 15 грудня 2023 року, оскільки такий спростовується встановленими обставинами у справі та суперечить інтересам дитини. Крім того, суд звертає увагу, що ні позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] , ні її представник [PERSON] , не прибували у судові засідання у справі, не скористалися правом на проведення судового засідання в режимі відеоконференції, що свідчить про те, що [PERSON] (мати дитини, стосовно якої вирішується питання про визначення її місця проживання) не цікавиться долею справи та їй не важливий результат розгляду такої. До того ж, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не приїжджала до дитини протягом останніх шести місяців, не цікавилася її розвитком та здоров`ям. Доказів про те, що відповідач (позивач за зустрічним позовом) насильно від неї забирав дитину суду не представлено. Висновки суду Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. До того ж, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» суд вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. З урахуванням викладеного, судом не надається детальна відповідь на інші аргументи сторін, оскільки вони самі по собі, або в сукупності з іншими аргументами та доказами у справі, не відносяться до безумовних підстав для вирішення спору. Узагальнюючи вищенаведене, суд доходить висновку, що місце проживання дитини [PERSON] з батьком буде відповідати її якнайкращим інтересам і батько забезпечить їй розвиток у безпечному, спокійному, стійкому та благополучному середовищі. Отож, зустрічний позов необхідно задовольнити. Суд звертає увагу, що визначення місця проживання дитини з батьком, не повинно впливати на їх взаємовідносини з матір`ю, оскільки визначення місця проживання дітей з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд також роз`яснює, що мати дитини, яка беззаперечно відіграє важливу роль у житті та розвитку доньки, має право та обов`язок піклуватися про її здоров`я, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. Розподіл судових витрат Оскільки зустрічний позов задоволено, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) судовий збір у розмірі 1073,60 грн (однієї тисячі сімдесяти трьох гривень 60 копійок) необхідно стягнути з позивача (відповідача за зустрічним позовом). На підставі викладеного,

Outcome: approved