Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Зміст позовних вимог. ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6308064643 від 23.02.2018 у розмірі 57466,85 грн. Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7100 грн. Обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги. Між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) 23.02.2018 укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. За умовами угоди відповідачу встановлено максимальний ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн, на умовах їх повернення зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. Відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення вказаного договору і приєднання до його умов, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту містив умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами і надавався відповідачу для ознайомлення, з якими він погодився, підписуючи угоду. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Як стверджує позивач, станом на 20.09.2021 за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 57466,85 грн, що підтверджується відповідним розрахунком. В подальшому між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу від 20.09.2021, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статус кредитора за кредитним договором від 23.02.2018 укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Позиція та аргументи учасників справи. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Надав до суду відповідну заяву. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Про причини своєї неявки до суду не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв та клопотань від відповідача не надходило. Процесуальні дії у справі Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2024 вказану цивільну справу передано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.09.2024 позовну заяву залишено без розгляду, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.09.2024 прийнято позовну заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті. Відповідач у судові засідання, призначені на 10 год. 30 хв. 24.10.2024, на 13 год 30 хв. 21.11.2024, не з`явився. Про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача, повернулися до суду без вручення із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, заяву представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, положення ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи. Обставини справи, встановлені судом. АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 24.02.2018 підписали оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної лінії. Крім того, відповідач 22.02.2018 підписав анкету-заява про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альф-Банк». На підставі вказаної угоди банк відкрив відповідачу поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні та випустив міжнародну платіжну картку MC DEBIT WORLD строком дії три роки з моменту випуску. За умовами угоди відповідач отримав кредит з лімітом кредитної лінії у розмірі 200000 грн; процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою становить 26% річних; обов`язковий мінімальний платіж складає 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. У Розділі V оферти зазначено, зокрема, що у разі настання відкладальних обставин, що визначені договором, запропоновано застосовувати умови Програми «Моментальна розстрочка на карту», що вказані у Додатку №4 до Договору. Також відповідач 22.02.2018 ознайомився із паспортом споживчого кредиту. Згідно з випискою по рахунку за період з 23.02.2018 по 08.04.2024 по договору № 630864643 встановлено користування відповідачем кредитними коштами. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом загальна сума заборгованості складає 57466,85 грн, з яких: 50049,87 грн - заборгованість за тілом кредита, 6317,93 грн - заборгованість за користування кредитом, 1099,05 грн - овердрафт (несанкціонована заборгованість). Між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 3 від 20.09.2021, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 до договору. Того ж дня, 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» підписаний Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 20.09.2021 до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021. Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу право вимоги, що відступається згідно даного договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту. Позивач сплатив відповідно до умов договору факторингу № 3 від 20.09.2021 ціну права вимоги у сумі 12844800 грн (п.4.2 договору), що підтверджується платіжним дорученням №559 від 20.09.2021. Згідно з Додатком №1-1 до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги зокрема, до відповідача за кредитним договором від № 6308064643 від 23.02.2018 у розмірі 57466,85 грн. Висновки суду. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як визначено ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В силу приписів ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, АТ «Альфа-Банк» виконало свої обов`язки за договором № 6308064643 від 23.02.2018 та надало відповідачу кредитні кошти, однак відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 57466,85 грн, з яких: 50049,87 грн - заборгованість за тілом кредита, 6317,93 грн - заборгованість за користування кредитом, 1099,05 грн - овердрафт (несанкціонована заборгованість). На час розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів, які б спростовували існування кредитних зобов`язань перед позивачем. Так само відповідачем не надано доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором або наявності підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язань, відповідно до ст. 617 ЦК України. Положенням ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшли права первісного кредитора АТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 6308064643 від 23.02.2018 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, у відповідача існує обов`язок повернути надані кредитні кошти, а позивач, як новий кредитор, вправі вимагати їх повернення на свою користь Розподіл судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно згідно вимог ст. 141 ЦПК України, якою визначено, що у разі задоволення позову витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до договору про надання правничої допомоги №05-10/23 від 05.10.2023, укладеного між клієнтом ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Макєєвим В. М., предметом договору є надання послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ у якій клієнт є учасником (п.1.1). Суду надано Акт приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024, згідно з яким адвокатом надано клієнту юридичні послуги відповідно до Договору №05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 по справі за позовом до [PERSON] про стягнення за кредитним договором на суму 7100 грн. Платіжною інструкцією № 1132 від 07.03.2024 підтверджується сплата за послуги адвоката згідно з Договором № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 у розмірі 7100 грн. Водночас, із наданих до суду документів неможливо встановити, що понесені позивачем витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги у справі за позовом ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до [PERSON] . Суд зазначає, що п. 1.1. договору про надання правничої допомоги №05-10/23 від 05.10.2023 передбачено надання послуг захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ, у якій клієнт є учасником. Таким чином, використане у договорі формулювання передбачає надання адвокатом послуг у невизначеній кількості справ. Документом, що підтверджує надання адвокатом послуг та їх прийняття клієнтом у конкретній справі є акт приймання-передачі наданих послуг (п. 1.4. Договору №05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023). Проте із наданої платіжної інструкції № 1132 від 07.03.2024 неможливо встановити, що позивачем понесені витрати, у зв`язку із розглядом саме цієї справи, а не будь-якої іншої в межах надання послуг за Договором №05-10/23 від 05.10.2023. Такий висновок суду ґрунтується на відсутності у платіжній інструкції № 1132 від 07.03.2024 в графі «призначення платежу» посилання на акт приймання-передачі № 1 від 07.03.2024 та/або даних про відповідача, а лише на договір. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Outcome: approved