Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

01.11.2024 до Дарницького районного суду м. Києва звернув надійшла заява адвоката Папазової Г.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. В судовому засіданні представник позивача, проти задоволення заяви заперечувала, просила відмовити в її задоволенні, оскільки не надано детального розрахунку витрат на правову допомогу. Представник заявника заяву підтримала, просила задовольнити. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 29.09.2022 Дарницьким районним судом м. Києва постановлено рішення по цивільній справі за позовом КП ВО «Київтеплаенерго» до [PERSON] , про стягнення заборгованості. 05.12.2023 представник Папазова Г.А. подала до суду заяву про перегляд заочного рішення, оскільки [PERSON] не є належним відповідачем у справі та одночасно в заяві заявлено вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу на підставі ст. 51 ЦПК України. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.01.2024 рішення Дарницького районного суду від 29.09.2022 було скасоване та справу призначено до розгляду. Ухвалою суду від 21.03.2024 було проведено заміну первісного відповідача [PERSON] на належних, проте при винесенні даної ухвали суду не вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу, про які заявляв представник Папазова Г.А . У відповідності до ч.2 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. При цьому, у відповідності до ч.5 ст.51 ЦПК України відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача. Ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні. Згідно матеріалів справи, вбачається, що правова допомога [PERSON] надавалась на підставі договору про надання правової допомоги від 24.11.2023 та ордеру серії АІ№1503642 від 30.11.2023. Пунктом 3.1 договору, передбачено вартість послуг за надання правничої допомоги в суді першої інстанції та становить 20 000 грн. Згідно актів про прийняття - передачі послуг від 27.102024, 30.10.2024 та від 21.11.2024 вбачається, що розмір гонорару на момент розгляду заяви становить 30 000 грн. Відповідно до постанов Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №159/5837/19, від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, від 02.12.2020 у справі №317/1209/19, від 03.02.2021 у справі №554/2586/16, від 17.02.2021 у справі №753/1203/18 визначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Разом з тим, постановою Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 зазначено, що у разі встановлення у договорі про надання правової допомоги фіксованої суми гонорару надавати детальний опис робіт не потрібно, адже «розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу». Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи складність та тривалість розгляду справи в суді, а також те, що про розмір таких витрат представником відповідача заявлялося клопотання одночасно з заявою про перегляд заочного рішення, проте після проведення заміни неналежного відповідача останнє не було вирішено судом, суд приходить до висновку, що заявником подано належні докази обґрунтування розміру вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, у визначений законом строк, а тому заява про відшкодування витрат є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved