Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку набувальної давності. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що після пожежі в своєму житловому будинку, позивачку Краснобірською сільською радою було переселено в інший вільний житловий будинок (на початку 2012 року). Так фактично, [PERSON] проживає у вказаному житловому будинку та на сьогодні рахується головою цього домогосподарства, тобто постійно, відкрито і безперервно проживаю та користуюсь цим будинком як власним, робить капітальний та поточний його ремонт, обробляє прилеглу земельну ділянку, сплачує комунальні платежі. Таким чином, проживаючи у вищезазначеному будинку вже майже 13 років позивачка являючись його фактичним власником та головою домогосподарства і відповідно постійно, добросовісно і безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт то вважає, що набула право власності на нього. Позивач в\~судове засідання не з`явилася,\~про дату час та місце розгляду справи повідомлялася\~належним чином.\~Через канцелярію\~суду подала\~заяву про\~розгляд справи\~за її відсутності,\~заявлені позовні\~вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Спір щодо визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю регулюється вимогами ст. 344 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до п.п.9,11,13,14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У своїй постанові від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до\~статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. У постанові Верховного Суду від 28.04.2020 року № 552/1354/18, постановленій в справі у подібних правовідносинах суд касаційної інстанції зазначив, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Відсутність добросовісності в позивача під час заволодіння ним спірним майном звільняє від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені\~статтею 344 ЦК України. Судом встановлено, що доводи позивача підтверджуються наступними доказами. Згідно довідки № 04-04/7/202 від 22.07.2024 року виданої Краснобірським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області [PERSON] понад десять років, з 2012 року дійсно користується житловим будинком, та господарськими будівлями, обробляє прилеглу земельну ділянку до житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] , та сплачує комунальні платежі. Згідно довідки № 04-04/7/203 від 22.07.2024 року виданої Краснобірським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області вбачається, що в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] малолітні та неповнолітні діти не проживають, особистих речей не мають. Відповідно до договору дарування житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Ліпіін М.О., [PERSON] , [PERSON] 17.12.2004 року уклали договір дарування житлового будинку, відповідно до якого дарувальник дарує, передає безоплатно у власність обдарованого [PERSON] , а обдарований приймає безоплатно у власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний правочин зареєстрований в Державному реєстрі правочинів №497124 від 17.12.2004 року. Як вбачається з «Технического паспорта на жилой дом индивидуального жилищного фонда» (російською мовою), виготовленого 20.04.1996, що розташований за адресою: [ADDRESS] , його загальна площа становить 116,1 кв.м. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 22 липня 2024 року слідує, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] , загальною площею 116,10 кв.м., оціночна вартість об`єкта оцінки становить 490011,62 грн., оціночна вартість поліпшень 477149,35 грн., оціночна вартість земельної ділянки 12862,27 грн. \~ \~ \~ \~Згідно Акту обстеження соціального стану складеного 11.11.2024 року депутатом міської ради [PERSON] , за участі свідків [PERSON] та [PERSON] , позивач [PERSON] постійно проживає в даному будинку з 2004 року робить поточний та капітальний ремонт, сплачує комунальні платежі. [PERSON] в 2004 року виїхав до м.Брянськ російської федерації і більше до України не повертався. Відомості в зазначені в Акті обстеження соціального стану узгоджуються з відомостями зазначеними в довідці № 04-04/7/302 від 06.11.2024 наданої Краснобірським Старостинським округом Радомишльської міської ради в якій зазначено, що [PERSON] не проживає на території старостинського округу з 2004 року, за адресою [ADDRESS] особистих речей не має. Місцезнаходження даного громадянина не відоме. Таким чином, позивач з 2012 року добросовісно заволоділа будинком за даною адресою і відкрито та безперервно ним володіє, доглядає за будинком та забезпечує його схоронність, обробляє біля будинку земельну ділянку. Доказів того, що у вказаний час будь-яка інша особа виявила інтерес до вказаного будинку судом не здобуто. Ніхто, окрім позивача не претендує на будинок, не заявляє ніяких претензій на нього. Оскільки позивач з 2012 року (більше 12 років) добросовісно, безперервно, відкрито володіє будинком\~\~ [ADDRESS] , здійснила суттєві поліпшення будинку, за нею може бути визнано право власності на це майно за набувальною давністю, відповідно до ч.1\~ ст. 344 ЦК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказаний будинок за набувальною давністю, отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно посвідчення Серії [NUMBER] позивач є постраждалою внаслідок\~Чорнобильської катастрофи 2 категорії і відповідно звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved