Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Чабан Р.Л. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділення в натурі частки майна із спільної часткової власності. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на 61/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що складається з приміщення 1-1 площею 3,5 кв м, приміщення 1-2 площею 6,2 кв м, приміщення 1-3 площею 8,8 кв м, приміщення 1-4 площею 13,2 кв м, приміщення 1-5 площею 13,7 кв м, гараж (В-1), ворота (2), частина огорожі (1). Спадкове майно належало спадкодавцю на праві приватної власності згідно рішень Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.10.2007 та від 30.11.2010. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2016 за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, а саме 61/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Рішенням Луцької міської ради 63/40 від 25.09.2019, було затверджено передачу [PERSON] , [PERSON] безоплатно у спільну часткову власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . [PERSON] надано частку у розмірі 61/100, [PERSON] 39/100, площею 0,0576 га, з кадастровим номером 0710100000:34:088:0025, про що в подальшому був укладений договір про поділ майна, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В.. В результаті укладеного договору було припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 01.06.2016, будинок за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] (61/100 частки) та відповідачу [PERSON] (39/100). Вказує, що виділити частки в натурі вказаного житлового будинку в позасудовому порядку за домовленістю між співвласниками не є можливим, а тому просить суд виділити [PERSON] в натурі 61/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: окремий об`єкт нерухомого майна приватної власності зблокований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами до складу якого входить: приміщення 1-1 площею 3,5 кв м, приміщення 1-2 площею 6,2 кв м, приміщення 1-3 площею 8,8 кв м, приміщення 1-4 площею 13,2 кв м, приміщення 1-5 площею 13,7 кв м, гараж (В-1), ворота (6), огорожа (2, 3, 4). Припинити право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Просить суд позов задовольнити із вказаних підстав. Відповідач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. За змістом частини 3, 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Відповідно до ч.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив,\~що згідно\~рішення Луцького\~міськрайонного суду\~Волинської області\~від 11.04.2016\~визнано за\~ [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: на 61/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що складається з приміщення 1-1 площею 3,5 кв.м., приміщення 1-2 площею 6,2 кв.м., приміщення 1-3 площею 8,8 кв.м., приміщення 1-4 площею 13,1 кв.м., приміщення 1-5 площею 13,7 кв.м., гараж (В-1), ворота (2), 1/2 частини огорожі (1) (а.с. 34-35). Також встановлено, що співвласником спірного домоволодіння є [PERSON] , якій на праві спільної часткової власності належить 39/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.6-8). Судом встановлено, що фактично будинок по [ADDRESS] поділений на дві квартири, одна з яких перебуває у користуванні позивача. Суд вважає, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.2, ч.3 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності. Частина 1 ст. 364 ЦК України передбачає право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» передбачено, що у справах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Судом встановлено,\~що згідно висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкту нерухомого майна ТзОВ «Волинь-Експерт» від 27.09.2024, за технічними показниками частка 61/100 приміщення житлового будинку «А-1», за адресою: [ADDRESS] , може бути виділена в натурі. Склад новоутвореного об`єкта нерухомого майна з прибудовою «а»: 1-1 коридор, площею 3,5 кв м, 1-2 кухня, площею 6,2 кв м, 1-3 кімната, площею 8,8 кв м, 1-4 кімната, площею 13,1 кв м, 1-5 кімната, площею 13,7 кв м, загальна площа 45,3 кв м, житлова площа 35,6 кв м. Господарські будівлі та споруди : гараж (В-1), огорожа «літер 2, 3, 4», ворота (6) (а.с. 11-28). В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на будинок [ADDRESS] , що також свідчить про можливість проведення виділу належної позивачу [PERSON] частки в окремому об`єкті нерухомого майна (а.с. 39-41). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, враховуючи право позивача на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, та ту обставину, що виділ технічно можливий без проведення переобладнання (добудови), суд доходить до висновку, що слід виділити позивачу частку вищезазначеного будинковолодіння у власність та припинити її право власності на це майно у праві спільної часткової власності.

Outcome: approved