Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Дащишак О.С., звернулась до суду із позовом до Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову представник посилалась на те, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Спадщину після смерті матері позивачка прийняла. Однак стало відомо, що на день її смерті залишилось спадкове майно, на яке вона не оформила своїх спадкових прав, а саме: - земельна ділянка, площею 0.6153 га, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Львівська область, Самбірський район, Бісковицька сільська рада, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за заповітом якої була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; - земельна ділянка, площею 0.1312 га, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Львівська область, Самбірський район, Бісковицька сільська рада, як належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за заповітом якої була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Для оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулась у Самбірську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримала відмову у формі листа. Вказана відмова аргументована тим, що відсутній доказ прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . Відтак, у позивача-спадкоємця не має можливості оформити право власності на спадкове майно у іншому порядку, ніж шляхом звернення із даним позовом до суду. Враховуючи викладене та подані документи, просить суд визнати за [PERSON] право власності: - на земельну ділянку розміром 0.6153 га, кадастровий номер: 4624282300:01:001:0276, яка розташована: Львівська область, Самбірський район, Бісковицька сільська рада, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 077542, виданого 30.03.2001 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 27.03.2001 р. № 236, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1466, - у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , право на яку вона фактично успадкувала за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; - на земельну ділянку розміром 0.1312 га, кадастровий номер: 4624282300:07:000:0158, яка розташована: Львівська область, Самбірський район, Бісковицька сільська рада, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 077542, виданого 30.03.2001 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 27.03.2001 р. № 236, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1466, - у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , право на яку вона фактично успадкувала за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У подальшому, в порядку ст. 49 ЦПК України, представником позивача подано до суду уточнену позовну заяву, в якій зокрема представник зазначає, що [PERSON] спадщину фактично прийняла після смерті своєї тітки [PERSON] , оскільки постійно проживала разом з нею до дня її смерті і доглядала за нею, але не оформила своїх спадкових прав. Факт постійного проживання [PERSON] разом зі своєю тіткою [PERSON] до моменту її смерті/відкриття спадщини, а, отже, факт своєчасного прийняття нею спадщини може бути підтверджений показами свідків: [PERSON] та [PERSON] . Тому, просить суд також встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем - її тіткою, [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, представником позивачки адвокатом Дащишак О.С. подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області у підготовче засідання не з`явився, подав клопотання про те, що проти позову не заперечує та просить розглядати справу без участі представника. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 січня 2012 року відомо, що [INFO] у с. Викоти Самбірського району Львівської області померла [PERSON] ( а.с. 9). [INFO] в с. Викоти Самбірського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.11.2021 року (а.с. 10). [INFO] в с. Викоти Самбірського району Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2003 року (а.с. 40). Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] в с. Викоти Самбірського району Львівської області. Її батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). 16.06.1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, в результаті чоло [PERSON] змінила прізвища на « [PERSON] ». Вказане підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 11). Із дублікату заповіту відомо, що [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження, згідно якого належний їй житловий будинок [ADDRESS] , а також все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] , 1954 р.н. (а.с. 13). Згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 077542 відомо, що вказаний акт видано на ім`я [PERSON] , у тому що на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 27.03.2001 р. № 236 їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,7465 гектарів (0,6153 та 0,1312 га) в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Викотівської сільської ради. Землю передано для сільськогосподарського використання (а.с. 17). Із Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку відомо, що земельній ділянці розміром 0.6153 га присвоєно кадастровий номер: 4624282300:01:001:0276, земельній ділянці розміром 0.1312 га присвоєно кадастровий номер: 4624282300:07:000:0158; місце розташування ділянок: Львівська область, Самбірський район, Бісковицька сільська рада; цільове призначення земельних ділянок: землі сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 077542, виданого 30.03.2001 року на підставі рішення органу виконавчої влади Самбірської районної державної адміністрації від 27.03.2001 р. № 236 (а.с. 18-29). Як вбачається із повідомлення державного нотаріуса Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області від 18.07.2024 року відомо, що причиною відмови позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,6153 га та 0,1312 га цільове призначення яких: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування яких: Львівська область Самбірський район, Бісковицька сільська рада, які належали [PERSON] , спадкоємцем за заповітом якої була [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ, оскільки відсутній доказ прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . За захистом свого права як спадкоємця [PERSON] , позивачці рекомендовано звернутись до суду за визнанням права власності в порядку спадкування на спадкове майно (а.с. 14). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року відомо, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Із довідки, виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 17.07.2024 року відомо, що [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від [PERSON] посвідчувався у виконавчому комітеті Викотівської сільської ради Самбірського району Львівської області. На день смерті [PERSON] в [ADDRESS] , разом з нею не було зареєстрованих осіб (а.с. 16). Згідно акту встановлення фактичного проживання без реєстрації від 09.09.2024 року, складеного старостою Викотівського старостинського округу № 6 Бісковицької сільської ради виходячи зі слів свідків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на день смерті [PERSON] , котра померла [INFO] , були її сусідами, встановлено факт спільного проживання без реєстрації з померлою [PERSON] , [INFO] . Зі слів вищевказаних свідків, [PERSON] проживала без реєстрації разом з [PERSON] на день її смерті за адресою: будинок [ADDRESS] та здійснювала за нею догляд. Також [PERSON] здійснювала поховання [PERSON] (а.с. 45). Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в редакції, що діяла на момент виникнення даних правовідносин, а саме затверджена наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, відомо, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово -експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Частиною 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 зазначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У пункті 5 частини 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 5 "Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення," в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За змістом ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Беручи до уваги вищенаведене, позов [PERSON] , поданий її представником - адвокатом Дащишак О.С., підлягає до задоволення у повному обсязі, оскільки підтверджується викладеними обставинами та долученими доказами.

Outcome: approved