Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] 16.09.2024 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» Чернівецької обласної ради про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01.07.2021 року він працював в ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на посаді заступника головного лікаря по адміністративно-господарській діяльності. Відповідно до наказу керівництва від 26.06.2023 № 25-зв його було звільнено з посади за згодою сторін згідно п.1. ст.36 КЗпП України, що підтверджується витягом із трудової книжки [NUMBER] від 03.09.2020 року. Вказує, що на час його звільнення підприємство мало заборгованість перед ним по виплаті заробітної плати за період серпень - грудень 2021р. в розмірі 39505,13 грн. Посилається на те, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16.07.2024 року у справі №718/1732/24 його позов про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено. Зазначає, що вказана заборгованість по заробітній платі йому виплачена відповідачем не добровільно, а по виконавчому листу після 10.09.2024 року, а тому ним не пропущено строк позовної давності по стягнення середнього заробітку на час проведення розрахунку при звільненні з 26.06.2023 року по 10.09.2024 року. Також зазначає, що заробітна плата за останні два календарні місяці роботи позивача склала за листопад 2021 року - 6109,60 грн. (21 день), за грудень 2021 року -3310 грн. (4 дні), починаючи з січня 2022 року нарахування зарплати позивачеві відсутні. Середньомісячна заробітна плата позивача, виходячи із вищенаведених даних останніх двох місяців роботи позивача та пунктів 2,8 Порядку, становить 376,76 грн. Позивач звільнений з посади 26.06.2023 року, з позовом до суду звернувся 16.09.2024 року, час затримки 14 місяців, однак згідно ч.1 ст.117 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців. Таким чином із наведених даних середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні становить 67816,86 грн., з розрахунку: 376,76*180 днів дорівнює 67816,86 грн., проте з урахуванням обставин справи, принципів справедливості та розумності, вважає належний до стягнення розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 60000 гривень. Посилаючись на відповідні норми законодавства та вищенаведене, просить задовольнити його позовні вимоги та стягнути з ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на його користь середній заробіток за період затримки у сумі 60 000 гривень. Позиція сторін та їх представників в судовому засіданні Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, однак скерував на адресу суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»» Олексюк Д.Г. в судове засідання не зявився, однак скерував відзив на позовну заяву та додаткові пояснення, в яких позовні вимоги не визнав. Просив розгляд справи проводити без його участі. У відзиві зазначає, що позивач був звільнений 26.06.2023 року, а позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні заявив 29.07.2024 року, тобто з пропуском строку встановленого чинним процесуальним законодавством для звернення з відповідною вимогою. Вказує, що відповідно до ст.117 КЗпП Країни позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав, тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Крім цього, зазначає, що на території ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» відповідно до розпорядження голови Чернівецької обласної ради від 23.01.2024 року №15 «Про окремі питання тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб на території ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» та розпорядження ОДА від 06.11.2023 року №1100-р «Про затвердження переліку місць тимчасового проживання Чернівецької області» тимчасово проживали 32 внутрішньо переміщених особи. З метою вирішення комплексу завдань, спрямованих на відновлення основної професійно-виробничої діяльності ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» було прийнято наказ від 24.01.2024 року №1 «Про тимчасове припинення основної фінансово-господарської діяльності». Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] від 03.09.2020 року, [PERSON] , [INFO] , 03.09.2020 року був прийнятий на роботу до ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» на посаду вартівна згідно наказу №3 від 01.09.2020 року. Згодом 01.07.2021 року [PERSON] було переведено на посаду заступника головного лікаря по адміністративно-господарській діяльності. 26.06.2023 року його звільнено з роботи за згодою сторін згідно ст.36 п.1 КЗпПУ, що також підтверджується Наказом №24-ЗВ від 26.06.2023 року (а.с.6, 57) Відповідно до розрахунково-платіжної відомості за листопад 2021 року ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» існувала заборгованість перед [PERSON] по заробітній платі в сумі 31922 гривень 35 коп. (а.с.7). Відповідно до розрахунково-платіжної відомості за грудень 2021 року ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» існувала заборгованість перед [PERSON] по заробітній платі в сумі 36840 гривень 58 коп. (а.с.8). 16.07.2024 року Кіцманським районним судом видано виконавчий лист, згідно якого з ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» стягнуто на користь [PERSON] заборгованість зі сплати заробітної плати в сумі 39505 гривень 13 коп. (а.с.9). Відповідно до розпорядження голови Чернівецької обласної ради від 23.01.2024 року №15 «Про окремі питання тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб на території ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця»» та розпорядження ОДА від 06.11.2023 року №1100-р «Про затвердження переліку місць тимчасового проживання Чернівецької області» на території ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» тимчасово проживали 32 внутрішньо переміщених особи (а.с.30-31, 44-45). Згідно наказу від 24.01.2024 року №1 «Про тимчасове припинення основної фінансово-господарської діяльності» на період вирішення комплексу завдань спрямованих на відновлення професійно-виробничої діяльності ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» під час проживання внутрішньо-переміщених осіб на території ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця», тимчасово не здійснювати основну фінансово-господарську діяльність (а.с.32). Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В силу ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі за текстом - Порядок), середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Такою подією є звільнення працівника. Абзацем 1 п. 8 зазначеного порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Мотиви з яких виходив суд. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок). Пунктом 2 Порядку передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Судом встановлено, що позивач звільнений 26.06.2023 року, до суду з цим позовом він звернувся 16.09.2024 року. Відповідно до розрахункових відомостей за листопад 2021 року ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» заробітна плата позивача склала 31922 гривень 35 коп. та за грудень 2021 року ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» заробітна плата позивача склала 36840 гривень 58 коп., яка виплачена відповідачем на користь позивача. Середньоденний заробіток [PERSON] за останніх 2 місяці роботи становить 376,76 грн. Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на число робочих днів у розрахунковому періоді. Розрахунок проведений судом наступним чином: 180 робочих днів (час затримки розрахунку (шість місяців) х 376,76 грн (середньоденна заробітна плата за два календарних місяці, що передували звільненню) = 67816,86 грн., проте позивачем, з урахуванням обставин справи, принципів справедливості та пропорційності, самостійно визначено розмір середнього заробітку за час затримки виплати працівнику сум, що підлягають виплаті при звільненні на суму 60 000 гривень, однак з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст..117 КЗпП України Враховуючи те, що ЧОКП «Бальнеологічний санаторій «Брусниця» майже 2 роки було позбавлено можливості здійснювати свою діяльність, оскільки Державною службою геології та надр України було анульовано спеціальний дозвіл на користування надрами згідно наказу від 20.09.2021 р. №678, нову ліцензію було отримано 22.09.2024 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 30000 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Outcome: partial