Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 17437,50 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 червня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-8358911 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Кредитор свої зобов`язання виконав та надав боржнику у користування 4500,00 грн. на умовах, передбачених договором, який зобов`язався повернути до 11 жовтня 2023 року, сплатити проценти за його користування та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Всупереч умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував та допустив заборгованість у розмірі 17437,50 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 4725,00 грн., та заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 12712,50 грн. 18 грудня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» був укладений договір факторингу № 18122023, на підставі якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № 00-8358911. Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 18122023 від 18 грудня 2023 року від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 17437,50 грн., яку відповідач добровільно не погашає, а тому позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом та просить стягнути зазначену суму заборгованості за кредитним договором, сплачену суму судового збору в сумі 2422,40 грн. та 6000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 10 вересня 2024 року ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи; за клопотанням сторони позивача витребувано докази в порядку ст. 84 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. В позовній заяві представник позивача Тараненко А.І. просив провести розгляд даної справи без його участі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 розділу III ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, 13 червня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 00-8358911 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4500,00 грн. на умовах, передбачених договором, який зобов`язувався повернути до 11 жовтня 2023 року, сплатити проценти за його користуванням та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с. 9-12). Договір кредитної лінії № 00-8358911 від 13 червня 2023 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 5397F, який відправлено 13 червня 2023 року о 13:58:08 на номер телефону [NUMBER] , що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 29). Згідно з додатком № 1 до кредитного договору № 00-8358911 від 13 червня 2023 року встановлено графік платежів, а також визначена загальна вартість кредиту та реальна річна процентна ставка (а.с. 13). Відповідно до паспорта споживчого кредиту від 13 червня 2023 року визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с. 27 (на звороті) - 28). Відповідно до повідомлення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 19 січня 2024 року № 4043 13 червня 2023 року проведено успішну операцію на номер картки [NUMBER] на суму 4500,00 грн. (а.с. 29 (на звороті) - 30). Із додатку до листа ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 19 січня 2024 року № 4043 вбачається, що проведено успішну операцію за кредитним договором № 00-8358911 від 13 червня 2023 року з клієнтом [PERSON] на суму 4500,00 грн. (а.с. 31 (на звороті) - 32). 18 грудня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» укладено договір факторингу № 1-18122023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с. 38-40). Згідно з додатком № 1-1 до договору факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» погоджена форма реєстру боржників (а.с. 41) Із додатку № 1 до договору факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року вбачається, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» погоджена форма реєстру боржників (а.с. 41 на звороті). Відповідно до додатку № 2 до договору факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» погоджено повідомлення про відступлення прав вимоги (а.с. 42). Із додатку № 3 до договору факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року вбачається, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» погоджено акт приймання-передачі (а.с. 42 на звороті). Згідно з додатком № 4 до договору факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» погоджено реєстр прийнятих платежів по договору факторингу (а.с. 43). Із додатку № 5 до договору факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року вбачається, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» погоджено довідку про ідентифікацію (а.с. 43 на звороті). З акту приймання-передачі до договору факторингу № 1-18122023 від 18 грудня 2023 року вбачається, що ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передало, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» прийняло реєстр боржників клієнта від 18 грудня 2023 року, що підтверджує право вимоги заборгованості від боржників (а.с. 45 на звороті). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу№ 1-18122023 від 18 грудня 2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 00-8358911 від 13 червня 2023 року в сумі 17437,50 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу - 4725,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 12712,50 грн. (а.с. 44-45). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 00-8358911 від 13 червня 2023 року за період з 13 червня 2023 року по 18 грудня 2023 року сума заборгованості складає 17437,50 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 4725,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 12712,50 грн. (а.с. 46). За інформацією АТ «Райффайзен Банк» від 13 вересня 2024 року № 81-15-9/8896-БТ, яка була витребувана ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 10 вересня 2024 року, на ім`я [PERSON] емітована банківська картка «[NUMBER]», на яку 13 червня 2024 року зараховувалися кошти в сумі 4500,00 грн. (а.с. 70). Окрім того, суду надано виписку про рух коштів по рахунку [NUMBER] за період з 13 червня 2023 року по 16 червня 2023 року на DVD-R диску (а.с. 71). Таким чином, дані спірні правовідносини виникли з договору кредитної лінії і позивач доводить, що за даним договорам має місце неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договором обов`язку погашення заборгованості, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення кредиту та сплати відсотків, на загальну суму 17437,50 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат в сумі 6000,00 грн. за надання правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та адвокатом Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено договір про надання правничої допомоги № 17/06/24-01, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався здійснити представництво та надати професійну правничу (правову) допомогу клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 17 червня 2024 року, що підписаний сторонами (а.с. 55 (на звороті)), адвокатом наведено перелік виконаних робіт, з урахуванням витраченого часу на суму 6000,00 грн. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved