Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

25 липня 2024 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла заява [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кметик Віталій Ярославович про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною та встановлення над нею опіки. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] має захворювання, внаслідок якого не здатна усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, потребує постійного стороннього догляду. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , проживає з нею та батьком в одному будинку. Батько за станом здоров`я не здатен здійснювати догляд за [PERSON] , проте заявник є здоровим, він здатен та бажає піклуватись та наглядати за матір`ю. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08 серпня 2024 року було відкрито провадження у справі. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2024 року у даній цивільній справі було призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2024 року провадження у справі було відновлено та призначено судове засідання. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник - адвокат Кметик В.Я. не з`явились, представник заявника подав до суду заяву згідно якої просив справу розглянути за його відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримав, просив задвольнити. Представник заінтересованої особи - Скалатської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що заявлені вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 листопада 1984 року [PERSON] народився [INFO] в м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №79. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії ТЕР №0034929 від 17 листопада 2011 року, [PERSON] , [INFO] має другу групу інвалідності за загальним захворюванням, інвалідність встановлена довічно. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0002160 від 27 березня 2013 року, [PERSON] , [INFO] має другу групу інвалідності за загальним захворюванням, інвалідність встановлена довічно. Вказане також підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда №588 від 02 квітня 2013 року. Згідно довідки №358 від 23 травня 2024 року виданої Скалатською міською радою, [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №4, [PERSON] 1964 року народження, особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу встановленої (переглянутої) 02 квітня 2013 року «довічно», яка проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та за рівнем обмеження життєдіяльності [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №401 від 14 червня 2024 року виданого Скалатською міською радою, в ході обстеження будинку за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за даною адресою проживають: [PERSON] , 1956 року народження, який має інвалідність 2 групи, [PERSON] , 1964 року народження, яка має інвалідність 2 групи. Також за даною адресою без реєстрації проживає [PERSON] 1984 року народження. Оскільки [PERSON] і [PERSON] постійно хворіють і потребують догляду і лікування то догляд за ними здійснює син - [PERSON] . Інших осіб які могли б здійнювати такий догляд немає Згідно довідки КНП «Скалатська комунальна районна лікарня» Скалатської міської ради № 30 від 22 травня 2024 року [PERSON] , має діагноз «набута вправима пупкова грижа», і за станом здоров`я може здійснювати догляд за особою з інвалідністю. Згідно довідки №72 від 28 травня 2024 року виданої КНП «Скалатська комунальна районна лікарня» Скалатської міської ради, [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку в лікаря - психіатра з 1997 року в КНП «Скалатська комунальна районна лікарня» Скалатської міської ради діагноз: F 20.0, неодноразово лікувалась стаціонарно в умовах КНП «Скалатська комунальна районна лікарня» Скалатської міської ради та амбулаторно. [PERSON] є інвалідом ІІ групи довічно по психіатричному захворюванню. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8981 від02 липня 2024 року та виписки з історії хвороби №6025 за період з 12 травня 2024 року по 12 червня 2024 року, [PERSON] , [INFO] має діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, Безперервний перебіг, стабільний дефект психіки зазмішаним типом F.20.0. Згідно висновку про доцільність встановлення опіки та призначення опікуна, який затверджено рішенням виконавчого комітету Скалатської міської ради Тернопільської області №86 від 12 червня 2024 року, опікунська рада не заперечує та підтримує призначення опікуна над [PERSON] її сина [PERSON] , [INFO] . Висновком судово-психіатричного експерта №695 від 10 вересня 2024 року наданого Тернопільською філією судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» встановлено, що [PERSON] хворіє тяжким хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект психіки за змішаним типом, що досягає рівня хронічного психозу. Дане психічне порушення є стійким психічним розладом. Враховуючи вищенаведене [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно копії подання про доцільність призначення [PERSON] , [INFO] , жителя м. Скалат, опікуном над мамою [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Скаластької міської ради від 21 листопада 2024 року №184, опікунська рада виконавчого комітету Скалатської міської ради не заперечує та підтримує призначення опікуна над [PERSON] у разі визнання ї недієздатною, сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України). Згідно положень ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено у законному порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1 ст.7 Закону). Відповідно до ч.1 ст.298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Висновком судово-психіатричного експерта №695 від 10 вересня 2024 року встановлено, що [PERSON] [INFO] хворіє тяжким хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, стабільний дефект психіки за змішаним типом, що досягає рівня хронічного психозу. Дане психічне порушення є стійким психічним розладом, [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, з огляду на наданий висновок вбачається, що [PERSON] дійсно не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останню недієздатною. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Зі змісту норм ЦК України та ЦПК України вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл.6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі Правила). Згідно положень ст.55 ЦК України та п.1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. В силу положень ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно змісту ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів ст.67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над його матір`ю [PERSON] . Висновком органу опіки та піклування Скалатської міської ради визнано доцільним призначити [PERSON] опікуном над його матір`ю [PERSON] , даний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету №86 від 12 червня 2024 року. Крім того опікунською радою Скалатської міської ради було також складено відповідне подання про доцільність призначення [PERSON] , [INFO] , жителя м. Скалат, опікуном над мамою [PERSON] , [INFO] , яке було затверджене рішенням виконавчого комітету Скаластької міської ради від 21 листопада 2024 року №184. Для ефективного виконання функцій, які покладені на опікунів та піклувальників, встановлення опіки або піклування має відбуватися за вільною згодою особи (опікуна, піклувальника), оскільки тільки за цієї умови можливе створення підопічному належних умов виховання та проживання. З досліджених документів вбачається, що заявник погоджується бути опікуном недієздатної особи, він відповідає усім наведеним вимогам, заявник є сином особи, яка визнається недієздатною, та спроможний бути опікуном над недієздатною особою, ним створені усі необхідні умови для догляду за матір`ю [PERSON] , інших осіб які здатні здійснювати догляд за недієздатним не встановлено. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу положень ч.ч.5, 6 ст.300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Згідно положень ч.7 ст.295 ЦПК України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved