Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 16 грудня 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Подружжя мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя позивача та відповідача розладилось через відстань, оскільки позивач виїхала з сином за межі території України, у зв`язку з збройною агресією російської федерації, за таких умов подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.10.2024 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, надіслала заяву, у якій просила проводиити розгляд справи без її участі та без її представника, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача надіслав заяву про визнання позову, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі та без участі відповідача, позовні вимоги визнав, просив задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку із чим поданий позов підлягає повному задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сторони перебувають у шлюбі з 16 грудня 2006 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис № 1552. Подружжя мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва від 06 лютого 2007 року. Із пояснень позивача вбачається, що спільне життя подружжя розладилось через відстань, оскільки позивач виїхала з сином за межі території України, у зв`язку з збройною агресією російської федерації. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, призначення терміну на примирення не потребує, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, крім того, сторони наполягали на розірванні шлюбу, у зв`язку із чим, шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110-112, 114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved