Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.04.2021 року об 12:02:04 ТОВ «Споживчий центр» перерахувало на картку № [NUMBER] , яку було надано [PERSON] , грошові кошти в сумі 7500грн., що підтверджується квитанцією № 1630465879 від 26.04.2021р. Перерахування вказаних грошових коштів було здійснено на підставі поданої [PERSON] в електронному вигляді заявки та акцепту, які як стверджує відповідач він не підписував, що було враховано при винесені постанови Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2022 по справі №202/5399/21. Оскільки [PERSON] не підписував заявку та акцепт, які є невід`ємними частинами кредитного договору, грошові кошти ним були отримані безпідставно, які позивач просить стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, судове засідання шляхом відео конференції не відбулося з технічних причин. Відповідач позовні вимоги не визнав, надав відзив на позов доводи якого звів до того, що грошей ТОВ «Споживчий центр» не замовляв, не отримував та не знімав. В «Альфа банку» 26.04.2021 отримав роздруківку згідно якої гроші на карту не зараховувались, банк закрив рахунок та наявну карту вилучив. Вважає, що невідома особа якимось чином замовила та зарахувала на його картку гроші та знімала їх, використовуючи його анкетні дані та номер телефону або хтось зайшов до його особистого кабінету, хоча він реально не користується ним та немає, як і комп`ютера. З цього приводу [PERSON] звернувся до поліції. Наголосив на тому, що не отримував ніяких грошових коштів на картку «Приватбанку», а навіть не мав і не отримував від цього банку такої картки, що підтверджується довідкою від 26.08.2022 про те, що [PERSON] не мав станом на 26.04.2021р. і взагалі не мав картки № [NUMBER] . Зазначив, що наданий позивачем документ, який на останній сторінці містить підпис, не належить йому, оскільки він нічого не підписував та неозброєним оком видно, що підпис підробний. Крім того, зазначив, що позивач знає про існування постанови апеляційної інстанції від 20.12.22р., та намагається нажитися на грошах, яких він не винен. В подальшому відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі до якої долучив матеріали його звернення до поліції за фактом шахрайського заволодіння грошових коштів з його картки, а також постанову про закриття кримінального провадження. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.04.2021 року об 12:02:04 ТОВ «Споживчий центр» перерахувало на картку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 7500 грн., що підтверджується квитанцією № 1630465879 від 26.04.2021р. Перерахування вказаних грошових коштів було здійснено на підставі поданої Відповідачем в електронному вигляді заявки та акцепту, які як стверджує [PERSON] він не підписував. Так, Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2022 по справі №202/5399/21 було скасовано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року, яким було частково задоволено позовні вимоги ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до [PERSON] . В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Споживчий Центр до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено, оскільки для прийняття та укладання договору позичальнику необхідно було ввести код смс, яке було направлене на номер телефону. Доказів того, що це номер телефону відповідача, позивачем ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції надано не було, а на спростування позовних вимог, зокрема факту отримання кредитних коштів, відповідачем було надано Довідку АТ КБ ПриватБанк, з якої вбачається, що картку за № [NUMBER] [PERSON] не мав та станом на 26 серпня 2022 року не має. У зв`язку з чим, колегія суддів дійшла до переконання, що посилання позивача на лист АТ КБ ПриватБанк, де зазначено, що грошові кошти в розмірі 7500,00 грн. були перераховані на картку № [NUMBER] є безпідставними, оскільки кредитну картку за таким номер відповідач ніколи не мав та не має на даний час, таким чином доказів отримання відповідачем кредиту в розмірі 7500,00 грн., банком ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції надано не було. В той же час, відповідно до листа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 31.01.2022 № 31012022/1НЕБ транзакція з реквізитами: картка отримувача № 5355 5712 7829 3667; призначення платежу - Видача по договору № 26.04.2021-100002003; сума виплати - 7500грн.; дата проведення виплати - 26.04.2021 12:02:04; кошти перераховані на користь зазначеного отримувача успішно виконана банком. Як встановлено судом платіжна картка № [NUMBER] - була емітована АТ «АЛЬФА БАНК», про це свідчить BIN номер картки, тобто перші 6 цифр 5355 57. За клопотанням позивача, в порядку витребування доказів, АТ «СЕНС БАНК» надало суду інформацію про те, що карту № [NUMBER] , рахунок до картки № [NUMBER] відкрито на імя клієнта банку [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно виписки про рух коштів за період з 26.04.2021 по 30.04.2024 включно відображено зарахування коштів у сумі 7500,00 грн. на карту рахунок до картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідно деталізації операції по карті № [NUMBER] за період з 26.04.2021 по 30.04.2024 включно відображено зарахування коштів у сумі 7500,00 грн., 26.04.2021 о 12:02 год. (додаток 2). Оскільки [PERSON] не підписував заявку та акцепт, які є невід`ємними частинами кредитного договору, однак зарахування грошових коштів у сумі 7500,00 грн. 26.04.2021 о 12:02 год. було здійснено саме на рахунок [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] , вказані кошти ним були отримані безпідставно. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до п.2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України; у разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки на рахунок [PERSON] було здійснено зарахування коштів, які він набув без достатньої правової підстави, дані грошові кошти не входять до переліку передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, а тому підлягають поверненню позивачу. До невизнання позову відповідачем суд ставиться критично, оскільки, як встановлено в ході розгляду справи картка № [NUMBER] (рахунок до неї [NUMBER] ) відкрита на ім`я саме [PERSON] . Крім того, як вбачається із долучених самим [PERSON] доказів, постановою дізнавача від 29.12.2021 кримінальне провадження за його заявою було закрито за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому, з постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що [PERSON] не заперечував факти користування послугами ТОВ «Швидко гроші» (Споживчий центр) та як встановлено дізнавачем зазначений у кредитному договорі (оферті) номер телефону [NUMBER] дійсно належить йому, а також що для підписання та укладання договору необхідно ввести код смс-повідомлення, відправленого на його номер телефону, що і було зроблено та зазначено. Посилання відповідача на довідку АТ «Приватбанк» про те, що він не мав та не має картки № [NUMBER] у цьому банку, не спростовує зарахування грошових коштів на його рахунок, оскільки як встановлено судом картка № [NUMBER] була емітована АТ «АЛЬФА БАНК» (з 2022 року здійснено зміну юридичного найменування банку на АТ «Сенс Банк») була відкрита імя клієнта банку [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідно ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved