Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] , установити над [PERSON] , [INFO] , опіку, призначити її, [PERSON] , опікуном [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] є її рідною сестрою, їх батько [PERSON] та мати [PERSON] померли. Посилалася, що 03 серпня 1985 року вона уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвища на « [PERSON] ». 23 листопад 1993 року вона уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] ». Зазначила, що її сестра [PERSON] є інвалідом дитинства, постійно проживає з нею, [PERSON] , своїх дітей та сім`ї в [PERSON] немає. Посилалася, що з 1988 року її сестра є особою з інвалідністю ІІ групи, інвалідність призначена останній безстроково. [PERSON] є непрацездатною, вона не має можливості самостійно виконувати елементарні речі, не може себе обслуговувати, не вміє розмовляти зі сторонніми людьми, боїться будь-якого спілкування. Увесь необхідний догляд за сестрою здійснює вона, [PERSON] , годує її, виконує санітарні процедури, одягає сестру тощо. Посилалася, що [PERSON] перебуває на обліку у психіатра в КНП «Дергачівська центральна лікарня», точний діагноз її захворювання їй, [PERSON] , невідомий. Зазначила, що після смерті їх з сестрою батьків вона залишилася єдиною родичкою [PERSON] . Унаслідок захворювання і порушення психічного стану [PERSON] потребує надання їй на побутовому рівні допомоги та догляду, такий догляд вона, [PERSON] , здатна забезпечити для сестри, позаяк вона піклується про сестру, слідкує за станом її здоров`я. Оскільки [PERSON] у силу наявного в неї захворювання не може керувати своїми діями, не може себе повноцінно обслуговувати, вона потребує постійного догляду та встановлення над нею опіки. З огляду на наведене, [PERSON] просить призначити судово-психіатричну експертизу стосовно [PERSON] , визнати останню недієздатною та призначити її, [PERSON] , опікуном [PERSON] . Аргументи учасників справи Від представника заінтересованої особи - опікунської ради при Дергачівській міській військовій адміністрації 27 лютого 2024 року через канцелярію суду надійшли пояснення на заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна. У поясненнях представник заінтересованої особи зазначив, що психічний стан особи, стосовно якої ставиться питання про визнання її недієздатною, обов`язково має бути підтверджений висновком судово-психіатричної експертизи. Розгляд справи просив проводити за відсутності представника заінтересованої особи. Рух справи Дергачівський районний суд Харківської області ухвалою від 08 січня 2024 року цивільну справу за заявою [PERSON] про визнання особи недієздатною передав за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2024 справа №619/144/24 надійшла до провадження судді Московського районного суду м.Харкова Семенової Я.Ю. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 31 січня 2024 року прийняв справу до свого провадження, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами окремого провадження в складі одного судді і двох присяжних. Доручив Харківському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити представника (адвоката) для здійснення захисту прав [PERSON] . Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 29 лютого 2024 року за клопотанням заявника у справі призначив амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручив експертам відділення судово-психіатричної експертизи №18 Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», витребував з Комунального некомерційного підприємства «Дергачівська центральна лікарня» медичну документацію стосовно [PERSON] , [INFO] , яку ухвалив направити експертам 18 відділення судово-психіатричної експертизи Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» для проведення експертизи. Провадження у справі зупинив на час проведення експертизи. 14 жовтня 2024 року на адресу Московського районного суду м. Харкова з Харківської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я» надійшли матеріали справи №619/144/24 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дергачівської міської ради, [PERSON] , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, без виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи стосовно [PERSON] , [INFO] , з посиланнями на те, що на виклик установи на експертизу [PERSON] до Харківської Філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» не з`явилася. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 17 жовтня 2024 року поновив провадження по справі, призначив справу до розгляду в судовому засіданні, у судове засідання викликав заявника, заінтересованих осіб. Участь у справі сторін та інших учасників справи Заявник [PERSON] у судове засідання, призначене на 18 листопада 2024 року, не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, судова повістка, яка направлялася за адресою проживання заявниці повернулася до суду, як неотримана останньою, із позначкою у довідці про причину повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причину неявки заявник суду не повідомила, будь-яких клопотань від заявниці до суду не надходило. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, судова повістка, яка направлялася за адресою проживання заінтересованої особи повернулася до суду, як неотримана останньою, із позначкою у довідці про причину повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник особи, стосовно якої вирішується питання про визнання особи недієздатною - адвокат Ткачов В.О. у судовому засіданні посилався на розсуд суду щодо розгляду справи за відсутності належним чином повідомлених про дату, час і місце учасників справи. Представник заінтересованої особи - опікунської ради при Дергачівській міській військовій адміністрації в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Скористався процесуальним правом на подання пояснень на заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна. У поясненнях зазначив, що розгляд справи просить проводити за відсутності представника заінтересованої особи. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як убачається з матеріалів справи, судові повістки, які направлялися судом на адресу заявниці [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] , повернулися до суду, як неотримані останніми з позначкою у довідці про причину повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник заінтересованої особи скористався процесуальним правом на подання пояснень, у заяві по суті справи зазначив про можливість розгляду справи за відсутності представника Опікунської ради при Дергачівській міській військовій адміністрації. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, ураховуючи, що усі учасники справи були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, від заявника та інших учасників справи не надходило клопотань про відкладення розгляду справи, заявниця не повідомила про причини неявки, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності вказаних осіб. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, про що 06 травня 1971 року Русько-Лозівською селищною радою Дергачівського району Харківської області було зроблено відповідний актовий запис за №34. Батьками [PERSON] у свідоцтві про народження записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Вказані обставини знаходять своє підтвердження копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 травня 1971 року, Русько-Лозівською селищною радою Дергачівського району Харківської області (а.с. 13). Як убачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 січня 1968 року Русько-Лозівською селищною радою Дергачівського району Харківської області, [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 12). Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу № [NUMBER] (серія нечитабельна), виданим 03 серпня 1985 року Русько-Лозівською с/р Дергачівського району Харківської області, 03 серпня 1985 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , про що 03 серпня 1985 року зроблено актовий запис за №26. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 14). Як це убачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00042786442 від 19 грудня 2923 року, реєстраційний номер №134976589, 03 серпня 1985 року виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області було зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис за №26, після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 17). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00042753311 від 15 грудня 2923 року, реєстраційний номер №00051748493, 23 листопада 1993 року Русько-Лозівською міською радою Дергачівського району Харківської області було зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис за №27, після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 16). Відтак, своє підтвердження знаходить обставина того, що [PERSON] , заявник у справі, та [PERSON] , особа, стосовно якої вирішується питання щодо визнання її недієздатною, є рідними сестрами. Відомостей про смерть батьків [PERSON] та [PERSON] , як про це зазначено заявницею у поданій заяві, матеріали справи не містять. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання №02-22/606 від 10.04.2019, за відомостями Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до довідки від 19.08.2022 №6330-5002030150 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно з довідкою від 21.06.2022 №6330-5001777123 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Як це убачається з довідки психіатричної ВТЕК серії ВТЕ-6 № 044935 від 22.08.1988, [PERSON] , 1971 року народження, з 01.09.1988 року присвоєно ІІ групу інвалідності безстроково, висновок про умови та характер праці зазначено - непрацездатна (а.с. 15). Згідно з відомостями оригіналу медичної картки, заведеної Дергачівською поліклінікою (психіатричний кабінет) стосовно [PERSON] , [INFO] , вона містить останні відомості щодо огляду [PERSON] лікарем-психіатром станом на 02.04.1999, згідно з якими [PERSON] діагностовано олігофренію в стадії дебільності. Відомостей про стан здоров`я [PERSON] з 02.04.1999 матеріали справи не містять. Згідно з листом Харківської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я» № 446 від 10 жовтня 2024 року, вказана експертна установа повертає матеріали справи №619/144/24 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дергачівської міської ради, [PERSON] , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, без виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 29 лютого 2024 року про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи стосовно [PERSON] , [INFO] , позаяк на виклик установи на експертизу [PERSON] до Харківської Філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» не з`явилася. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Згідно зі статтею 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (частина перша статті 298 ЦПК України). Звертаючись до суду із зазначеною заявою, [PERSON] зазначала, що її сестра є інвалідом дитинства ІІ групи, у силу наявного в неї захворювання не може керувати своїми діями, потребує постійного догляду, не може самостійно забезпечувати догляд за собою. Посилаючись на положення статті 298 ЦПК України, зауважувала, що остаточний висновок про здатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними має бути зроблений судом на підставі висновку судово-психіатричної експертизи. Водночас, на виклик Харківської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я» для проведення стосовно [PERSON] амбулаторної судово-психіатричної експертизи [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, унаслідок чого матеріали справи повернулися до суду без виконання ухвали про проведення стосовно [PERSON] амбулаторної судово-психіатричної експертизи. Відтак, з наведених обставин висновок судово-психіатричного експерта суду надано не було. У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Згідно зі статтею 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема психічний стан особи. Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року №865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171. Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза. Так, для проведення судово-психіатричної експертизи судом було направлено матеріали даної цивільної справи до експертної установи, витребувана судом з Комунального некомерційного підприємства «Дергачівська центральна лікарня» медична документація стосовно [PERSON] , [INFO] , була скерована до експертної установи. Водночас, у зв`язку з тим, що заявниця не забезпечила присутність [PERSON] для проведення стосовно неї амбулаторної судово-психіатричної експертизи, експертизу проведено не було, матеріали справи було повернуто до суду без виконання ухвали суду про призначення судово-психіатричної експертизи. Разом з тим, суд звертає увагу, що заявник [PERSON] та особа, стосовно якої вирішується питання про визнання недієздатною, [PERSON] були присутні в судовому засіданні 29 лютого 2024 року, коли судом вирішувалося клопотання заявниці про призначення у справі амбулаторної судово-психіатричної експертизи стосовно [PERSON] . Копію ухвали про призначення експертизи заявник [PERSON] отримала 29 лютого 2024 року, про що при матеріалах справи міститься розписка (а.с. 56). Як убачається з матеріалів справи, останні відомості щодо стану здоров`я [PERSON] , які містяться в її медичній карті останньої, мають місце станом на 01 квітня 1999 року, тобто ще 25 років тому. Інших доказів щодо стану здоров`я [PERSON] матеріали справи не містять. У судове засідання заявник [PERSON] та особа, стосовно якої вирішується питання щодо визнання її недієздатною [PERSON] не з`явилися, судові повістки, які направлялися на адресу проживання вказаних учасників справи, повернулися до суду, як неотримані останніми з позначкою у довідці - «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України). У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, суд звертає увагу, що справи про визнання особи недієздатною є справами окремого провадження, які мають спеціальний порядок розгляду та вирішення, пов`язаний як з необхідністю захисту інтересів особи, яка не може набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання, так і з необхідністю встановлення психічного стану такої особи. Згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 105, частини першої стаття 298 ЦПК України призначення експертизи у зазначеній категорії справ є обов`язковим. З огляду на те, що за обставин, зазначених судом вище, судово-психіатричну експертизу стосовно [PERSON] проведено не було, суд доходить висновку про недоведеність заявлених вимог, а саме, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відтак, вимога заяви про визнання [PERSON] недієздатною є такою, що не підлягає задоволенню. Що стосується вимоги заяви [PERSON] про встановлення стосовно [PERSON] опіки та призначення [PERSON] опікуном останньої, суд зважає на таке. За правилами статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина перша статі 60 ЦК України). З огляду на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги заяви [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною, а правилами статті 58 ЦК України закріплено, що опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними, то підстави для призначення [PERSON] опікуном [PERSON] відсутні. Разом з тим, суд зважає на те, що, як це унормовано правилами частини першої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Водночас, подання органу опіки та піклування про встановлення опіки над [PERSON] суду надано не було. Ураховуючи наведене вище, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed