Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Новодеркульського ліцею імені А.В. Пастухова Біловодської селищної ради Луганської області про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. В обґрунтування позову зазначила, що вона у період з 25.08.2021 по 31.08.2022 знаходилась у трудових відносинах з Новодеркульським ліцеєм імені А.В. Пастухова Біловодської селищної ради Луганської області. У зв`язку із звільненням їй була нарахована, але не виплачена компенсація за 56 календарних днів невикористаної щорічної відпустки в сумі 34102,88 грн. 26 червня 2024 року вона направила на адресу відповідача вимогу про проведення розрахунку, однак розрахунок із нею проведено так і не було. У зв`язку з цим просила стягнути з відповідача 34102,88 грн. як компенсації за невикористану відпустку в примусовому порядку. Додатково зазначила, що незважаючи на те, що вона була звільнена31.08.2022, відповідач письмово повідомив її про суми, нараховані та невиплачені їй при звільненні, повідомленням №2 від 29 серпня 2024 року. Ухвалою від 19 вересня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Крім того, залучив до участі в справі Біловодську селищну військову адміністрацію третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. У судове засідання учасники справи не з`явились. Позивач подала до суду клопотання, у якому просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала про заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Відповідач\~ про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача не надходило, хоча про місце, день і час розгляду справи він був повідомлений шляхом направлення судової повістки. Відзиву на позов від відповідача також не надходило. Третя особа направила до суду заяву, в якій просить суд слухати справу без участі представника Біловодської військової адміністрації Старобільського району Луганської області у зв`язку з територіальною відділеністю від місця знаходження суду, де відбувається засідання. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач у поданій до суду заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 25 серпня 1993 року була призначена на посаду вчителя початкових класів Новодеркульської середньої шкоди, яка в подальшому була перейменована в Новодерульський ліцей імені А.В. Пастухова Біловодської селищної ради луганської області, що підтверджується відомостями із трудової книжки позивача серії [NUMBER] . Наказом директора Новодеркульського ліцею імені А.В. Пастухова Біловодської селищної ради Луганської області №2/1к/тр від 31 серпня 2022 року її було звільнено за ст. 36 п.5 КЗпП України у зв1язку з переведенням за згодою працівника до ліцею №1 Біловодської селищної ради луганської області. 26 червня 2024 року [PERSON] направила на адресу відповідача вимогу про проведення розрахунку при звільненні. 29 серпня 2024 року відповідач на вимогу позивача направив повідомлення, у якому зазначив, що зважаючи на те, що станом на дату її звільнення не було відновлено первинну бухгалтерську документацію, доступ до якої було втрачено через окупацію Біловодської ОТГ, їй не була виплачена компенсація за 56 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 01.09.2021 по 31.08.2022 у сумі 34102,88 грн. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до положень статтей 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі ст. 75 КЗпП України щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору…Для деяких категорій працівників законодавством України може бути передбачена інша тривалість щорічної основної відпустки. При цьому тривалість їх відпустки не може бути меншою за передбачену частиною першою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про відпустки» керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам надається щорічна основна відпустка тривалістю до 56 календарних днів у порядку, затверджуваному Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 4 ст. 83 КЗпП України за бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні. Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про відпустки» за бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні. Згідно з п. 5 Постанови КМУ від 14.04.1997 року №346 «Про затвердження Порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю до 56 календарних днів керівним працівникам закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам» за бажанням керівних працівників закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічних, науково-педагогічних працівників та наукових працівників частина щорічної основної відпустки, якщо вона надається за 1996-1997 інаступні робочі роки, замінюється грошовою компенсацією за можливості забезпечення їх у відповідний період роботою. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної основної відпустки не повинна бути менша ніж 24 календарних дні. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі статтею 83 КЗпП України вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки, тільки в разі звільнення його з роботи. Розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення. Суд зауважує, що позивач у позові зазначила суму компенсації за 56 каледарних днів невикористаної щорічної відпустки в сумі 34102,88 грн. При визначені розміру компенсації за невикористану відпустку суд вважає необхідним керуватись відомостями, які зазначені позивачем та відображені у повідомленні відповідача №2 від 29 серпня 2024 року, оскільки інша інформація щодо розміру нарахувань позивачеві у матеріалах справи відсутня, а відповідач не надав докази на спростування зазначених обставин. Таким чином, з урахуванням того, що відповідачем не спростована сума компенсації за невикористані дні відпустки, заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з\~ п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»\~ від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Зважаючи на викладене, з відповідача на користь держави належить стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору. Доказів понесення позивачем судових витрат, в тому числі і на правничу допомогу, матеріали справи не містять. На підстав наведеного,

Outcome: approved