Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 20.09.2024 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.03.2021 року між ПАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом ЕР №203217582, яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспорту DAF 95 XF 380, д.н.з. [NUMBER] , строк дії з 19.03.2021 по 18.03.2022 року включно. 14.09.2021 року у м. Монастириська Тернопільської області, по вул.Шевченка сталося ДТП за участю забезпеченого транспорту DAF 95 XF 380, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 313 CDІ, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 313 CDІ, д.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений. Згідно постанови Монастириського районного суду Тернопільської області від 06.10.202021 (справа №603/519/21) ДТП відбулося в результаті порушення водієм [PERSON] ПДР та не забезпечення ним технічно справного стану автомобіля. Відповідно до ремонтної калькуляції №21-0460939 від 20.09.20211 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без ПДВ автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 313 CDІ, д.н.з. [NUMBER] , склала 53 488.68 грн.. Позивач 23.09.2021 сплатив страхове відшкодування у сумі 51 480.00 грн. за пошкодження автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 313 CDІ, д.н.з. [NUMBER] , водієві [PERSON] . На підставі наведених обставин, представник позивача просив стягнути з відповідача [PERSON] в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у сумі 51 480.00 грн., та судові витрати у розмірі 3028 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд даної справи без участі представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечував, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а також через сайт «Судова влада». Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам зізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, Інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Із матеріалів справи судом встановлено, що 18.03.2021 року між ПАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом ЕР №203217582, яким було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспорту DAF 95 XF 380, д.н.з. [NUMBER] , строк дії з 19.03.2021 по 18.03.2022 року включно (а.с.10). Згідно постанови Монастириського районного суду Тернопільської області від 06.10.202021 (справа №603/519/21) 14.09.2021 року у м. Монастириська Тернопільської області, по вул.Шевченка відбулося ДТП за участю забезпеченого транспорту DAF 95 XF 380, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 313 CDІ, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 313 CDІ, д.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений. ДТП відбулося в результаті порушення водієм [PERSON] ПДР та не забезпечення ним технічно справного стану автомобіля (а.с.11-16). Відповідно до ремонтної калькуляції №21-0460939 від 20.09.20211 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без ПДВ автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 313 CDІ, д.н.з. [NUMBER] , склала 53 488.68 грн.(а.с.18-20). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 06.10.202021 (справа №603/519/21), відповідно до якої [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки порушив ПДР та не забезпечив технічно справний стан автомобіля. Отже, з огляду на викладене, вина відповідача у скоєній дорожньо-транспортній пригоді є доведеною. У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно положення п.п. г п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якої страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Таким чином, у страховика-позивача ПАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» після виплати страхового відшкодування потерпілій стороні виникло право регресу до відповідача [PERSON] , як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та який не забезпечив технічно справний стан автомобіля. Відповідно до акту огляду ТЗ, розрахунку страхового відшкодування, страхового акту та платіжної інструкції від 23.09.2021 ПАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 313 CDІ, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , в розмірі 51 480 грн. (а.с.17,22-25). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача у користь позивача слід стягнути у порядку регресу виплачене страхове відшкодування внаслідок ДТП у розмірі 51 480 грн. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача також підлягає судові витрати, сплачені позивачем при зверненні із заявою до суду. У зв`язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3028 грн. судового збору. На підставі викладеного та ст.38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.15, ч.1 ст.1191 ЦК України,

Outcome: approved