Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

12 квітня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON] із заявою про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, встановлення піклування і призначення піклувальника, в якій просить визнати обмежено - дієздатним [PERSON] , [INFO] , який фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Призначити піклувальником [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] його сина [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви заявник зазначає, що він здійснює піклування за фізичною особою похилого віку, батьком, який є особою з інвалідністю ІІ групи за загальним захворюванням, пенсіонером за віком [PERSON] та потребує постійного стороннього догляду у зв`язку зі станом здоров`я. Згідно з довідкою МСЕК № 1 серії 12 ААГ № 823026 [PERSON] група інвалідності друга за загальним захворюванням, непрацездатний. Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 447. Хворий [PERSON] 1938 року народження, особа з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу. За рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування; обмеження здатності до самостійного пересування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку хворий [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] має також наступну супутню патологію: ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, серцеву недостатність II А ст., функціональний клас II, Церебральний атеросклероз 3 ст., прогресуюча дисциркуляторна енцефалопатія 3 ст., артеріальна гіпертензія 2 ст.. (підстава: виписка із медичної картки амбулаторного хворого від 08.04.2024 року, виданої КИП «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 10»), [PERSON] мешкає та зареєстрований в житловій чотирьохкімнатній квартирі [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності заявнику. Загальна площа житлової квартири становить 86,65 кв.м., житлова площа становить - 54 кв.м. житлові кімнати та кухня обладнані меблями, в житлових кімнатах чисто та охайно. В холодильнику є продукти харчування. В наявності є ліки та медичні препарати згідно з епікризом хвороби особи з інвалідністю другої групи загального захворювання, пенсіонера за віком, [PERSON] , який зареєстрований за зазначеною адресою з 25.04.1990 року. [PERSON] є отримувачем пенсії за віком у розмірі 11179 гривень. Найближчим родичом [PERSON] , який опікується його проблемами та станом здоров`я - є я його син, [PERSON] . Він надає батькові допомогу у вирішенні побутових питань, придбанні продуктів харчування та лікуванні. Він працює в державній установі, отримує щомісячно заробітну плату та надає йому допомогу в лікуванні. Згідно з характеристикою ОСББ «Чарівна 113» від 05.04.2024 характеризується позитивно. У зв`язку з тим, що [PERSON] особа з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу. За рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування; обмеження здатності до самостійного пересування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку потребує постійного стороннього догляду. Він надає батьку допомогу щоденно під час лікування, в побуті та догляді, тобто здійснюю фактично піклування над ним, забезпечуючи реалізацію його законних особистих не майнових та майнових прав та інтересів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, в порядку окремого провадження, у складі одного судді та двох присяжних. Роз`яснено заінтересованій особі право на подання відзиву на заяву і докази, які в них наявні. Доручено Запорізькому місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечити представництво інтересів особи стосовно якої розглядається справа [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2024 року призначено амбулаторну судову-психіатричну експертизу відносно [PERSON] з метою встановлення його психічного стану. Провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2024 року відновлено провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. Заявник, з урахування висновку експерта, уточнив заяву в процесі розгляду справи в частині вимог. [PERSON] просив визнати [PERSON] недієздатним та призначити опіку, призначивши його опікуном [PERSON] . Заявник та представник заявника в судовому засіданні підтримав уточнену заяву та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, не заперечував проти задоволення уточненої заяви, пояснив, що в процесі підготовки подання про призначення [PERSON] опікуном було встановлено, що він здійснює догляд за батьком та забезпечує його усім необхідним, а тому може бути призначений опікуном, оскільки він єдиний хто опікується проблемами батька та станом його здоров`я. Представник інтересів особи щодо якої розглядається справа адвокат Колеснікова Т.А. підтримала уточнену заяву та просила її задовольнити, зазначила, що це відповідатиме інтересам [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч. 5 ст. 293 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 1 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом за обов`язковою участю адвоката особи, стосовно якої розглядається справа. У разі якщо особа не залучила адвоката, суд залучає його через орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правничої допомоги. За змістом ч. 1 ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання, інвалідність встановлена безстроково. Він є непрацездатним, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 823026 від 21 березня 2024 року. Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 447 від 21 березня 2024 року, [PERSON] 1938 року народження, особа з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу. За рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування; обмеження здатності до самостійного пересування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку хворий [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного хворого від 08 квітня 2024 року виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] має наступну супутню патологію: ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, серцеву недостатність II А ст., функціональний клас II, Церебральний атеросклероз 3 ст., прогресуюча дисциркуляторна енцефалопатія 3 ст., артеріальна гіпертензія 2 ст. Для [PERSON] складена індивідуальна програма реабілітації інваліда № 385 від 21 березня 2024 року, відповідно до якої останній потребує постійного стороннього догляду. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 256 від 06 червня 2024 року [PERSON] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі деменції внаслідок органічного ураження головного мозку судинного генезу (гіпертонічна хвороба). Таким чином, він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При дослідженні психічного стану особи експертами встановлено, що [PERSON] , 1938 р.н., виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі деменції внаслідок органічного ураження головного мозку судинного генезу (гіпертонічна хвороба), про що свідчать дані анамнезу: нормальний розвиток з дитинства; неповна середня освіта; трудова діяльність; сімейний стан; підвищення артеріального тиску протягом тривалого часу; спостереження сімейного лікаря з діагнозом: «Ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз. Серцева недостатність ІІА. Функціональний клас III, гіпертонічна хвороба ІІ ст., З ст., ризик 3. Дисциркуляторна енцефалопатія»; постійний прийом гіпотензивного лікування; з 2018 року поступове зниження інтелектуально-мнестичних функцій, втрата надбаних раніше навичок, як трудових, так і самообслуговування; спостереження лікарем психіатром з березня 2024 року з приводу деменції; соціальна дезадаптація; інвалідизація; потреба постійного стороннього догляду. При теперішньому дослідження на тлі розсіяної неврологічної симптоматики виявляє: формальність контакту; дезорієнтується у часі; емоційна лабільність, дратівливість; розгубленість, нестійкість уваги, неможливість сконцентруватись, швидке виснаження; зниження пам`яті як на поточні події, так і на події минулих років; ґрунтовне, торпідне, уповільнення за темпом мислення; втрату надбаних раніше навичок, як трудових, так і самообслуговування; соціальну дезадаптацію; відсутність критики до свого стану. Ступінь наявних порушень у психічній діяльності такий, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до частин 1, 2 статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району надав до суду подання про призначення [PERSON] опікуном на батьком [PERSON] , який є особою з інвалідністю ІІ групи, внаслідок загального захворювання, перебуває на обліку в КУ «Запорізька обласна психіатрична лікарня» та потребує сторонньої допомоги, самостійно себе не може обслуговувати. В поданні представник органу опіки та піклування вказує, що заявник [PERSON] опікується проблемами свого батька, забезпечує його доглядом та лікуванням шляхом щомісячного обстеження його стану здоров`я, здійснює придбання лікарських препаратів. Заявник працює та отримує дохід, за місцем проживання характеризується позитивно. За своїми особистими властивостями і характеристиками, соціальним, майновим станом відповідає вимогам до опікуна, встановленим законом, і може виконувати функції опіки. Інші члени сім`ї у [PERSON] , які б могли здійснювати за ним догляд, відсутні. Відповідно до ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (стаття 41 ЦК України). У частині 1 статті 60 ЦК України зазначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно частини 1 статті 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Стаття 62 ЦК України передбачає, що опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Статтею 63 ЦК України передбачено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 58 Цивільного кодексу України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Статтею ст. 67 ЦК України передбачені права та обов`язки опікуна, а саме: опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечувати його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, має право вчиняти правочини від імені та в інтересах підопічного. Відповідно до ст. 72 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, доходів від майна підопічного тощо. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передавати його за договором в управління іншій особі. Судом встановлено, що [PERSON] відповідає вимогам, встановленим ст. 63 ЦК України, може бути призначений опікуном, оскільки має повну цивільну дієздатність, є сином [PERSON] , за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, а тому може виконувати обов`язки опікуна. Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуном заявника [PERSON] . За нормою ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved