Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є бабою дітей [PERSON] та [PERSON] батьками дітей були її син [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] . Після смерті сина внуки залишилися проживати з нею та дідусем. Матір дітей вже рік з ними не проживає, своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей не виконує та не здійснює жодних дій спрямованих на їх виконання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, матеріальної допомоги не надає, фактично самоусунулася від їх виховання. Вci питания шодо виховання дiтей вирішуються позивачкою самостійно самостiйно, без участі та підтримки з боку матері, намагається надати дітям належні умови виховання, у зв`язку з чим позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав матір дітей та стягнути з відповідача аліменти. Ухвалою суду від 30.07.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 12.08.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 11.10.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судового засідання не з`явилася, про день та час судового розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення процесуальних документів на зареєстроване місце проживання та опублікування оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті «Судова влада». Відзив та заяв до суду не подавала. Представник третьої особи Служби у справах дітей Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явилися, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Також просили долучити до матеріалів справиакт обстеження умов проживання позивача та дітей. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.14,15). Батько дітей записаний [PERSON] , який помер [INFO] , копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про шлюб позивачка 24.05.1995 році зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с.14). Відповідно до довідки про склад сім`ї № 85 від 10.05.2024 року до складу сім`ї [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , входять чоловік - [PERSON] , [INFO] та онуки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою (а.с.19). Дана інформація також підтверджується актом обстеження умов проживання № 105 від 14.11.2024 року, відповідно до якого, малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають із бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , які забезпечують її усім необхідним. Умови проживання задовільні, будинок оснащений усіма необхідними меблями та побутовою технікою. Родина продуктами харчування забезпечена. У дітей окрема кімната, у кожного своє спальне місце. Діти мають іграшки для розвитку навчання та ігор за віком (а.с.83). Згідно довідки Семенастівського закладу дошкільної освіти «Берізка» № 6 від 13.03.2024 року [PERSON] , [INFO] зарахований 01.09.2023 року до навчального закладу, в садочок приводить та забирають дитину баба та дід [PERSON] , [PERSON] Дитина завжди охайна (а.с.19а). З висновку Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 08.05.2024 року за №664/02-16 встановлено, що виконавчий комітет вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 07.05.2024 року № 90 (а.с.18). Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки, зокрема, не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться із дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов`язків щодо утримання та виховання малолітніх дітей, оскільки вона покинула їх на матір свого чоловіка та змінила місце проживання, життям та здоров`ям дітей не цікавиться, не піклується про фізичний і духовний їх розвиток, підготовку до самостійного життя, не створює умов для спільного проживання з ними, матеріально не забезпечує, не виконує інші обов`язки, тобто малолітні діти позбавлені батьківського піклування. Вихованням дітей повністю займається їх бабуся - [PERSON] . Вказані обставини доведені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема, винної поведінки відповідача [PERSON] , її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, обрання пасивної участі у їх житті, відсутність будь-яких позитивних змін у поведінці матері щодо виховання дітей, враховуючи права та інтереси малолітніх дітей, які на даний час проживають з бабусею, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, слід зазначити таке. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Виходячи зі змісту вказаних норм, право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на дитину має один з батьків або інший законний представник, разом з яким проживає дитина та знаходиться на утриманні. Позивач, яка є бабою дітей, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання дітей, не надала доказів на підтвердження того, що вона є їх законним представником. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: partial