Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

16.10.2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя за визначеною підсудністю надійшла вищевказана позовна заява ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №22032000113597 від 25.02.2019 року в розмірі 423050,23 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422, 40 грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000, 00 грн. 25.02.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем укладено кредитний договір № 22032000113597, згідно якого банком надано грошові кошти (кредит) в сумі 37\~200,00 грн, строком на 60 місяців з оплатою процентів в розмірі 0,001 відсотків річних за строкову заборгованість, та в розмірі 56 відсотків річних за прострочену заборгованість; щомісячна комісія за обслуговування кредиту 3,5 відсотки від суми кредиту. Платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних платежів - обов`язкових платежів в сумі не менше 1922,02 грн. Дата та розмір обов`язкового платежу зазначається в графіку платежів. АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 37\~200,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, в зв`язку з чим станом на 12.07.2023 року виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 42305,23 грн, яка складається з: 31713,24 грн - залишок простроченого кредиту; 175,99 грн - залишок прострочених відсотків; 10416,00 грн - залишок прострочених комісій. Відповідно до договору факторингу №12/07/23 від 12.07.2023 року АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК Онлайн Фінанс». Згідно з витягом з реєстру боржників до вказаного договору факторингу від АТ «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 42305,23 грн. Відповідно до договору факторингу №06/03/24 від 06.03.2024 року ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Юніт Капітал». Згідно з витягом до реєстру боржників від 06.03.2024 року до вказаного договору факторингу №06/03/24 від 06.03.2024 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 42305,23 грн. У зв`язку з вищезазначеним, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, день та місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Статтями 638, 640 ЦК України, встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст.\~599\~ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Судом встановлено, що 25.02.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем укладено кредитний договір №22032000113597, відповідно якого банком надано грошові кошти (кредит) в сумі 37200,00 грн, строк кредитування на 60 місяців, з оплатою процентів в розмірі 0,001 відсотків річних за строкову заборгованість, 56,0 відсотків річних на прострочену заборгованість, щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 3,5 відсотки від суми кредиту. Відповідно до п. 1.4 договору кердит надається шляхом зарахування коштів на поточний рахунок клієнта. Датою видачі кредиту є день зарахування коштів на рахунок. Відповідно до п. 2.1 договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних платежів - обов`язкових платежів в сумі не менше 1922,02 грн. Дата та розмір обов`язкового платежу встановлені у графіку платежів, відповідно др п. 4 кредитного договору. Також, відповідач був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту 25.02.2019 року. Згідно виписки по особовому рахунку відповідача в АТ "Банк Кредит Дінпро" за період з 25.02.2019 року по 11.07.2023 року, розрахунку заборгованості складеного АТ "Банк Кредит Дінпро", заборгованість за кредитним договором №22032000113597 від 25.02.2019 року становить 42\~305,23 грн та складається з: - 31713,24 грн - залишок простроченого кредиту; - 175,99 грн - залишок прострочених відсотків; - 10416,00 грн - залишок прострочених комісій. Відповідно до договору факторингу №12/07/23 від 12.07.2023 року АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК Онлайн Фінанс». Згідно з копією витягу з реєстру боржників до вказаного договору факторингу від АТ «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 42305,23 грн. Відповідно до договору факторингу №06/03/24 від 06.03.2024 року ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Юніт Капітал». Згідно з копією витягу до реєстру боржників від 06.03.2024 року до вказаного договору факторингу №06/03/24 від 06.03.2024 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 42305,23 грн. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами, які суд вважає належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду не виникло. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат понесених позивачем, суд враховує наступне. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 3 ст.\~141\~ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим; а також критерій розумності їх розміру. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано до суду: - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 від 24.04.2012 року на ім`я Тараненко А.І.; - договір про надання правничої допомоги №05/07/24-02 від 05.07.2024 року; - додаткова угода № 6 від 05.07.2024 року до договору про надання правової допомоги №05/07/24-02 від 05.07.2024 року; - акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №05/07/24-02 від 05.07.2024 року. Суд приходить до висновку, що надані документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які ТОВ «Юніт Капітал» понесло на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 6000,00 грн., тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказані витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved