Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 21 жовтня 2015 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено відповідний актовий запис №3430. На даний час сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. У позовній заяві міститься клопотання про розгляд позову без її участі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. 04 листопада 2024 року до суду надійшла заява відповідача про визнання позову, в якій він просить розірвати шлюб між ним та позивачем. За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 21 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві зареєстровано в шлюбі між [PERSON] та [PERSON] (шлюбне прізвище [PERSON] ), про що зроблено відповідний актовий запис №3430 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від цього шлюбу подружжя дітей не має. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Відповідач у заяві позов визнав та просив не надавати строк на примирення. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. З огляду на викладене та

Outcome: approved