Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

26 вересня 2024 року адвокат Яковлев Д.С. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Недригайлівський відділ державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення пені за прострочення сплати аліментів ну утримання дитини та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню)нараховану станом на 06.09.2024 року включно в сумі 124\~310,35 грн. за прострочення сплати аліментів за нарахованими та не сплаченими, та не своєчасно сплаченими аліментами нарахованими за період з листопада 2019 року по серпень 2024 року на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що згідно виконавчого листа №581/806/19 що виданий 18.02.2020 року Липоводолинським районним судом Сумської області про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частина від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, відповідач зобов`язаний щомісячно виплачувати аліменти у зазначеному розмірі, на користь позивача, на утримання дитини. Вкаазний виконавчий лист перебував на виконанні у Недригайлівському відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виконавче провадження №65010656, сума заборгованості та несвоєчасної оплати аліментів підтверджується розрахунком зазначеного відділу від 06.09.2024 року №б/н. Посилаючись на вимоги ст. 196 СК України представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлявся належним чином про перебування в провадженні суду даної цивільної справи, шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження та позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання, яке не отримано відповідачем, що підтверджується трекінгомз сайту «Укрпошта». Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , про що Тернівським районним у місті Кривому Розі відділомдержавної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиціїу Дніпропетровській області, 14 лютого 2017 року складено відповідний актовий запис № 105, батьками вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , вказані обставини підтверджуються копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 14.02.2017 року. 08 липня 2023 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що Покровським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №433. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.07.2023 року. Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 грудня 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 18 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до Розрахунку заборгованостіпо сплаті аліментівскладеного державним виконавцем Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському району Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глущенко С., загальний розмір заборгованості [PERSON] по аліментах станом на 06 вересня 2024 року за період з 18.11.2019 року по 31.08.2024 року складає 100622,18 грн. Загальна заборгованість з урахуванням штрафу складає 124\~566,58 грн. З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 18 листопада 2019 року по травень 2021 року відповідачем не сплачувались аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 39\~501,00 грн. В травні 2021 року боржником сплачено аліменти в розмірі 8\~307,85 грн. Згідно розписок стягувача від 11.10.2021 та 18.10.2021, остання отримала грошові кошти в якості погашення боргу по аліментах від [PERSON] у сумі 49\~550,50 грн. За період з жовтня 2021 року по грудень 2021 року боржником не сплачувались аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 5488,50 грн. В грудні 2021 року боржником сплачено аліменти в розмірі 2502,22 грн. За період з січня 2022 року по серпень 2024 року боржником не сплачувались аліменти, відповідно загальна заборгованість за вказаний період становить 100622,18 грн. 01 лютого 2024 року державним виконавцем на підставі п. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на боржника [PERSON] у розмірі 30 % суми заборгованості зі сплати аліментів, у розмірі 23944,40 грн. Відповідно до долученого до матеріалів справ розрахунку пені з листопада 2019 року по вересень 2021року включно, становить 52309,11 грн., за період з жовтня 2021 року по січень 2024 року 80815,61 грн., проте, з урахуванням накладеного штрафу, розмір пені за вказаний період становить 56\~871,21 грн., за період з лютого 2024 року по серпень 2024 року становить 15\~130,03 грн. Згідно із статтями 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04 від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49\~ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи неустойки, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196\~СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.\~196\~СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вказала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць множиться на кількість днів заборгованості і множиться на 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. - листопад 2019 року: нарахована сума аліментів 919,10 грн. х пеня (1%) х 531 днів (до 01.05.2021 року) = 4880,21 грн. - сума неустойки (пені); - грудень 2019 року: нарахована сума аліментів 2121 грн. х пеня (1%) х 518 день (період до 01.05.2021 року) = 10986,78 грн. - сума неустойки (пені); - січень 2020 року: нарахована сума аліментів 2138,50 грн. х пеня (1%) х 487 днів (період до 01.05.2021 року) = 10414,49 грн. - сума неустойки (пені); - лютий 2020 року: нарахована сума аліментів 2138,50 грн. х пеня (1%) х 456 днів (період до 01.05.2021 року) = 9751,56 грн. - сума неустойки (пені); - березень 2020 року: нарахована сума аліментів 2138,50 грн. х пеня (1%) х 427 дні = 9131,39 грн. - сума неустойки (пені); - квітень 2020 року: нарахована сума аліментів 2277,25 грн. х пеня (1%) х 396 днів = 9017,91 грн. - сума неустойки (пені); - травень 2020 року: нарахована сума аліментів 2277,25 грн. х пеня (1%) х 366 дні = 8334,73 грн. - сума неустойки (пені); - червень 2020 року: нарахована сума аліментів 2277,25 грн. х пеня (1%) х 335 дні = 7628,78 грн. - сума неустойки (пені); - липень 2020 року: нарахована сума аліментів 2826,50 грн. х пеня (1%) х 305 дні = 8620,82 грн. - сума неустойки (пені); - серпень 2020 року: нарахована сума аліментів 2826,50 грн. х пеня (1%) х 274 днів = 7744,61 грн. - сума неустойки (пені); - вересень 2020 року: нарахована сума аліментів 2826,50 грн. х пеня (1%) х 243 днів = 6868,39 грн. - сума неустойки (пені); - жовтень 2020 року: нарахована сума аліментів 3056,50 грн. х пеня (1%) х 213 днів = 6510,34 грн. - сума неустойки (пені); - листопад 2020 року: нарахована сума аліментів 3056,50 грн. х пеня (1%) х 182 днів = 5562,83 грн. - сума неустойки (пені); - грудень 2020 року: нарахована сума аліментів 3056,50 грн. х пеня (1%) х 152 днів = 4645,88 грн. - сума неустойки (пені); - січень 2021 року: нарахована сума аліментів 3056,50 грн. х пеня (1%) х 121 днів = 3628,36 грн. - сума неустойки (пені); - лютий 2021 року: нарахована сума аліментів 3056,50 грн. х пеня (1%) х 90 днів = 2750,85 грн. - сума неустойки (пені); - березень 2021 року: нарахована сума аліментів 3056,50 грн. х пеня (1%) х 62 днів = 1895,03 грн. - сума неустойки (пені); - квітень 2021 року: нарахована сума аліментів 2351,50 грн. х пеня (1%) х 31 днів = 947,52 грн. - сума неустойки (пені); - травень 2021 року нарахована сума аліментів 2351,50 грн., сплачено боржником 8307,885 грн.: Тобто загальна суму неустойки за період з листопада 2019 року по травень 2021 року складає 108\~337,70 грн., тоді як заборгованість по аліментах за вказаний період становила 45457,35 грн., тому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 196 СК Українизагальна сума неустойки за вказаний період становить 45\~457,35 грн. - червень 2021 року: нарахована сума аліментів 2351,50 грн. х пеня (1%) х 133 днів (розписка стягувача про отримання грошових коштів в кості погашення заборгованості по аліментах від 11.10.2021 року) = 3127,67 грн. - сума неустойки (пені); - липень 2021 року: нарахована сума аліментів 2351,50 грн. х пеня (1%) х 103 днів (розписка стягувача про отримання грошових коштів в кості погашення заборгованості по аліментах від 11.10.2021 року) = 2422,15 грн. - сума неустойки (пені); -серпень 2021 року: нарахована сума аліментів 2673,25 грн. х пеня (1%) х72 днів (розписка стягувача про отримання грошових коштів в кості погашення заборгованості по аліментах від 11.10.2021 року) = 1924,74 грн. - сума неустойки (пені); -вересень 2021 року: нарахована сума аліментів 2673,25 грн. х пеня (1%) х41 днів (розписка стягувача про отримання грошових коштів в кості погашення заборгованості по аліментах від 11.10.2021 року) = 1096,03 грн. - сума неустойки (пені); Тобто загальна суму неустойки за період з червня 2021 року по 11 жовтня 2021 року складає 8570,59 грн. Щодо долученого до матеріалів справи розрахунку пені за період з жовтня 2021 року по січень 2024 року та з лютого 2024 року по вересень 2024 року, суд погоджується з вказаним розрахунком, однак, з урахуванням наданого третьою особою розрахунком заборгованості, відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів за період з 18.11.2019 року по 31.08.2024 року складає 100622,18 грн., розмір пені за період з листопада 2019 року по вересень 2024 року, який підлягає стягнення з відповідача на користь позивача становить 100\~622,18 грн. Згідно із п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач не обґрунтовує несплату аліментів скрутним матеріальним становищем (несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо) тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності як платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavinandothers v. Ukraine, № 4909/04, § 58). Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн., що є мінімальною ставкою судового збору на 2024 рік. На підставі викладеного та

Outcome: partial