Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

В вересні 2024 року [PERSON] , звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту смерті її сина [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території. В обгрунтування заяви вказує, що її син [PERSON] був військовослужбовцем і проходив військову службу на посаді гранатометника [INFO] ([INFO]) військової частини [NUMBER] та загинув під час виконання бойового завдання із забезпечення оборони Батьківщини на території, яка є тимчасово окупованою територією України. Тіло її сина не вдалося евакуювати у зв`язку із інтенсивним обстрілом зі сторони противника та штурмом позицій. У зв`язку з відсутністю документів, передбачених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, які є підставою для державної реєстрації смерті, вона не може зареєструвати смерть [PERSON] у Волочиському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заявниця зазначає, що встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті в органах РАЦСу, оскільки від цього залежить виникнення особистих та майнових прав, зокрема, щодо отримання одноразової допомоги після загибелі сина, оформлення спадщини після його смерті. В судовому засіданні заявниця та її представник [PERSON] вимоги заяви підтримали повністю, просили задовольнити. Представники заінтересованих осіб Волочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерства оборони України, військової частини [NUMBER] , [INFO] в судове засідання не з`явивилися про дату, час та місце розгляду прави повідомлені належним чином. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України надіслав до суду письмові пояснення, в якому вимоги заяви не підтримав, посилаючись на норми ст. ст. 43, 46 ЦК України та ст. ст. 305, 306 ЦПК України. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] надіслав до суду письмові пояснення, просить суд розгляд справи провести у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив, просить взяти до уваги те, що згідно доповіді командира стрілецького спеціалізованого взводу ([INFO]) військової частини [NUMBER] стало відомо, що 04 год. 45 хв. [INFO] під час проведення оборонних дій в районі населеного пункту Тихе Харківської області внаслідок мінометного обстрілу загинув військовослужбовець матрос [PERSON] , тіло загиблого військовослужбовця евакуювати наразі не можливо. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просив заяву [PERSON] задовольнити. Дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За приписами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» констатовано, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлені Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженою наказом Міністерством охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545. Відповідно до вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину. Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Статтею 317 ЦПК України визначено особливості встановлення в окремому факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Відповідно до абз. 2 частини 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. (частина 2 статті 317 ЦПК України) У заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (частини перша - друга статті 318 ЦПК України). При цьому, положення статті 317 ЦПК України не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. (постанова Верховного Суду від 27.09.2021 у справі № 756/8168/21). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» розширено перелік територій, щодо яких поширюється дія статті 317 ЦПК України. На сьогодні до них належать території, на яких введено воєнний чи надзвичайний стан, або тимчасово окуповані території України, визначені такими відповідно до законодавства. Ураховуючи, що Указом Президента України воєнний стан введено на всій території України з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, спрощений порядок розгляду судом справ про встановлення юридичних фактів смерті та народження за статтею 317 ЦПК України розширюється на встановлення таких юридичних фактів, що відбулись на всій території України (як мінімум до закінчення воєнного стану). Здебільшого такий спосіб стосується зони воєнних дій та тимчасово окупованих територій, оскільки на таких територіях не функціонують відповідні органи, які можуть зафіксувати факт смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема, можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю. Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 753/8033/22, від 26.04.2023 у справі № 337/3725/22. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON] як військовослужбовець перебував на військовій службі у військової частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою №1599/д від 26.06.2024 року, виданою начальником штабу-першим заступником командира військової частини [NUMBER] [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до акту, затвердженого т.в.о. командира військової частині [NUMBER] [PERSON] , про настання смерті від 29.08.2024 року, кулеметник [INFO] ([INFO]) військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] , начальник медичного пункту стрілецького спеціалізованого батальйону ([INFO]) військової частини [NUMBER] капітан медичної служби [PERSON] , командир стрілецького спеціалізованого батальйону ([INFO]) військової частини [NUMBER] підполковник [PERSON] засвідчили, що гранатометник [INFO] ([INFO]) військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] загинув [INFO] близько 04 год. 45 хв. під час виконання бойового завдання, згідно розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 01.08.2024 року №3060/ОКП/ДСК в районі населеного пункту Тихе Харківської області області внаслідок мінометного обстрілу з боку противника (а.с. 10). Відповідно до сповіщення сім`ї № 175, адресоване [PERSON] начальником [INFO] [PERSON] , сповіщено зі скорботою, що його син матрос [PERSON] [INFO] загинув в районі населеного пункту Тихе Харківської області (а.с. 12). За заявою [PERSON] щодо загибелі сина [PERSON] . ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області внесено відомості до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження №12024243200000360 від 06.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 13). Відповідно до інформації № 6109/ОКП від 27.09.2024 року командира військової частини [NUMBER] [PERSON] вбачається, що з доповіді командира стрілецького спеціалізованого батальйону ([INFO]) військової частини [NUMBER] підполковника [PERSON] відомо, що 04 год. 45 хв. [INFO] під час ведення оборонних дій в районі населеного пункту Тихе Харківської області області внаслідок мінометного обстрілу загинув військовослужбовець матрос [PERSON] . Відповідно до акту про настання смерті № 5535/окп від 29.08.2024 року, підполковник [PERSON] , капітан медичної служби [PERSON] , матрос [PERSON] засвідчили, що гранатометник стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини [NUMBER] матрос [PERSON] загинув [INFO] близько 04 год. 45 хв. під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Тихе Харківської області області внаслідок мінометного обстрілу з боку противника. Тіло загиблого військовослужбовця матроса [PERSON] залишається в районі населеного пункту Тихе Харківської області області у недоступному для евакуації місці (а.с. 73). Таким чином, заявником надано докази, які достовірно свідчать про смерть її сина в певний час за певних обставин (тобто достовірно підтверджують як сам факт смерті військовослужбовця у певний час, так і причинно-наслідковий зв`язок між його смертю та захистом батьківщини від збройної агресії російської федерації проти України). Метою встановлення юридичного факту заявник зазначив необхідність на підставі рішення суду про встановлення юридичного факту смерті отримати свідоцтво про смерть сина, а також отримання відповідної соціальної допомоги, а тому подана заява є підставною та підлягає задоволенню. При цьому, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 року по справі №490/6057/19-ц, згідно якої встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії рф проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved