Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОМЕГА ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 12\~405,1 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.04.2018 року між АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] \~було укладено кредитний договір №0.764.0418.ФО_К, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 процентів річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,49 відсотка щомісячно. Відповідач кредитні кошти отримав, проте, свої зобов`язання [PERSON] не виконав. Відповідач не сплатив щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допустив порушення умов Кредитного договору. Внаслідок чого, станом на 31.03.2021 загальна заборгованість [PERSON] перед новим кредитором ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складає 12\~405,10 грн. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 04.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлений завчасно та належним чином, надав до суду клопотання в якому просив розгляд справи проводити без його участі, не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання (24.10.2024 та 20.11.2024), повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача, зокрема, поштові конверти з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 68) та "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 70). Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 20.11.2024, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 05.04.2018 [PERSON] звернувся до АТ «ЮНЕКС БАНК» та подав заяву-анкету на отримання кредиту на наступних умовах: сума кредиту - 10\~000,00 грн, строк 12 міс., річна процентна ставка 10 %, комісія (щомісячно) - 2,49 % (а.с. 11-12). 05.04.2018\~ [PERSON] отримав у позивача інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, оформленого, як паспорт споживчого кредиту з Додатком №1 - графік погашення кредиту, та підписав його (а.с. 16-18). Судом встановлено, що 05.04.2018 між АТ «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0.764.0418.ФО_К, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 10\~000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01 процентів річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,49 відсотка щомісячно (а.с.13-15). Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 Кредитного договору, терміном користування до 05.04.2019. Додаток №1 до кредитного договору №0.764.0418.ФО_К від 05.04.2018 містить графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за цим кредитним договором, який підписав позивач та відповідач, тобто сторони погодили суттєві умови кредиту (а.с. 15). З матеріалів справи вбачається, що АТ «ЮНЕКС БАНК» свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу грошові кошти. Виписка по за особовому рахунку на ім`я [PERSON] , за період з 05.04.2018 по 31.03.2021 свідчить отримання відповідачем кредитних коштів, про рух платежів (користуванням грошовими коштами відповідачем) (а.с. 19-41). 31.03.2021 між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС` було укладено Договір факторингу №31/03-2021, згідно якого АТ «ЮНЕКС БАНК» відступило ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» право вимоги за Кредитним договором від № 0.764.0418.ФО_К від 05.04.2018, укладеного між АТ «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] (а.с. 45-51). Відповідно до п. 2.1 цього Договору, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» в порядку та на умовах цього Договору, зобов`язується за плату передати (сплатити) банку суму фінансування, а банк зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» права вимоги за укладеними Кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Права грошової вимоги вважаються відступленими ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» в день підписання Акту прийому-передачі прав вимоги за умови отримання банком суми фінансування. Після переходу прав вимоги до ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», останній стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває відповідні права вимоги у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимог. Пунктом 2.2 цього Договору встановлено, що з дати відступлення прав вимоги банк перестає бути стороною за укладеними Кредитними договорами у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимог, а ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» стає виключним та єдиним кредитором за укладеними Кредитними договорами, у розмірі зазначеному в Реєстрі прав вимог та набуває відповідних прав за ними. Відповідно до пункту 2.4 цього Договору, відступлення права грошової вимоги у загальному розмірі визначеному в Реєстрі прав вимог і всіх інших прав, належних банку за укладеними Кредитними договорами, та їх перехід від банку до ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» відбувається у дату відступлення прав вимоги. До ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» переходять усі права кредитора у зобов`язаннях, які виникли на підставі Кредитних договорів у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимог, в обсязі і на умовах, що існують на момент відступлення. В Реєстрі прав вимог від 31.03.2021 (додаток №1 до договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021) відповідач [PERSON] значиться під номером 481; загальна сума права грошової вимоги до [PERSON] яку набуло ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складає 12\~405,10 грн, з яких: 5\~849,68 - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 1,33 грн проценти за користуванням кредитом, 2\~739,00 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту, 3\~815,09 грн штрафи, пені (а.с. 50). 31.03.2021 ТОВ «ФК«ОМЕГА ФІНАНС» та АТ «ЮНЕКС БАНК» склали та підписали акт прийому-передачі Прав Вимоги до договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021 (а.с. 49). Судом встановлено, що позивач на адресу відповідача [PERSON] надсилав повідомлення про відступлення права вимоги АТ «ЮНЕКС БАНК» - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» по кредитному договору від №14.140.0718.ФО_К від 05.04.2018, укладеного між АТ «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] та просив сплати заборгованість у 12\~405,10 грн, проте відповідач добровільно її не сплатив (а.с. 42-44). Крім цього, Позивачем в підтвердження повного виконання умов договору факторингу №31/03-2021 від 31.03.2021 додано платіжне доручення про здійснення оплати за цим договором (а.с. 52). Судом досліджено, документи, які укладено між ТОВ «ФК«ОМЕГА ФІНАНС» і АТ «ЮНЕКС БАНК» та обґрунтовують передачу ТОВ «ФК«ОМЕГА ФІНАНС» права вимоги за договором №0.764.0418.ФО_К від 05.04.2021 до [PERSON] , з яких вбачається, що вони відповідають вимогам законодавства України, мають печатку та підписи уповноважених осіб. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «ФК«ОМЕГА ФІНАНС» набуло право вимоги за договором №0.764.0418.ФО_К від 05.04.2018 до [PERSON] в сумі 12\~405,10 грн, яка складається з: 5\~849,68 - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 1,33 грн проценти за користуванням кредитом, 2\~739,00 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту, 3\~815,09 грн штрафи, пені. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст.639 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до правил статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнт) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Відповідно до правил ч. 2 ст. 1082 ЦК України, боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, умовами кредитного договору №14.140.0718.ФО_К від 05.04.2018та графіком платежів за кредитним договором, відповідач ці документи підписав на умовах йому відомих, тобто сторони погодили конкретні умови кредитування, сплату відсотків, комісій та інших платежів пов`язаних за користуванням грошовими коштами. Отже, відповідач був ознайомлений з вказаними умовами надання кредитування під підпис. Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. За правилами статей 12,\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суду встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням встановленого та положень вказаних норм, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та має непогашену заборгованість. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та принцип змагальності, наданий позивачем розрахунок, та те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №14.140.0718.ФО_К від 05.04.2018, внаслідок чого існує у відповідача заборгованість у розмірі 12\~405,10 грн, з яких: 5\~849,68 - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 1,33 грн проценти за користуванням кредитом, 2\~739,00 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту, 3\~815,09 грн штрафи/пені, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог. Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про доведеність позивачем заявлених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №14.140.0718.ФО_К від 05.04.2018 у розмірі 12\~405,10 грн, з яких: 5\~849,68 - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 1,33 грн проценти за користуванням кредитом, 2\~739,00 грн - прострочена комісія за обслуговування кредиту, 3\~815,09 грн штрафи, пені, тобто позовні вимоги ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved