Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 18 жовтня 2021 року між сторонами було укладено угоду про надання споживчого кредиту №501373466 за умовами якої Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, комісію та інші передбачені договором платежі в розмірі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання про надання кредиту виконав. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2023 року виникла заборгованість в розмірі 54086,66 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що зроблено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. У відкрите судове засідання представник позивача не з`явився, але до його початку надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`являлася, але обізнана про виклик в судове засідання, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber». Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В\~статті 15 Цивільного кодексу України\~зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Як вбачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2021 року між сторонами було укладено угоду про надання споживчого кредиту №501373466 за умовами якої Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, комісію та інші передбачені договором платежі в розмірі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Як вбачається з копії паспорту споживчого кредиту сума кредиту становить 42000,00 грн., строк кредитування 60 місяців, річна процентна ставка 40,00 %. З розрахунку заборгованості вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач кредит не сплачує, у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2023 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 54084,66 грн., яка складається з наступного: 39212,73 грн. - заборгованість за кредитом; 14871,93 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора забов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що умови кредитного договору відповідачем були порушені і станом на 28 лютого 2023 року існує заборгованість, яка з урахуванням відсотків, становить 54084,66 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню і суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 3028,00 грн., адже відповідно до ст.141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved