Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач,\~в інтересах\~якого діє\~представник адвокат\~ Крайній О.В. звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у лютому 2022 року з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної Філії «Донецька Залізниця» Структурний Підрозділ «Покровська дистанція електропостачання» та з урахуванням уточнених вимог просив суд стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 19.09.2018 він перебуває у трудових відносин з відповідачем. Наказом № 24/вт від 31.01.2022 позивача було відсторонено від роботи електромеханіка, на підставі ст. 46 КЗпП України. Позивач не погодився з таким наказом відповідача та вважає його таким, що порушує низку його конституційних прав, право на працю. На думку позивача, сама по собі вимога відповідача надати позивачу докази проведення відносно нього якихось медичних маніпуляцій, тобто проведення щеплень, є незаконною, а відтак і неправомірною, оскільки МОЗ України не затверджувало переліку інфекцій, ухилення щеплення від яких може бути підставою для відсторонення від роботи. З огляду на це, позивач вважає, що він має право і на стягнення на його користь середнього заробітку за весь час відсторонення його від роботи, тобто з 01.02.2022 по день ухвалення судового рішення.Крім того зазначає, що його середньоденна заробітна плата складає 8039,49 грн. та вираховується наступним чином(14766,21 грн. + 18195,69 грн.заробітні плати за останні два місці) / (22 дні + 19 днів) * 10 днів (кількість робочих днів з 01.02.2022- 14.02.2022 включно) = 8039,49 гривень.Тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи. У встановлений судом строк представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні. В обґрунтуваннях якого зазначив, що до інших випадків, передбачених законодавством для відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом, є відмова або ухилення від профілактичних щеплень проти COVID-19. Чинним законодавством встановлений обов`язок керівників підприємств відсторонювати від роботи працівників, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого наказом від 04.10.2021 №2153, та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19. При цьому представник відповідача зазначив, що наказ Міністерства охорони здоров`я України розроблено та затверджено наказом від 04.10.2021 №2153 є законним та таким, що підлягає обов`язковому виконанню. Отже, на думку представника відповідача, твердження позивача про те, що наведені нормативні документи є незаконними, є вільним тлумаченням чинного законодавства України та є його особистою думкою.Також представник відповідача звернула увагу суду на те, що дія\~наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153\~призупинена, відповідно до\~Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 25.02.2022 №380, у зв`язку з чим відповідно до наказу від 11.03.2022 №56/ВТ [PERSON] було допущено до роботи з 09.03.2022. Крім того зазначила, що наказом №17/ос від 08.04.2022 з позивачем було призупинено дію трудового договору, а наказом №47/ос від 21.8.2023 позивача було звільнено. У зв`язку з чим, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2023 справу прийнято та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.41). Позивач у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належними чином, його представник адвокат Крайній О.В. надав суду клопотання про розгляд справи за їх відсутність, на задоволенні уточнених позову наполягав (а.с.54). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду відзив на позовну заяву, яким просив суд розглядати справу у його відсутність(а.с.45). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 19.09.2018 перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки позивача(а.с.18-22). Згідно наказуначальника дистанції Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Структурний підрозділ «Покровська дистанція електропостачання» від 31.01.2022 за №24/вт «Про відсторонення від роботи» було відсторонено від роботи з 01.02.2022 електромеханіка (тягової підстанції) дільниці ІІІ групи тягової підстанції Желанна [PERSON] на час відсутності щеплення проти COVID-19 медичного висновку про наявність постійних чи тимчасових протипоказань до вакцинації, без збереження заробітної плати, до моменту усунення причин відсторонення або закінчення карантину (а.с.23). Відповідно до довідки про доходи від 01.11.2023, виданої начальника дистанції Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Структурний підрозділ «Покровська дистанція електропостачання», позивачу за період з грудня 2021 по січень 2022 загальний розмір нарахованого доходу відповідача становить 36445,92 грн, з яких: 18309,05грн\~заробітна плата за грудень 2021, 18136,87 грн.\~заробітна плата за січень 2022 (а.с.47). Наказом начальника дистанції Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Структурний підрозділ «Покровська дистанція електропостачання» від 11.03.2022 №86/вт скасовано наказ від 31.01.2022 №24/в-т «Про відсторонення від роботи електромеханіка (тягової підстанції) дільниці ІІІ групи тягової підстанції Желанна Джинчарадзе А.І.» в частині відсторонення від роботи з 01.02.2022 на час відсутності щеплення проти COVID-19 або медичного висновку про наявність постійних чи тимчасових протипоказань до вакцинації, без збереження заробітної плати, до моменту усунення причин відсторонення або закінчення карантину та допущено до роботи з 11.03.2022. Підстава: наказ від 25.02.2022 №380 МОЗ України та вказівка від 04.03.2022(а.с.51). Статтею 43 Конституції\~кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За приписами частини 1\~статті 46 Кодексу законів про працю України\~(далі\~КЗпП), відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01 квітня 2020 року, справа №761/12073/18 , провадження №61-13444св19, відсторонення працівника від роботи\~це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати. Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства,установи чи організації,і про це працівник повинен бути повідомлений. Термін відсторонення встановлюється до усунення причин,що його зумовили. Працівник має право оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку. Разом з тим за змістомстатті 46 КЗпП Українидопускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом. Власники підприємств, установ і організацій та уповноважені ними органи зобов`язані забезпечувати їх необхідними для розробки та здійснення санітарних та протиепідемічних (профілактичних) заходів санітарними нормами. Профілактичні щеплення з метою запобігання захворюванням на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір в Україні є обов`язковими. Обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необґрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються. Групи населення та категорії працівників, які підлягають профілактичним щепленням, у тому числі обов`язковим, а також порядок і терміни їх проведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Контроль за відповідністю імунобіологічних препаратів, що застосовуються в медичній практиці, вимогам нормативно-правових актів і міжнародних стандартів та забезпечення ними закладів охорони здоров`я здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері контролю якості та безпеки лікарських засобів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Відповідно до пункту «б» статті 10 Закону України від 19.11.1992 року №2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», громадяни України зобов`язані у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Згідно з частинами 1, 2\~статті 12 Закону України від 06.04.2000 року №1645-ІІІ «Про захист населення від інфекційних хвороб», профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Наказом МОЗ України від 04.10.2021 року №2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», відповідно до статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»,\~статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №267, та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики, затверджено «Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Згідно з Переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники: 1.Центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; 2. Місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; 3. Закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Аналіз викладеного вище вказує, що станом на день виникнення спірних правовідносин\~01.02.2022 Перелік, затверджений\~наказом МОЗ України від 04.10.2021 №2153, не містив обов`язку для працівників Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Структурний підрозділ «Покровська дистанція електропостачання», як об`єкта державної власності, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави, здійснювати щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. А тому наказ від 31.01.2022 про відсторонення [PERSON] від роботи, прийнятий з урахуванням листа-ознайомлення щодо обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 від 30.11.2021, було винесено протиправно. За правилами, встановленими\~статтею 117 КЗпП, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розрахунок середнього заробітку визначений Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100\~(далі\~Порядок). Абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов`язана відповідна виплата. За приписами абзацу першого пункту 8 Порядку обчислення виплат провадиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів. Так, враховуючи те, що відсторонення позивача від роботи мало наслідком припинення виплати йому заробітної плати за спірний період, суд доходить висновку про те, що за час затримки розрахунку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середня заробітна плата за період з 01.02.2022 по день допуску до роботи 09.03.2022 у загальному розмірі 22364,10 грн. При цьому середньоденна заробітна плата позивача розраховується судом наступним чином: 18309,05 грн.(заробітна плата за грудень 2021) + 18136,87 грн (заробітна плата за січень 2022) : 44 (кількість робочих днів в грудні 2021 та січні 2024 року) = 828,3 грн., що також вбачається з довідки наданої відповідачем (а.с.47) Період з 01.02.2022 по день допуску до роботи 09.03.2022 є періодом затримки розрахунку, що становить 27 робочі дні. Тому сума середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при відстороненні позивача від роботи становить: 828,3 грн х 27 = 22364,10 грн. У зв`язку з викладеним, суд приходить до переконливого висновку, що з Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної Філії «Донецька Залізниця» Структурний Підрозділ «Покровська дистанція електропостачання`на користь позивача\~\~слід стягнути суму середнього заробітку за час відсторонення у розмірі 22364,10 грн., а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час подання позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с.1). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40грн.

Outcome: partial