Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту. в якій просить встановити факт того, що він самостійно виховує та здійснює догляд за неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] . З урахуванням того, що син заявника знаходиться на його одноособовому утриманні та він її самостійно виховує, у нього постала необхідність юридичної фіксації цього факту, задля реалізації факту для отримання соціальної допомоги та вирішення питань щодо проживання та перебування дитини. Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Заінтересовані особи в засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися. Представник Служби у справах дітей в засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.1998 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження /а.с.18/, від якого [INFO] народився син [PERSON] /а.с. 19/. Після початку повномасштабного вторгнення заявник виїхав з окупованої частини України м. Енергодар на підконтрольну територію України та з 14.10.2022 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується відповідною довідкою /а.с. 17/. В подальшому заявник забрав і свого сина з окупованої частини України на підконтрольну територію, що підтверджується довідкою про взяття на облік [PERSON] як внутрішньо переміщеної особи від 12.12.2022 /а.с.22/. Відповідно до даних довідок заявник та син проживають разом за однією адресою. Дружина заявника не змогла вчасно виїхати з окупованої терарії та залишилася там проживати. Таким чином, вбачається, що заявник самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, як встановлено судом, заявник є батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає та перебуває по теперішній час на утриманні батька. Однак, у заявника виникає необхідність щодо вирішення питання щодо юридичної фіксації факту самостійного виховання дитини, оскільки в останнього постала необхідність юридичної фіксації цього факту, задля оформлення соціальної допомоги та вирішення питань пов`язаних з проживанням дитини. Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також те що встановлення вище зазначеного факту необхідно позивачу для безперешкодного переміщення з неповнолітньою дитиною, а також те, що встановлення вказаного юридичного факту не породжує спір про право, суд вважає, що вимоги про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини на вихованні батька, підлягають до задоволення. Тому, відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення вказаного юридичного факту. На підставі викладеного,

Outcome: approved