Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

02 серпня 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Круць Володимир Миронович звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 17 серпня 2022 року Чорноморським відділом реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №371. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 червня 2024 року у справі №344/11627/24 відкрито провадження у справі про розірвання шлюбу за позовом [PERSON] до [PERSON] . За період перебування у шлюбі позивач та відповідач набули у спільну сумісну власність наступне нерухоме майно: квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,4 кв.м, житловою площею 16,7 кв.м. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №387791475 від 22 липня 2024 року, квартира загальною площею 43,4 кв.м, житловою площею 16,7 кв.м, що розташована за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м. Івано-Франківськ на праві приватної власності належить [PERSON] (розмір частики 1/1). Дата та час державної реєстрації: 04 червня 2024 року 13:54:06. Отже, спірне нерухоме майно було придбано позивачем та відповідачем за період перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя, відтак спірне майно підлягає поділу як спільне сумісне майно подружжя. За таких обставин позивач просить визнати квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,4 кв.м, житловою площею 16,7 кв.м, спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] ; визнати за позивачем та відповідачем право власності на 1/2 частину вказаної квартири (а.с.1-2). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 серпня 2024 року дану справу передано головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с.26-27) Ухвалою суду від 06 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 28-29). У судове засідання позивач не з`явився, попередньо представник позивача подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить розглядати справу за відсутності сторони позивача (а.с. 43). Відповідач у судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить слухати справу за її відсутності (а.с. 42, 44). Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, про що 25 червня 2024 року прийнята відповідна ухвала (а.с.3). 20 червня 2024 року [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 4). 17 серпня 2022 року Чорноморським відділом реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, актовий запис №371. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №387791475 від 22 липня 2024 року, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , розмір частки 1/1 (а.с. 6-7). 24 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Комплекс Затишний», Продавцем, та [PERSON] , Покупцем, укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому №108, відповідно до пункту 1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця об`єкт, який буде створений у майбутньому, а Покупець зобов`язується прийняти об`єкт у відповідності до умов даного договору та оплатити його. Згідно пункту 1.2. договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому №108 від 24 лютого 2023 року, за даним Договором продається: квартира, кількість кімнат: 1, площа: 44,81 кв.м, під`їзд: [ADDRESS] (а.с.8-12). Відповідно до додатку №1 до договору купівлі-продаж нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому №108 від 24 лютого 2023 року, вартість предмета продажу (квартира, кількість кімнат: 1, площа: 44,81 кв.м, під`їзд: [ADDRESS] ) при вказаній площі на момент оформлення Договору становить 565\~814,72 грн, що є еквівалентно 14\~252,26 доларів США (а.с.13-14). На квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , складено технічний паспорт (а.с.15-19). Згідно звіту про незалежну оцінку, вартість квартири за адресою: [ADDRESS] становить 1390000,00 грн без ПДВ (а.с.20-23). У відповіді № 905907 від 14 листопада 2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 07 червня 2024 року (а.с. 39). Частина четверта статті 4 Цивільного процесуального кодексу України надає право кожній особі в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності з положеннями статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Відповідно до частини першої статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Стаття 70 Сімейного кодексу України передбачає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] , набута сторонами під час шлюбу. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем шлюбний контракт не укладений, будь-якої домовленості щодо поділу майна немає. Враховуючи вказані обставини, суд не вбачає підстав для відступу від засад рівності часток подружжя при вирішенні спору про поділ майна сторін. З вказаних підстав спірна квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом права спільної сумісної власності, а частки сторін рівними, тому суд приходить до висновку про визнання за позивачем та відповідачем право власності на дану квартиру кожному по 1/2 частині. Згідно частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки така заява відповідача про визнання позову не суперечать фактичним обставинам у справі. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 60, 61, 69, 70 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved