Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Позивачі звернулись із позовом до відповідача про визнання відсутнім у Фермерського господарства «Агро Люкс Хмельниччина» права оренди земельної ділянки кадастровий номер 6825855000:03:002:0256 на підставі договору оренди землі від 21.06.2017 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1284841868258, номер запису про інше речове право 21096975. Позовну заяву обґрунтовують тим, що рішенням Ярмолинецького районного суду від 13.09.2021 р. було скасовано запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 6825855000:03:002:0256. Однак звернувшись до нотаріуса із проханням видати свідоцтва про право на спадщину на успадковану позивачами земельну ділянку вони отримали відмову, оскільки, 23.06.2017 р. було зареєстроване право оренди на вказану земельну ділянку, номер запису про інше речове право: 21096975, в якому у відомостях про суб`єкта іншого речового права, орендодавцем вказаний - [PERSON] , хоча правовстановлюючий документ видано на ім`я [PERSON] . Отже, виявлені розбіжності між власником вказаним у номері відомостей про речове право: 46632194 та орендодавцем у номері запису про інше речове право: 21096975 - успадкованої земельної ділянки, що унеможливлює нотаріусом видачу позивачам свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Позивачі в судове засідання не з`явились, подали заяви, в яких просили позов задовольнити та справу розглянути без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області у справі №689/11221/21 від 13.09.2021 р. було скасовано запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 6825855000:03002:0256 за [PERSON] . При цьому, суд встановив, що [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями після смерті батька є [PERSON] та її брат, [PERSON] , який прийняв спадщину, але не встиг її оформити, оскільки, помер [INFO] .. Його спадкоємцем є його дружина - [PERSON] та\~син. До складу спадщини після смерті батька належить земельна ділянка, кадастровий номер 6825855000:03002:0256 та житловий будинок. В червні 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу із заявою видати їй свідоцтво про право на спадщину, що відкрилася після смерті її батька, але отримала відмову, оскільки, право власності на вказану земельну ділянку, в розмірі частки 1, зареєстровано за її братом, [PERSON] . Тобто, державний реєстратор, зареєструвала право власності за її братом на спадкове майно, за правовстановлюючим документом, який виданий на ім`я спадкодавця, а також без переходу права власності від спадкодавця до спадкоємця, що передбачена чинним законодавством України. Рішення набрало законної сили. Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Проте, ці обставини підтверджуються і матеріалами спадкової справи №23-2017 від 14.03.2017 р.. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення суду у справі №689/1221/21 виконано 08.02.2022 року (номер відомостей про речове право: 46632194). 25.09.2024 р. позивачі звернулись до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину на успадковану ними земельну ділянку, але отримали відмову, оскільки, 23.06.2017 р. було зареєстроване право оренди цієї ділянки, номер запису про інше речове право: 21096975, в якому у відомостях про суб`єкта іншого речового права, орендодавцем вказаний - [PERSON] . Зазначене підтверджується відмовою нотаріуса №188/02-14 від 25.09.2024 р.. Відомостями з Державного реєстра речових прав на нерухома майно від 24.09.2024 р. підтверджується, що 23.06.2017 р. державний реєстратор зареєстрував право оренди за відповідачем ФГ «Агро Люкс Хмельниччина» на спірну земельну ділянку на підставі укладеного договору оренди землі від 26.06.2017 р., право власності на яку, цей же державний реєстратор зареєстрував - 26.06.2017 р.. Виявлені розбіжності між власником вказаним у номері відомостей про речове право: 46632194 та орендодавцем у номері запису про інше речове право: 21096975 - успадкованої земельної ділянки, унеможливлює нотаріусу видачу позивачам свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку кадастровий номер 6825855000:03:002:0256. За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного закону, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст.\~26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» у разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення. Згідно із ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із ст. 125 ЗК України, Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, державна реєстрація права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди до державної реєстрації права власності за орендодавцем суперечить закону. У постанові від 04.07.2018 р. у справі № 653/1096/16-ц ВП ВС зазначила, що для цілей визначення наявності в особи права володіння нерухомим майном має бути застосовано принцип реєстраційного підтвердження володіння, який полягає в тому, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі повноваження власника, визначені в ч. 1 ст. 317 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію (постанова Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~23.11.2021\~р.\~у справі\~№ 359/3373/16-ц (п. 152)). Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.\~27\~Закону №\~1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача (постанова Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~19.01.2021\~р.\~у справі\~№ 916/1415/19 (п. 6.14)). Така позиція висловлена у постанові ВП ВС від 29.11.2023 р. у справі №513/879/19. Оскільки право оренди на підставі договору виникає з моменту державної реєстрації цього права, а таке право було зареєстровано помилково, до реєстрації права власності за орендодавцем, визнання відсутнім цього права у даному випадку є ефективним способом захисту. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved