Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2024 року [PERSON] , діючи від власного імені, а також від імені [PERSON] , звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що [PERSON] є її сімейним лікарем-терапевтом ТОВ «Аптека.194». У [PERSON] інший сімейний лікар. 14 листопада 2023 року під час прийому у сімейного лікаря [PERSON] було порушено право позивачів на таємницю про стан їхнього здоров`я, факт звернення за медичною допомогою та діагноз. Огляд [PERSON] лікарем, а саме проведення аускультації легенів, проводилось в присутності іншого пацієнта чоловічої статі [PERSON] , що принизило гідність [PERSON] . Крім цього, сімейний лікар [PERSON] розголосив конфіденційну інформацію медичний діагноз [PERSON] цукровий діабет та діагноз [PERSON] шизофренія іншому пацієнту [PERSON] , що відбувалось в грубій, принизливій та претензійній формі. Тому [PERSON] , діючи від власного імені, а також від імені [PERSON] , просила визнати протиправними дії сімейного лікаря-терапевта [PERSON] . ТОВ «Аптека.194», які полягають у проведенні 14 листопада 2023 року огляду пацієнта [PERSON] у присутності третіх осіб інших пацієнтів; заборонити сімейному лікарю-терапевту ТОВ «Аптека.194» [PERSON] проводити огляд пацієнтки [PERSON] під час прийому у сімейного лікаря у присутності третіх осіб; визнати протиправними дії сімейного лікаря-терапевта ТОВ «Аптека.194» [PERSON] , які полягають у розголошенні 14 листопада 2023 року медичної таємниці, а саме діагнозу цукровий діабет пацієнтки [PERSON] третій особі іншому пацієнту [PERSON] під час прийому [PERSON] у сімейного лікаря [PERSON] ; заборонити сімейному лікарю-терапевту ТОВ «Аптека.194» [PERSON] розголошувати медичну таємницю інформацію про стан здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при медичному зверненні пацієнтки [PERSON] третім особам; визнати протиправними дії сімейного лікаря-терапевта ТОВ «Аптека.194» [PERSON] , які полягають у розголошенні 14 листопада 2023 року медичної таємниці діагнозу шизофренія недієздатної [PERSON] третій особі іншому пацієнту [PERSON] під час прийому [PERSON] у сімейного лікаря [PERSON] ; заборонити сімейному лікарю-терапевту ТОВ «Аптека.194» [PERSON] розголошувати медичну таємницю інформацію про стан здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при медичному зверненні недієздатної [PERSON] , третім особам. 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.15-16). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи був залучений [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (а.с.23-24). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання [PERSON] про її допит в якості свідка (а.с.40-41). 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник ТОВ «Аптека.194» надав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах, зважаючи на те, що всі позовні вимоги, пред`явлені виключно до лікаря [PERSON] щодо визнання його дій протиправними та заборони йому вчиняти дії відносно позивачів. Представником відповідача заперечувались обставини, викладені в позовній заяві, а також вказано про неналежність, недопустимість та недостовірність як доказу аудіозапису, приєднаного до позову. Тому директор ТОВ «Аптека.194» просив відмовити в задоволенні пред`явленого позову. Представник Управління соціальної та ветеранської політики Бориспільської міської ради Жупиця С.П. надав до суду заяву, якою просив розгляд цивільної справи провести за його відсутності. [PERSON] у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2005 року [PERSON] визнана недієздатною. Іншим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2009 року було встановлено опіку над [PERSON] та призначено її опікуном [PERSON] (а.с.7). З Витягу з ЄРДР від 11 січня 2024 року вбачається, що [PERSON] звернулася до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.145 КК України, а саме за фактом розголошення 14 листопада 2023 року близько 11 години за адресою: [ADDRESS] сімейним лікарем [PERSON] лікарської таємниці, яка стосується [PERSON] (а.с.12). Спірні правовідносини регулюються гл.21 «Особисті немайнові права, що забезпечують природне існування фізичної особи» книги другої «Особисті немайнові права фізичної особи» ЦК України. 5. Норми права та судова практика, якими суд керується при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.283 ЦК України фізична особа має право на охорону її здоров`я. Згідно з ч.1 ст.284 ЦК України фізична особа має право на надання їй медичної допомоги. Згідно з ч.1 ст.286 ЦК України фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при її медичному обстеженні. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України « Основи законодавства України про охорону здоров`я» медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків. Відповідно до\~ч.2\~ст.76\~ЦПК України\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи, встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до\~ч.1,\~ч.2\~ст.77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. За правилами ч.1, ч.2 ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У відповідності до ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.1 ст.2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що 14 листопада 2023 року вона перебувала на прийомі у сімейного лікаря ТОВ «Аптека.194» [PERSON] . При цьому, лікар [PERSON] почав конфліктувати з позивачем. До кабінету зайшла якась жінка, яка від лікаря [PERSON] дізналася про стан здоров`я позивача і порадила виписати їй препарат гідазепам, який є психотропним препаратом. В подальшому до кабінету лікаря заходили інші люди та лікар [PERSON] провів позивача до денного стаціонару. Лікар [PERSON] обговорював діагноз [PERSON] з якимось чоловіком. За змістом досліджених у судовому засіданні аудіозапису (а.с.13) є неможливим встановити дату цього аудіозапису, а також ідентифікувати осіб, кому належать зафіксовані на цьому аудіозаписі, голоси. Крім цього, розмова, зафіксована на цьому аудіозаписі, не містить вказівки на конкретні імена та прізвища, які б давали можливість однозначно встановити, що розмова з вживанням нецензурної лексики та вказівки на діагнози: цукровий діабет та шизофренія стосуються саме позивачів. За таких обставин вказаний відеозапис є неналежним та недостатнім доказом, у розумінні ч.1 ст.77 ЦПК України, ч.1 ст.79 ЦПК України. В той же час, відеозаписи (а.с.49) не містять тих обставин, про які вказує позивач, пред`являючи даний позов. Зокрема, вказаними відеозаписами зафіксовані обставини звернення [PERSON] до сімейного лікаря [PERSON] , в тому числі щодо встановлення заборони доступу іншим лікарям до електронної медичної картки позивача. Проте, на вказаних відеозаписах не зафіксовано перебування інших осіб під час прийому позивача сімейним лікарем, а також розголошення ним відомостей, які становлять медичну таємницю, про позивача або її матір. За таких обставин показання позивача, допитаної в якості свідка, не підтверджені будь-якими іншими письмовими або електронними доказами. З огляду на це, судом не встановлено підстав для визнання протиправними дій сімейного лікаря-терапевта [PERSON] , які полягають в огляді позивача у присутності інших пацієнтів, у розголошенні діагнозу позивача цукровий діабет іншому пацієнту, у розголошенні діагнозу [PERSON] шизофренія іншому пацієнту. Крім цього, позовні вимоги про встановлення заборони сімейному лікарю-терапевту [PERSON] проводити огляд позивача під час прийому у присутності третіх осіб, розголошувати медичну таємницю інформацію про стан здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, відомості, отримані при медичному зверненні позивача та її матері, також не підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що в силу ч.1 ст.4 ЦПК України, судовому захисту підлягають лише вже порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси. В той час як [PERSON] просить суд захистити свої права на майбутнє шляхом заборони сімейному лікарю-терапевту [PERSON] вчиняти вищевказані дії. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed