Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Звертаючись до суду позивач зазначав, що він є власником земельної ділянки площею 1,6736 га розташованої на території Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 0520284400:07:001:0137 на підставі державного акту серії ВН № 017698 виданого 24.02.2006. Позивач вказував, що між ним та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 30 років. Згідно з умовами зазначеного договору, а саме пункту 2, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки, що становить 582,50 грн на рік. Відповідно до п. 3, 4 обчислення орендної плати здійснюється з урахування індексу інфляції. Орендна плата виплачується до 31 грудня кожного року оренди. В 2021 році індекс інфляції склав 110,0%, орендна плата склала 1767,80 грн. В 2022 році індекс інфляції склав 126,6%, орендна плата склала 2238,03 грн. Позивач стверджував, що орендна плата відповідачем не вноситься протягом останніх двох років 2021-2022, з урахування індексу інфляції заборгованість по невиплаченій орендній платі склала 4005,83 грн. На підставі викладеного позивач просив: розірвати договір оренди землі площею 1,6736 га, розташованої на території Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520284400:07:001:0137, укладений 18.03.2011 між [PERSON] та ТОВ «Агродар-Груп», зареєстрований 10.06.2011 відділом Держкомзему у Барського районі; стягнути з ТОВ «Агродар-Груп» невиплачену оренду плату за 2021-2022 роки за оренду земельної ділянки у розмірі 4005,83 грн. Просив також стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. 2. Процесуальні дії у справі 02.10.2023 ухвалою судді Барського районного суду Вінницької області відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 09.10.2024 ухвалою судді Барського районного суду Вінницької області закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду щодо суті. 15.11.2024 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, постановлено проводити заочний розгляд справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 0520284400:07:001:0137 площею 1,6736 гектара, що належить до земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області. Ці обставини підтверджуються витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9926604142023 від 23.08.2023, даними державного акта на право власності на земельну ділянку від 24.02.2006 серія ВН № 017698. 18.03.2011 [PERSON] та ТОВ «Агродар-груп», в особі директора Головань Оксани Володимирівни, яка діє на підставі статуту, уклали договір оренди землі №Б/Н від 18.03.2011, за яким ТОВ «Агродар-груп» прийняло в строкове платне користування вказану земельну ділянку строком на 30 років. У пункті 2 розділу «Орендна плата» договору оренди землі зазначено: «Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі і складає не менше 3% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 582,50 грн за рік». У пункті 3 розділу «Орендна плата» договору оренди землі вказано: «Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції». Вказані обставини підтверджуються договором оренди землі № б/н від 18.03.2011. Згідно з відомостями інформаційної довідки № 343804820 від 23.08.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за кадастровим номером земельної ділянки 0520284400:07:001:0137 відомості відсутні. 4. Оцінка суду та норми матеріального права, застосовані судом Встановлені судом фактичні обставини справи дають підстави для висновку, що між [PERSON] та ТОВ «Агродар-груп», виникли договірні правовідносини з приводу оренди земельної ділянки, які врегульовано нормами ЦК України та Закону України «Про оренду землі». Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 цього закону встановлені істотні умови договору оренди землі (в редакції, чинній станом на момент укладення договору оренди): об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Розділом ІІІ Закону України «Про оренду землі» врегульовано питання орендної плати за землю. Так, відповідно до статті 21 цього Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення, серед іншого, розміру земельного податку, державного мита при міні, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами). Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області. Норми статті 627 Цивільного кодексу України встановлюють одну із засад цивільного законодавства - свободу договору. Так, нормами цієї статті передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Проаналізувавши зміст пункту 2 договору оренди землі в системному взаємозв`язку з іншими пунктами договору, суд дійшов висновку, що сторони обумовили розмір орендної плати за користування земельною ділянкою у змінній величині в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 582,50 грн за один рік, що обчислюється з урахуванням індексів інфляції. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (частина 2 статті 632 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною 1 статті 23 Закону «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Випадки перегляду розміру орендної плати передбачені у пункті 19 договору оренди землі. Такими випадками сторони обумовили: зміну умов господарювання, передбачених договором, зміну розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміну коефіцієнту індексації, визначених законодавством, погіршення стану земельної ділянки не з вини з орендаря, що підтверджується документами, інші випадки, передбачені законодавством. Судом встановлено, що після укладення договору 18.03.2011 зміни до нього за згодою сторін не вносились. Отже, за 2021 рік відповідач повинен був сплатити на користь позивача 1767,80 грн орендної плати. За 2022 рік відповідач повинен був сплатити 2238,03, проте матеріали справи не містять доказів сплати орендної плати за вказані роки. Відтак, заборгованість з орендної плати становить 4005,83 грн. Доводи позивача про несплату орендної плати за вказані роки відповідачем не спростовані. Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, за змістом статті 141 ЗК України та статті 32 Закону України «Про оренду землі» підставою розірвання договору оренди землі є систематична (два та більше випадки) несплата орендної плати, а не разове порушення умов договору у цій частині. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з пунктом 37 договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї з сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Отже, з огляду на встановлені судом факти несплати орендної плати за 2021 та 2022 рік, позов слід задовольнити повністю. 5. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до частин 1, 8 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок. Щодо витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн, то оскільки позивач не надав доказів цих витрат, під час ухвалення рішення такі витрати стягненню не підлягають.

Outcome: approved