Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 15.03.2024 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначає, що вона звернулась за захистом порушеного права власності на частину житлового будинку, який належав її батькам, а відповідач [PERSON] . в порушення вимог законодавства отримала правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння після смерті свого чоловіка, який доводиться позивачу рідним братом, у зв`язку з чим нотаріальна контора не змогла видати позивачу свідоцтво про право на спадкування за законом після смерті її матері, бо таке свідоцтво на те ж саме домоволодіння вже було видане відповідачу [PERSON] . Тому просить суд: 1) визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.02.2015 року, видане на ім`я [PERSON] державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ситник С.М. після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; 2) визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.12.2023 року, видане на ім`я [PERSON] приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л.Л. після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; 3) визнати за позивачем право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 02.04.2024 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, за змістом якого вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими та незаконними, оскільки не відповідають дійсності та не знаходять свого підтвердження наданими доказами. 08.04.2024 року представник позивача [PERSON] подала відповідь на відзив, де вказує, що позивач від прийняття спадщини ні після смерті батька, ні після смерті матері не відмовлялась, а виклик свідків у судове засідання є недоцільним, оскільки відносини між батьками позивача та членами родини їх сина не мають значення для вирішення даного спору, бо не враховуються при оформленні спадщини. Заяви, клопотання. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Викладені доводи у відзиві на позовну заяву не підтримали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Під час розгляду справи позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора, повідомлена про час і місце розгляду справи, представником надана заява про розгляд справи без їхньої участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 15.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та витребувано з Сумської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка була відкрита Другою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та копію спадкової справи №501/2023, яка була відкрита Сумською міською державною нотаріальною конторою після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . А також витребувано у приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л.Л. копію спадкової справи №26/2023, яка була відкрита після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 15.03.2024 року ухвалою суду вжиті заходи щодо забезпечення позову, а саме накладено арешт домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , заборонивши вчиняти будь-які правочини щодо вказаного домоволодіння, до вирішення справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 29.10.1956 року, позивач [PERSON] народилась [INFO] в м.Суми про що 29.10.1956 року зроблено відповідний запис №1315, батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). У зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] 02.10.1976 року позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 01.02.1984 року вказаний шлюб було розірвано. 26.12.1986 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », який було розірвано 29.02.1996 році. У подальшому, позивач змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». За життя, а саме в 1958 році, батьку позивача - [PERSON] була виділена земельна ділянка на підставі договору про надання в безстрокове користування для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, посвідченого Першою Сумською міською державною нотаріальною конторою 21.04.1958 року за реєстровим №2-3250 та зареєстрованого в Сумському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №11457, на якій батьки позивача за рахунок спільних сумісних коштів подружжя побудували житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Право власності на дане домоволодіння було зареєстровано за батьком [PERSON] на підставі акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального володіння від 02.11.1965 року, затвердженого рішенням виконкому від 18.11.1965 року за №1139. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.05.2014 року (а.с.13) Спадкоємцями після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] , донька [PERSON] та син [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.02.2015 року, [PERSON] відмовилася від своєї частки в спадщині на користь сина [PERSON] . Тобто, [PERSON] одноособово прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті батька, а саме на житловий будинок під [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.05.2023 року (а.с.15), після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, яку, відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, прийняли мати [PERSON] , дружина померлого [PERSON] . Син померлого [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь своєї матері. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.08.2023 року (а.с.21). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є донька померлої - [PERSON] як спадкоємець першої черги, відповідач [PERSON] відповідно до вимог ст.1266 ЦК України, являється спадкоємцем за правом представлення і як внук померлої успадковує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. [PERSON] у встановлений законом строк, подала до Сумської міської державної нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини, підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.09.2023 року (а.с.22). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, винесеною 22.02.2024 року державним нотаріусом Сумської міської державної нотаріальної контори Кобзар С.М., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку по [ADDRESS] , оскільки 07.12.2023 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л.Л. відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . При цьому, приватним нотаріусом було враховано, що син померлого - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання з померлим та своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, а інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини подано не було. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Статтями 60, 70 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, при цьому, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об`єктом права спільної сумісної власності і частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже, 1/2 частина спірного домоволодіння належала на праві власності батьку позивача - [PERSON] , а інша 1/2 частина - її матері [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини. Як встановлено під час розгляду справи, що в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право власності на житловий будинок під [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці Сумської міської ради, перейшло до брата [PERSON] - [PERSON] . Враховуючи, що померлому батьку позивача на праві власності належала тільки 1/2 частина даного домоволодіння, то при відмові матері від своєї частки у спадщині, у власність брата в порядку спадкування за законом повинна була перейти тільки 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, а інша 1/2 частина спірного нерухомого майна належала на праві власності матері і не входила до складу спадщини після смерті батька. Таким чином, видане на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] від 07.02.2015 року державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ситник С.М. є частково недійсним, оскільки [PERSON] в порядку спадкування за законом набув право власності лише на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , так як інша 1/2 частина цього житлового будинку належала на праві власності [PERSON] як подружжю, і за життя вона не розпорядилася нею у встановленому законом порядку. Статтею 1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців ( спадкова трансмісія). Після смерті брата позивача - [PERSON] спадщину повинні були прийняти спадкоємці - його мати, дружина і син. Як встановлено у судовому засіданні, що померлому [PERSON] на день смерті належала 1/2 частина домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , то з врахуванням рівності часток у спадщині, матері позивача у власність мала перейти 1/6 частина домоволодіння в порядку спадкування після смерті сина, а відповідачу [PERSON] як його дружині, з врахуванням відмови [PERSON] (його сина) від спадщини, 1/3 частина домоволодіння. Тобто видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.12.2023 року відповідачу [PERSON] необхідно визнати частково недійсним, оскільки при його видачі не були враховані всі спадкоємці за законом, які прийняли спадщину після смерті брата позивача - [PERSON] . Так, померлій матері позивача на час смерті на праві власності належала 1/2 частина спірного житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , як частина спільної власності подружжям, крім того, 1/6 частина цього ж будинку вона мала успадкувала після смерті сина, бо фактично прийняла спадщину, але не встигла оформити її на своє ім`я, а всього [PERSON] належало 2/3 частини вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями. Таким чином, на 2/3 частини домоволодіння відкрилася спадщина після смерті [PERSON] і спадкоємцями, які її прийняли є донька спадкодавця - позивач [PERSON] та онук - відповідач [PERSON] як син померлого брата позивача - [PERSON] , який має право успадкувати частку після смерті свого батька, тому з врахуванням рівності часток у спадщині кожного із спадкоємців, частка позивача становить 1/3 спірного домоволодіння, а інша 1/3 - має належати відповідачу [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, а також зважаючи на відсутність заперечень щодо задоволення позову з боку відповідачів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити. Судові витрати Ухвалою суду від 15.03.2024 року відстрочено [PERSON] сплату судового збору у розмірі 3633,60 грн до ухвалення судового рішення у справі. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1816 грн 80 коп., в дольовому порядку.

Outcome: approved