Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та встановлення факту. Позивач в обґрунтування позовної заяви зазначає, що 02.08.2004 року він з відповідачкою зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис № 23 виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області. Від шлюбу у них із відповідачкою народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спочатку їхнє сімейне життя складалося добре, проте протягом останніх місяців вони втратили повагу один до одного, шлюбні відносини ними фактично призупинились. [PERSON] почала проживати окремо. На даний момент між нею та відповідачем взагалі відсутнє взаєморозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. У неї власні погляди на життя, будь-яких дій, які б свідчили про її бажання змінити ставлення до своєї сім`ї та стати на шлях виправлення, остання не робить. Бажання зберегти шлюб у нього відсутнє. Він з дитиною проживає в [ADDRESS] , а [PERSON] проживає за іншою адресою. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Залишивши місце проживання дитини [PERSON] із ним, це відповідатиме інтересам дитини, дасть можливість нормально розвиватися і отримати гідне виховання, та жодним чином не позбавить мати її прав. Підтримуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, залишити [PERSON] на його самостійному вихованні, утриманні та проживанні та встановити даний факт. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 14.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ст. 279 ЦПК України розгляд справи слід проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликалися. 15.11.2024 позивач [PERSON] подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 15.11.2024 року відповідач [PERSON] подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до п 1ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 02.08.2004 року виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] . Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Як встановлено судом, від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Крім цього, згідно висновку органу опіки та піклування Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області затвердженого рішенням виконавчого комітету Клішковецької сільської ради № 171/11-2024 від 12.09.2024 року, рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Клішковецької сільської ради протокол № 10 від 12.09.2024 рекомендовано визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , слід залишити із позивачем. Щодо встановлення юридичного факту. Згідно витягу № 1289 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає з батьком - [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із витягу з реєстру Клішковецької територіальної громади, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , по місцю навчання, вбачається, що вихованням [PERSON] займається батько [PERSON] , який цікавиться шкільним життям дитини, відвідує батьківські збори, бере активну участь в роботі класного батьківського комітету, здійснює постійний контроль за успішністю дитини, дбайливо ставиться до його інтересів. Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підсумовуючи все вище викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, взявши до уваги заяву відповідача, яка міститься в матеріалах справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3058 грн. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3058 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved