Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ КОМПАНІЯ БОТІК про розірвання договору оренди земельної ділянки, в якому просила розірвати договір оренди землі, серія та номер 206, від 19.04.2013 року та додаткову угоду до договору оренди, серія та номер б/н, від 27.01.2021 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що отримала у спадщину земельну ділянку-пай, площею 5, 1638 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Смирнівської міської ради Лозівського району Харківської області, кадастровий номер 6323986500:02:000:0028. Земельна ділянка-пай належала батьку позивача, який помер [INFO] , а саме [PERSON] . Як вказала [PERSON] , відповідно до інформаційної довідки, з нею була укладена додаткова угода у 2021 році, яку вона ніколи не бачила та яка була укладена на прізвище « [PERSON] », хоча на той момент вона вже була з прізвищем « [PERSON] ». Так, вказана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ КОМПАНІЯ БОТІК, відповідно до інформації з реєстру. Позивач вказала, що вона в усній формі зверталася до відповідача, оскільки сама бажає розпоряджатися землею та просила надати їй копію договору оренди, однак їй так і не надали копію договору. Також [PERSON] додала, що зверталася і до Департаменту агропромислового розвитку Харківської області для отримання копії договору оренди та подальшого його розірвання, однак їй було розяснено право на вирішення даного питання в судовому порядку. Так, позивач наголосила на тому, що оскільки у неї відсутній примірник договору, вона не може встановити, який саме порядок розірвання договору, встановлений в його умовах. Зважаючи на вище вказане, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано сторонам час для подання заяв по суті. Також позивачем, було подано заяву про забезпечення доказів, яку було задоволено та витребувано у ТОВ КОМПАНІЇ БОТІК належним чином засвідчені договір оренди землі, серія та номер 206, виданий 19.04.2013 року та додаткову угоду до договору оренди землі, серія та номер б/н, видану 27.01.2021 року. На адресу суду представником відповідача було подано відзив, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Так, адвокат вказала, що твердження позивача про не укладення та не підписання особисто нею договору оренди землі та додаткової угоди не відповідають дійсності. Представник відповідача наполягала на тому, що між ТОВ КОМПАНІЯ БОТІК та [PERSON] було укладено договір оренди землі, серія та номер 206, від 19.04.2013 року. Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 19.04.2013 року [PERSON] передала земельну ділянку відповідачу в оренду. Відносини Товариства з відповідачем тривають понад 10 років та є усталеними. Адвокат додала, що ТОВ КОМПАНІЯ БОТІК належним чином виконує свої зобовязання за договором та підстави для розірвання договору відсутні. В договорі визначено, що розірвання його в односторонньому порядку не допускається. У звязку з вище вказаним, представник ТОВ КОМПАНІЯ БОТІК просила відмовити в задоволенні позову. Також, представником відповідача було подано заяву про неможливість подати докази, в якій адвокат зазначила, що 01.07.2024 року на виконання ухвали нею було направлено запит до ТОВ КОМПАНІЯ БОТІК щодо надання запитуваних судом документів. Листом від 03.07.2024 року ТОВ КОМПАНІЯ БОТІК повідомило про неможливість своєчасного подання до суду витребуваних договору та додаткової угоди, оскільки вказані документи у складі іншої важливої документації підприємства з міркувань безпеки з огляду на дію воєнного стану були евакуйовані з офісу підприємства в Лозівському районі Харківської області поза межі Харківської області в 2022 році та на даний час документи не були повернуті в розпорядження підприємства. У звязку з вище вказаним, представник просила визнати поважними причини ненадання витребуваних документів. Судом було направлено відповідь представнику ТОВ КОМПАНІЯ БОТІК щодо заяви про неможливість подання доказів, в якій суд наголосив на необхідності виконання ухвали про забезпечення доказів з метою повного та всебічного розгляду справи та вказав про те, що ненадання документів у звязку з воєнним станом не є поважною причиною. Враховуючи вище викладене, суд зазначив про необхідність виконання ухвали в короткі строки. Однак, ухвала суду про забезпечення доказів на момент винесення рішення так і не була виконана. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що земельна ділянка-пай, площею 5, 1638 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Смирнівської міської ради Лозівського району Харківської області, кадастровий номер 6323986500:02:000:0028, належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від [INFO] після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про прийняття спадщини за законом, а також витягами з Державних реєстрів(а.с.7-14). Як вбачається з витягів, 19.04.2013 року укладено договір оренди землі, серія та номер 206, орендодавець [PERSON] , орендар ТОВ КОМПАНІЯ БОТІК, а також вказаними сторонами 27.01.2021 року укладено додаткову угоду до вище вказаного договору оренди(а.с.7-13). 01.02.2020 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб(а.с.15). Позивач у позові вказує на те, що нею додаткову угоду з ТОВ КОМПАНІЯ БОТІК про продовження строку дії договору оренди нею не укладалося та не підписувалося. Крім того, на момент підписання додаткової угоди в неї вже було інше прізвище. Також, [PERSON] зазначила, що примірників договору оренди та додаткової угоди неї немає. Позивач вказала, що вона в усній формі зверталася до відповідача, оскільки сама бажає розпоряджатися землею та просила надати їй копію договору оренди, однак їй так і не надали копію договору. Також [PERSON] додала, що зверталася і до Департаменту агропромислового розвитку Харківської області для отримання копії договору оренди та подальшого його розірвання, однак їй було розяснено право на вирішення даного питання в судовому порядку, що підтверджується копією відповіді Департаменту(а.с.5-6). Зважаючи на вище вказане, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник відповідача заперечує викладене позивачем, однак не надає жодних доказів на підтвердження зазначеного у відзиві. Крім того, витребувані договір та додаткова угода так і не були надані суду на виконання ухвали. Посилання представника відповідача на умови договору, акт-прийому передачі є сумнівними та не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами, оскільки документів для подальшої перевірки правдивості інформації, наданої адвокатом відповідача, суду не надано. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Як вбачається із статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У частинах першій та другій статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Частинами першою та другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати. Згідно з вимогами Податкового кодексу України, на орендаря покладено обов`язок ведення звітності по нарахованій та виплаченій орендній платі та стягнення податків при вчиненні зазначених дій. Підстави для розірвання укладеного договору та правові наслідки розірвання передбачені в статтях 651-654 ЦК України та в статті 32 Закону України «Про оренду землі». Так, представником відповідача не надано доказів підписання та укладення договору та угоди з позивачем, не надано документів на підтвердження умов, вказаних в договорі та угоді, не підтверджено факт належного виконання умов договору оренди та не надано доказів надання ТОВ КОМПАНІЯ БОТІК примірників витребуваних судом документів у [PERSON] . Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Беручи до уваги всі докази в їх сукупності, враховуючи неможливість перевірити викладене сторонами, зважаючи на ненадання жодних доказів відповідачем на підтвердження своїх тверджень, а також не виконання відповідачем ухвали про забезпечення доказів, суд приходить до висновку про сумнівність викладеного представником відповідача та наявність підстав для задоволення позову [PERSON] . Стосовно судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно із ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено в повному обсязі, витрати відповідача не підлягають стягненню з позивача, а з ТОВ КОМПАНІЯ БОТІК підлягає стягненню на користь [PERSON] сума сплаченого нею судового збору за подання позову та за подання заяви про забезпечення доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved