Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано між нею та відповідачем [PERSON] . Стислий виклад позиції позивача 08.12.2010 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю, позивачем по справі. Побудувати відносини у сім`ї на почуттях взаємної любові та поваги один до одного сторонам не вдалось. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя та стосунки подружжя. Відповідач зловживає спиртними напоями, та вчиняє домашнє насильство. Така поведінка не відповідає уявленням позивача про подружнє життя та ображає її. Між ними систематично виникають конфлікти, які в кінцевому результаті привели до втрати почуттів, які колись були основою їх сім`ї. На даний час вони продовжують проживати за однією адресою, однак фактичні шлюбні відносини припинили, спільним бюджетом не пов`язані, спільного господарства не ведуть. Їх сім`я фактично розпалась. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, примирення не бажає та вважає його неможливим в цілому. Спору з приводу поділу майна наразі між ними немає. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 19.06.2024 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.07.2024 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція учасників справи Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судові засідання, призначені на 25.09.2024 та 19.11.2024, не з`явився про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Так, виклик відповідача в судові засідання на 25.09.2024 та 19.11.2024 було здійснено шляхом направлення судових повісток на адресу місця його проживання, зареєстровану у встановленому порядку, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Виклик відповідача в судові засідання також було здійснено шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті Судової влади. Відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов він нього на адресу суду не надходив. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. 19.11.2024 на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 08.12.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по мусту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , про що складено актовий запис №385. Згідно копії свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Побудувати спільне життя сторонам не вдалось. Шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані. Позивач не бажає примирення з відповідачем та не має наміру на збереження шлюбу, тому наполягає на його розірванні. Спору з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини та поділу майна між сторонами немає. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved