Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

19 серпня 2024 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачі, посилаючись на статті 4,5,15,16,47,59 ЦПК України, ст.ст. 364, 368, 372, 1217, 1223, 1226, 1261, 1267, 1269 ЦК України, просять визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку (долю) спадкового майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , набутої у спільну сумісну власність на підставі Договору купівлі - продажу, посвідченого 06 листопада 1997 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Степаненко В.Д., зареєстровано в реєстрі за № 4896, право спільної сумісної власності на яку 13 листопада 1997 року було зареєстровано Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 139/58, що залишилася як спадок після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в рівних частках, по 1/6 частині за кожним: - [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянки України серія [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , - [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серія [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 06 вересня 1986 року у відділі ЗАГСУ Тиндинського міськвиконкому Амурської області, про що було вчинено актовий запис № 151, на підтвердження чого мною надано свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] , видане 06.09.1986. За час їх шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 13.06.1987 Нетішинським міськвиконкомом Славутського району Хмельницької області Україна. [PERSON] в офіційному шлюбі не перебував, але за період його знаходження у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] у них народився син [PERSON] , [INFO] , їх внук. За договором купівлі - продажу, посвідченим 06 листопада 1997 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Степаненко В.Д., позивачем [PERSON] було придбано у спільну сумісну власність на неї та їх сина [PERSON] без визначення часток кожного з співвласників трьохкімнатну квартиру за [ADDRESS] , загальна площа 74 кв.м., житлова площа - 42.0 кв.м., зареєстровано в реєстрі за № 4896. Їх з сином право спільної сумісної власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна 13 листопада 1997 року було зареєстровано Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 139/58. З того періоду часу і по сьогодняшній день офіційний статус даного житлового приміщення та його співвласники за правовстановлюючими документами не змінювалися, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.07 2024 за № 385144738. На даний час в цій квартирі зареєстрована тільки позивач [PERSON] , підтвердженням чого є інформаційна довідка Управління адміністративних послуг виконкому Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 19.07.2024 за №15-19/1335. Їх син [PERSON] помер [INFO] в м. Славутич Київської області (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 06.06.2019 Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області). 22 листопада 2019 року за заявою [PERSON] , поданою у порядку та строки, визначені законом, державним нотаріусом Славутицької державної нотаріальної контори Наваліхіною О.О. було зареєстровано спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 65101461, номер у нотаріуса 123/2019, спадкодавець [PERSON] . Також були подані заяви про прийняття спадщини [PERSON] та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] від імені [PERSON] , його матері. Після смерті сина [PERSON] постало питання прийняття та оформлення спадщини, що залишилася після його смерті, до якої входить також його доля /частка/ у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , розмір якої за його життя між співвласниками не був визначений. При зверненні до державного нотаріуса з питання подальшого оформлення спадщини, до складу якого входить доля (частка) їх сина [PERSON] у праві спільної сумісної власності у вищевказаній квартирі, нас поставили до відома, що ми не зможемо оформити своє право на спадщину, яка залишилася після його смерті, так як в Договорі купівлі - продажу від 06.11.1997 року не було вказано розмір частки /долі/ кожного з співвласників під час набуття даної квартири у спільну сумісну власність, в тому числі і [PERSON] 09 квітня 2024 року державним нотаріусом Славутицької державної нотаріальної контори Наваліхіною О.О. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровано за № 120/02-31, з вищезазначених підстав - не визначена частка померлого в даному майні. Внаслідок цього позивачі позбавлені можливості належним чином у встановленому законом порядку посвідчити їх право на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на долю (частку) їх сина [PERSON] , так як під час її отримання у власність згідно Договору купівлі - продажу від 06.11.1997 року не були визначені частки кожного з співвласників, в тому числі і спадкодавця, їх сина [PERSON] . Враховуючи вищенаведені обставини з метою визначення розміру частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно та визнання за нами, як спадкоємцями першої черги за законом, права власності на долю (частку) в порядку спадкування, ми змушена звернутися з даною позовною заявою до суду. Ухвалою судді від 10 вересня 2024 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10 жовтня 2024 року. 09.10.2024 року до суду від Славутицької державної нотаріальної контори надійшла завірена копія спадкової справи №123/2019 відносно [PERSON] . Ухвалою судді від 10 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.11.2024 року. У призначене судове засідання учасники справи не прибули. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] в зал судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового асідання повідомлені належним чином, до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Просили не стягувати судовий збір з відповідача. Представник відповідача Славутицької міської територіальної громади Вишгородського району Київської області в особі Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області в зал судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. До суду від Славутицького міського голови Фомічева Ю. надійшло клопотання, в якому він просив справу розглянути без участі представника Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за наявними матеріалами у справі, проти позовних вимог заперечень не має. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06 вересня 1986 року у відділі ЗАГСУ Тиндинського міськвиконкому Амурської області, про що було вчинено актовий запис № 151 (свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] , видане 06.09.1986 року). За час їх шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 13.06.1987 Нетішинським міськвиконкомом Славутського району Хмельницької області Україна. У [PERSON] за період його знаходження у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . За договором купівлі - продажу, посвідченим 06 листопада 1997 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Степаненко В.Д., позивачем [PERSON] було придбано у спільну сумісну власність на неї та їх сина [PERSON] без визначення часток кожного з співвласників трьохкімнатну квартиру за [ADDRESS] , загальна площа 74 кв.м., житлова площа - 42.0 кв.м., зареєстровано в реєстрі за № 4896, яке 13 листопада 1997 року було зареєстровано Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 139/58. Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. На даний час в квартирі зареєстрована позивач [PERSON] , що підтверджено інформаційною довідкою Управління адміністративних послуг виконкому Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 19.07.2024 за № 15-19/1335. [PERSON] помер [INFO] в м. Славутич Київської області (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 06.06.2019 Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області). 22 листопада 2019 року за заявою [PERSON] , поданою у порядку та строки, визначені законом, державним нотаріусом Славутицької державної нотаріальної контори Наваліхіною О.О. було зареєстровано спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 65101461, номер у нотаріуса 123/2019, спадкодавець [PERSON] . Також були подані заяви про прийняття спадщини [PERSON] та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] від імені [PERSON] , його матері. Таким чином, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із спадкової справи № 123/2019, відкритої щодо майна померлого [PERSON] , яка надійшла до суду на виконання ухвали суду, 22 листопада 2019 року за заявами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] , про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 123/2019 (номер в Спадковому реєстрі 65101461). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 58429693 від 22.11.2019, померлий [PERSON] за життя заповіту не залишив. Відповідно до інформації Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області за даними Реєстру Славутицької територіальної громади станом на день смерті, а саме [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по 09.07.2019 року (знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю). Відповідно до постанови державного нотаріуса Славутицької державної нотаріальної контори № 120/02-31 від 09.04.2024 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що частка померлого у вказаному майні не визначена. Як вбачається із Звіту про оцінку майна, складеного 06 квітня 2024 року ФОП [PERSON] , ринкова вартість трикімнатної квартири загальною площею 74,0 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] , складає 462197,00 гривень без ПДВ. З урахуванням наведеного, позивачі оформити належним чином спадщину після смерті їх сина [PERSON] не має можливості, оскільки під час набуття у спільну сумісну власність квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , не було визначено розмір часток кожного із співвласників. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Із змісту позовної заяви вбачається, що відсутність визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на квартиру позбавляє можливості позивачам отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку, що підтверджено постановою державного нотаріуса Славутицької державної нотаріальної контори № 120/02-31 від 09.04.2024 про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Таким чином, позивачі звернулись до суду із метою захисту своїх спадкових прав. Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з приписів ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 1 ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно зі статтею 227 Цивільного кодексу Української РСР (який діяв на час виникнення права власності на спірну квартиру) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Як вбачається зі змісту статті 112 Цивільного кодексу Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (частина перша). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом (частина третя). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта). Частиною 1 ст. 368 Цивільного кодексу України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із частинами 1, 2 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Виходячи з наведених норм матеріального права, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серії ААК № 536779, посвідченого 06 листопада 1997 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Степаненко В.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 4896. За відсутності домовленостей між співвласниками щодо розміру частки кожного з них у спільному майні законом презюмується рівність часток співвласників у праві спільної сумісної власності. У зв`язку з цим правильним є застосування принципу рівності часток співвласників при визначенні часток у спільній сумісній власності, які не визначені за домовленістю співвласників або законом. Таким чином, частка співвласника нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] , становить одну другу її частку. За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі № 570/997/19, для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] є сином [PERSON] , вони є спадкоємцями першої черги за законом, прийняли у встановленому законом порядку спадщину, нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що невизначена частка спадкодавця [PERSON] в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , то необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку (долю) спадкового майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , набутої у спільну сумісну власність на підставі Договору купівлі - продажу, посвідченого 06 листопада 1997 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Степаненко В.Д., зареєстровано в реєстрі за № 4896, право спільної сумісної власності на яку 13 листопада 1997 року було зареєстровано Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 139/58, що залишилася як спадок після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в рівних частках, по 1/6 частині за кожним: - [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянки України серія [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] , [INFO] , паспорт громадянина України серія [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . СУДОВІ ВИТРАТИ. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] в поданих заявах про розгляд справи за їх відсутності, просили судові витрати по оплаті судового збору з відповідача Славутицької міської територіальної громади Вишгородського району Київської області в особі Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області на їх користь не стягувати. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач проти позовних вимог не заперечував, судовий збір, сплачений позивачами при поданні позову, з відповідача на користь позивачів не стягується. На підставі викладеного,

Outcome: approved