Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути їй перешкоди у спілкуванні із її онукою [PERSON] , [INFO] , та встановити відповідний порядок її участі у спілкуванні та вихованні онуки, а саме: постійне необмежене спілкування засобами телефонного та інтернет-зв`язку; побачення з дитиною кожну суботу місяця з 10:00 до 14:00 перші три рази у присутності матері; побачення з дитиною кожну суботу місяця з 10:00 до 16:00 наступні два місяці без присутності матері; проведення спільного відпочинку із онукою протягом 15 дній у літній період без присутності матері; надання інформації щодо стану здоров`я дитини під час лікування або при перебуванні на лікуванні у медичних закладах; зобов`язати [PERSON] у разі зміни місця мешкання [PERSON] , [INFO] вживати заходів щодо обов`язкового повідомлення позивача про місцезнаходження дитини, не пізніше ніж за добу до встановленого рішенням порядку спілкування, відшкодувати витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що онуку вона не бачить з березня 2023 року, оскільки мати [PERSON] не дає бачитися та особисто спілкуватися з дитиною. 08.09.2023 року позивач звернулася до поліції з заявою про вжиття заходів, щодо відповідачки, яка не дає бачитися та спілкуватися з онукою. Вона дуже любить свою онуку, у них склалися теплі родинні стосунки. Позивач зазначає, що у неї є власний будинок з усіма зручностями, гарне подвір`я при якому дитина буде мати можливість знаходитися на свіжому повітрі, оскільки м. Харків включено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, а її будинок знаходиться у більш безпечному місці. Тому позивач змушена звернутися з даним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.12.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.07.2024 року призначено справу до розгляду по суті. У судовому\~засіданні представник\~позивача [PERSON] \~ адвокат\~Неонета А.В.\~ позовні\~вимоги підтримала\~в повному\~обсязі,\~просила їх\~задовольнити. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Бессонов В.А. заперечував проти задоволення позовних вимог, просив позов залишити без задоволення. У судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила позов залишити без задоволення. Від третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності їх представника, а також письмовий висновок щодо розв`язання спору. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.11.2014 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 8-10 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. За змістом статті 263\~СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.\~159\~ СК України. Згідно з ч. 2 ст.\~159\~СК України суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7\~СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» («Shvets v. Ukraine», заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15 (провадження № 61-14491сво20). Згідно до ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суду надано висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 04.04.2024 року щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] відповідно до якого визначено час: перша, третя п`ятниця та субота кожного місяця з 10:00 до 19:00. Перші три місяці зустрічі відбуваються у присутності матері дитини. Відповідно до ч. 6 ст.\~19\~СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Оскільки малолітня [PERSON] , [INFO] , є дитиною дошкільного віку та може в п`ятницю зранку відвідувати дошкільні заклади, а в майбутньому піде до школи, суд вважає за можливим змінити години відвідування визначені висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в цей день, та враховуючи інтереси дитини та її вік, суд приходить до висновку, що зустрічі потрібно проводити у присутності матері. Відповідно до положень ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обовязок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). На підставі вищевикладеного, оцінивши та надавши оцінку усім зібраним по справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, проаналізувавши усі обставини по справі, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та відповідно підлягаючими частковому задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial