Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 09.11.2020 року уклав із відповідачкою договір позики, згідно якого надав відповідачці в борг кошти в сумі 15000,00 грн., які відповідачка зобов`язалася повернути до 15.05.2021 року. Відповідачкою борг не повернуто. Позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 15000,00 грн.. 05.10.2021 року позивач [PERSON] звернулася до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору позики за розпискою складеною 09.11.2020 року про отримання нею від [PERSON] коштів в розмірі 15\~000.00 грн. (справа № 676/5928/21, провадження № 2/676/2470/21) В обґрунтування якого вказує, що працювала продавцем в ПП «ОЛІМП», власником якого є батько [PERSON] .. На початку листопада 2020 року, Відповідач викликав Позивачку на роботу та повідомив про виявлення ним нестачі товарів на загальну суму 35000,00, вказавши, що вказана нестача повинна бути відшкодована продавцями відділу солідарно, якщо ні, то він буде вживати заходів щодо притягнення до відповідальності за розкрадання майна. Тому, Позивачкою під його тиском було написано оспорювану розписку. Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 08 жовтня 2021 року справу № 676/5928/21 об`єднано в одне провадження № 2/676/1693/21 зі справою № 676/3157/21. Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 09 листопада 2021 року вирішено питання про прийняття зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору позики до спільного розгляду з первісним позовом та про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження , призначено по справі підготовче засідання. 23 листопада 2021 року представником Відповідача за зустрічним позовом адвокатом Паньковою О.Ю. було подано відзив, зі змісту якого вбачається, що остання не погоджується із вказаними у зустрічному позову обставинами, оскільки жодного тиску на [PERSON] з боку [PERSON] не було, а кошти [PERSON] надав у борг [PERSON] у зв`язку із проханням останньої. Прийом та звільнення з роботи [PERSON] здійснював [PERSON] , у [PERSON] таких повноважень не було. Вважає, що позов [PERSON] є небґрунтованим, тому просить відмовити у його задоволенні. Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 31 березня 2022 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору позики недійсним було закрито, справу призначено до судового\~розгляду. Представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Панькова О.Ю. в судовому засіданні первісний позов підтримала, просила його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечила. Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом адвокат Мєлєкєсцев О.І. в судовому засіданні первісний позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, зустрічний позов просив задовольнити. Свідок [PERSON] допитаний в судовому засідання пояснив, що позивачем є син свідка, позика була між сином і відповідачкою , син позичав кошти , син не працював в магазині «Олімп» на час укладання договору позики. [PERSON] розрахувалась за власним бажанням. Відносини з [PERSON] були робочими, конфліктів не було, неприязних відносин не було, можливо були зауваження. Свідок власник і директор магазину «Лімп», випадки нестач були на невеликі суми від однієї тисячі до двох тисяч. Свідок не знав про розписку. Свідок не заставляв [PERSON] писати розписку про позичку. Заслухавши представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що первісний позов слід задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Судом встановлено,\~що 09 листопада 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за яким [PERSON] надав [PERSON] у власність грошові кошти у сумі 15\~000,00 грн., а [PERSON] зобов`язалася повернути отримані у позику грошові кошти до 15 травня 2021 року, що підтверджується копією розписки від 09 листопада 2020 року. Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно вимог ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно ст.ст. 1046, 1047, 1048, 1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 1051 ЦК України, Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або у повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Вказана позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц. Враховуючи, що розписці вказано дату написання розписки , відомості про отримання коштів в позику, дату повернення позики , суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню. При відмові в задоволенні зустрічного позову суд враховує, що [PERSON] та її представниками не було надано суду доказів здійснення тиску на позивача за зустрічним позовом шляхом погроз кримінальною відповідальністю. При вирішенні питання про відшкодування витрат позивача за первісним позовом за надання правничої допомоги суд враховує заяву представника [PERSON] про необгрунтованність розміру та зменшення розміру витрат за надання правничої допомоги та враховує що справа не становить значної складності, а тому з [PERSON] підлягають стягненню витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3000 гривень. Також в зв`язку з задоволенням первісного позову слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень 00 коп. В зв`язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову не підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 908 гривень 00 коп.

Outcome: approved