Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 01.02.2024 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачу надані послуги з центрального опалення в квартиру [ADDRESS] , за період з 01.03.2018 по 01.01.2024 існує заборгованість в розмірі 17130,77 грн. Крім того вважає, що відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач має сплатити вказану суму боргу із врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. В своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги за період з 01.03.2018 по 01.01.2024 з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 22565,04 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.02.2024 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавала. Позивач 09.08.2024 подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути індекс інфляції в сумі 3780,02 грн, 3 відсотки річних в сумі 1654,25 грн та понесені судові витрати, обґрунтовуючи свою заяву тим, що заборгованість за послуги теплопостачання відповідачем після звернення до суду з позовом була погашена. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12.09.2024 залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавала. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі. Відповідачі в судове засідання неодноразово не з`явилися, хоча повідомлялися про розгляд справи. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.03.2018 по 01.01.2024 надавав послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , але плата за послуги за вказаний період, що є предметом судового розгляду, не вносилася, станом на час звернення позивача до суду з даним позовом існувала заборгованість за вказаний період в розмірі 17130,77 грн. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору дарування від 17.05.2013 прийняла в дар квартиру [ADDRESS] , та в подальшому на підставі договору дарування від 05.11.2020 подарувала зазначену квартиру [PERSON] . Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до відповідачів про стягнення заборгованості заявлено обґрунтовано. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] є належним відповідачем та має відповідати за розмір заборгованості за період з 01 березня 2018 року по листопад 2020 року, а відповідач [PERSON] за період з листопада 2020 року по 01 січня 2024 року. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 2 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Оскільки відповідачі покладені на них як на споживачів обов`язки належним чином не виконували, за отримані послуги не сплачували, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню сума трьох відсотків річних та індексу інфляції в межах періодів належності їм квартири на праві власності. З відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" розмір індексу інфляції в розмірі 983 грн 53 коп. та трьох відсотків у розмірі 750 грн 60 коп. у зв`язку з заборгованістю за послуги з теплопостачання отримані за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2018 по 01.11.2020. З відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" розмір індексу інфляції в розмірі 2796 грн 49 коп. та трьох відсотків річних в розмірі 903 грн 65 коп. у зв`язку з заборгованістю за послуги з теплопостачання отримані за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2020 по 01.01.2024. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при звернення до суду з позовом було сплачено суму судового збору в розмірі 3028 грн. З відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 965,92 грн понесених судових витрат, з відповідача [PERSON] в розмірі 2062,08 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог до кожного із відповідачів.

Outcome: approved