Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Адвокат Зімін М.В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.05.2011 відповідач отримав у позивача в борг грошові кошти в розмірі 40000 доларів США зі сплатою щомісячно 10% чистого прибутку від господарської діяльності ТОВ «Інкомпласт», про що склав розписку. 21.11.2011 відповідач отримав у позивача в борг грошові кошти в розмірі 50000 доларів США зі сплатою щомісячно 17% чистого прибутку від господарської діяльності ТОВ «Інкомпласт», про що склав розписку. 28.07.2023 позивач направив відповідачу вимогу про повернення коштів. Станом на день звернення до суду відповідач свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами позики від 03.05.2011 в сумі 40000 доларів США та за договором позики від 21.11.2011 в сумі 50000 доларів США. 22.11.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 04.03.2024 постановлено ухвалу про забезпечення позову. 04.03.2024 постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про витребування доказів та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження, постановлено ухвалу про забезпечення позову. 29.07.2024 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 03.05.2011 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики на суму 40000 доларів США зі сплатою щомісячно 10% чистого прибутку від господарської діяльності ТОВ «Інкомпласт», про що відповідачем складена розписка від 03.05.2011. 21.11.2011 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики на суму 50000 доларів США зі сплатою щомісячно 17% чистого прибутку від господарської діяльності ТОВ «Інкомпласт», про що відповідачем складена розписка від 21.11.2011. Оригінали розписок від 03.05.2011 та від 21.11.2011 долучені до матеріалів справи. 28.07.2023 позивач направив відповідачу вимогу про повернення коштів за договорами позики в сумі 90000 доларів США. Відомості про виконання відповідачем своїх зобов`язання відповідно до умов укладеного договору відсутні. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст. 533 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1, 2 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі № 500/5194/16 від 11.09.2024 констатувала, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які підлягають стягненню з боржника, вносить двозначність у розуміння суті обов`язку боржника. Водночас при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним/приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу в ході виконання судового рішення. Судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, які виникли у нього з договорів позики від 03.05.2011 та від 21.11.2011, та не повернув грошові кошти в розмірі 90000 доларів США, допустивши прострочення. Доказів на підтвердження протилежного матеріали справи не містять. Відтак, відповідач повинен повернути позивачу грошові кошти за договорами позики в розмірі 90000 доларів США за курсом Національного банку України на день виконання рішення. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 13420 грн

Outcome: approved