Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У травні 2024 року директор ТОВ «Коллект Центр» поштою звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 101094362 від 11.09.2021 в розмірі 31 523,80 грн., судовий збір в розмірі 3 028 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 грн. Позов обґрунтовано тим, що 11.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101094362, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 4 600 грн. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення відповідач не виконав. 29.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір факторингу № 29-12/2021-45, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до відповідача. В подальшому, 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01, за яким відступлено право вимоги до відповідача. Станом на 10.05.2024 виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 31 523,80 грн., з яких: 4 600 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 26 923,80 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 04.07.2024 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 19.09.2024. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином за місцем зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 11.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено електронний договір про споживчий кредит № 101094362, відповідно до п.п. 1.1-1.5 якого відповідач отримав кредит в розмірі 4 600 грн. строком на 30 днів до 11.10.2021 за умови сплати процентів за його користування та комісії. Відповідно до платіжного доручення ТОВ «Мілоан» № 32304503 від 11.09.2021, здійснено переказ в сумі 4 600 грн. [PERSON] за договором № 101094362. В матеріалах справи також міститься анкета-заява на кредит № 101094362 від 10.09.2021, паспорт споживчого кредиту № 101094362, графік платежів за договором, довідка про ідентифікацію клієнта, відомості про щоденні нарахування та погашення за договором, розрахунок заборгованості. 29.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-12/2021-45, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» належне йому право вимоги до боржників, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги грошових коштів від боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29-12/2021-45 від 29.12.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 18 413,80 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 4 600 грн., заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом 13 813,80 грн. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» належне йому право вимоги до боржників, а ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги грошових коштів від боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «Коллект Центр» набув права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 31 523,80 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складає 4 600 грн., заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом 26 923,80 грн. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що позичальник свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач порушила взяті зобов`язання, оскільки за нею рахується заборгованість в розмірі в сумі 31 523,80 грн., з яких: 4 600 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 26 923,80 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачем. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 9 000 грн, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 133 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані суду відповідні документи, а саме: договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги, укладений 02.01.2023 між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прас лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс»; платіжна інструкція № 0433350000 від 10.05.2024 про сплату коштів ТОВ «Коллект Центр» на користь Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» в сумі 45 000 грн.; заявка на надання юридичної допомоги № 571 від 26.04.2024; витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024. Так, із витягу з акту № 1 про надання юридичної допомоги вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» прийняло від Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» наступні послуги: надання усної консультації вартістю 3 000 грн. (2 год.); складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду вартістю 6 000 грн. (2 год.). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Суд зауважує, що даний спір є спором незначної складності, оскільки спірні правовідносини регулюються загальними нормами ЦК України, а постанови Верховного Суду містять висновки в схожих правовідносинах, тому суд вважає, що надання консультацій та підготовка процесуальних документів по даній цивільній справі не передбачала для адвокатського об`єднання дослідження великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах. Відтак, витрати позивача на загальну суму 9 000 грн. не можна визнати належним чином обґрунтованими та дійсно понесеними у зв`язку з наданням необхідної за обставин цієї справи правової допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу на суму 5 000 грн., зважаючи на незначну складність справи, ціну позову, обсяг та час наданої адвокатом правової допомоги у даній справі, а також кількість подібних позовів.

Outcome: approved