Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

01 серпня 2024 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановленняфакту, що має юридичне значення, а саме що 3/10 частини житлового будинку [ADDRESS] , право власності на яку у розмірі по 1/20 частині визнано за [PERSON] та [PERSON] та у розмірі 1/5 частина визнано за [PERSON] згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.10.2021 року по справі № 398/1606/20, відповідає номеру квартири [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено, що 03 березня 1998 року чоловік заявника [PERSON] та батько заявників [PERSON] та [PERSON] [PERSON] придбав 3/10 частини жилого будинку з належною частиною надвірних будівель в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.10.2021 року по справі № 398/1606/20 за заявниками, як спадкоємцями першої черги, визнано право власності, зокрема, на 3/10 частини жилого будинкуз належною частиною надвірних будівель [ADDRESS] , а саме за [PERSON] та [PERSON] - по 1/20 частині будинку кожному, за [PERSON] 1/5 частини будинку. У заявників виникла необхідність у державній реєстрації нерухомого майна, у чому державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Приютівської селищної ради їм було відмовлено.Оскільки на вказаний будинок вже відкритий розділ на квартири, тому зареєструвати частину будинку у даному випадку виконати технічно неможливо. 30 квітня 2024 року заявники безперешкодно зареєстрували право власності на житлову квартиру [ADDRESS] . Відповідно до експлікації до плану будинку фактично житловий будинок по [ADDRESS] поділений на 4 квартири. Власниками квартири [ADDRESS] є заявники, власниками квартир №№ [NUMBER] та [ADDRESS] інші громадяни, а правоустановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] не існує, оскільки документально вона значиться як 3/10 частини жилого будинку. Кожна з чотирьох житлових квартир має свою жилу площу. Крім того, у квартирі [ADDRESS] тривалий час зареєстровані заявники. Вирішити питання з присвоєнням номеру квартири 3/10 частинам будинку у позасудовому порядку заявники не мають можливості. Просять встановити факт, що 3/10 частки будинку [ADDRESS] відповідає номеру квартири [ADDRESS] . У судове засідання заявники та їх представник не з`явилися, представник заявників надала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявників, вимоги заяви підтримує. Представник заінтересованої особи Олександрійської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу (квартири, будинку) від 03.03.1998 року [PERSON] придбав 3/10 частини жилого будинку з належною частиною надвірних будівель у [ADDRESS] . 03.03.1998 року договір купівлі-продажу від 03.03.1998 року зареєстрований в Олександрійському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 9751/77. Відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду від 07.10.2020 року у справі № 398/1606/20 за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на 3/10 частини житлового будинку [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , а саме за [PERSON] визнано право власності на 1/5 частину житлового будинку, за [PERSON] та [PERSON] по 1/20 частині житлового будинку за кожною. Згідно листа державного реєстратора виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 01.05.2024 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовлено у реєстрації права власності на відповідні частки житлового будинку [ADDRESS] , оскільки відкритий розділ на об`єкт нерухомого майна на квартири, а не на житловий будинок. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] частини будинку належали [PERSON] Будинок складається з чотирьох квартир. Як встановлено з паспортів громадян України серії [NUMBER] та серії [NUMBER] [PERSON] з 24.04.1998 року,а [PERSON] - з 24.01.2012 року зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . З витягів з Державного реєстру речових прав № 376522265 та 376521843 від 30.04.2024 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.10.2024 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] ; квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: 1/3 частка [PERSON] , 1/3 частка [PERSON] , 1/3 частка [PERSON] . Згідно зі ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вимогами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно з ч.1 ст.381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. Відповідно до ст.\~382\~ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Крім того, згідно з п.1 ч.1 ст.1\~Закону України\~"Про\~особливості здійснення\~права власності\~у багатоквартирному\~будинку"\~від 14\~травня 2015\~року за №417-VIII, багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Таким чином, з вищевикладеного випливає, що будинок [ADDRESS] відповідає ознакам багатоквартирного житлового будинку, оскільки в ньому знаходиться чотири квартири, що підтверджується технічним паспортом. Відповідно до ч.1 ст.181\~ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Тобто, за функціональним призначенням, або за походженням до визначення нерухомого майна відносяться квартири. Отже, квартира вважається нерухомим об`єктом тому, що вона є частиною будинку, який у силу відповідності ознакам, передбаченим у ст. 181 ЦК України, визнається нерухомістю. Крім того, квартира не може бути перенесена на інше місце, без змін місцезнаходження самого будинку постійного розташування. Перемістити квартиру чи приміщення окремо від будинку неможливо, приміщення невіддільно пов`язане з будинком, в якому воно розташовано. З викладеного вище, можна зробити висновок, що будинок, квартиру необхідно віднести до нерухомості не за ознаками нерозривного зв`язку із земельною ділянкою, а в силу прямої вказівки закону та технічних властивостей. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ст. ст. 55, 124\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Судом встановлено, що заявнику [PERSON] належить 1/5 частина житлового будинку [ADDRESS] , а заявникам [PERSON] та [PERSON] по 1/20 частині зазначеного будинку кожній, що в сукупності становить 3/10 частини житлового будинку, яку вони успадкували після смерті [PERSON] . Право власності на частки у багатоквартирному житловому будинку без визначення конкретної квартири створює перешкоди для заявників у реалізації їх права власності на нерухоме майно, тому суд вважає можливим задовольнити заяву [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки іншим чином захистити їх право власності неможливо.

Outcome: approved