Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.06.2012 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, з актовим записом за № 180. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між сторонами припинені, через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Фактично шлюб носить формальний характер, оскільки з грудня 2021 року сторони не ведуть спільного господарства. Враховуючи викладене, позивач вважає, що в подальшому немає сенсу зберігати шлюб, у зв`язку з чим просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу позивач виявила бажання надалі іменуватися прізвищем, яке вона обрала під час державної реєстрації шлюбу. Разом з тим, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 16.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Позивач у судове засідання не з`явилась, 07.11.2024 року подала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, за змістом якої позивач підтримує позовні вимоги та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, 16.10.2024 року та 07.11.2024 року подав суду заяви про розгляд справи за відсутності відповідача, за змістом яких, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.06.2012 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, з актовим записом за № 180, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.05.2009 року, виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 462. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя являється непорозуміння, а також різні погляди на сімейні цінності, права та обов`язки подружжя. На підставі аналізу наданих позивачем доказів, з урахуванням позиції відповідача, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених в позові про те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження сім`ї є неможливим. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням позиції сторін у справі, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім`ю не бажають, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. За приписом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що позивачем було виявлено бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, яке вона обрала під час реєстрації шлюбу, суд вважає за можливе, після розірвання шлюбу, залишити позивачу прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 гривень. На підставі викладеного ст.ст. 206, 211, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України

Outcome: approved