Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

[PERSON] просить суд встановити факт смерті [INFO] її сина [PERSON] , [INFO] , командира мінометної батареї механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , лейтенанта, який загинув поблизу населеного пункту Євгенівка Покровського району Донецької області під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони та територіальної цілісності, захисту Батьківщини, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил Російської Федерації. Відповідно до вказаної заяви, відсутність документів про пов`язаність смерті [PERSON] з захистом Батьківщини від збройної агресії Російської Федерації, позбавляє заявницю, яка є матір`ю загиблого, можливості, як встановити факт смерті військовослужбовця під час захисту Батьківщини, так і оформити відповідні допомоги від гуманітарних організацій (Міжнародного Комітету Червоного Хреста, Міжнародної Федерації товариств Червоного Хреста і Червоного півмісяця, Товариства Червоного Хреста України) та соціальні пільги, передбачені чинним законодавством. У письмових поясненнях у справі представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Застеба А.В. просила у задоволенні заяви [PERSON] відмовити, посилаючись в обґрунтування на те, що причиною смерті лейтенанта [PERSON] є вогнепальний відкритий перелом склепіння та основи черепа, та згідно з актом службового розслідування військової частина [NUMBER] смерть лейтенанта [PERSON] настала внаслідок дій вчинених ним самим, а саме пострілами в голову з власної штатної зброї, тобто є самогубством, вчиненим з особистих мотивів. Аналогічні висновки, викладені у постанові про закриття кримінального провадження від 14 грудня 2022 р.: отримані під час досудового розслідування фактичні дані в своїй сукупності свідчать про те, що смерть [PERSON] настала внаслідок дій вчинених ним самим і дозволяють зробити висновок щодо можливих версій його загибелі, а саме версії про скоєння ним самогубства. Представник заявника просив суд задовольнити заяву. Учасники справи не скористалися правом брати участь у судовому засіданні,в якому ухвалено судове рішення. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Застеба А.В. просила суд про розгляд справи у її відсутності, як представника, та у задоволенні заяви відмовити. В окремо наданій суду заяві представник заявниці адвокат Бевза М.О. просив суд про розгляд справи у його відсутності та задовольнити заяву повністю. Інші учасники справи також надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст.76 80 ЦПК України, встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.07.1992, серії [NUMBER] , виданим Амур-Нижньодніпровським районним РАЦС м. Дніпропетровська. Син заявниці - лейтенант [PERSON] проходив службу у Збройних силах України та з 27.03.2022 безпосередньо приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів н.п. Авдіївка, Донецька область, що вбачається з посвідчення офіцера [PERSON] серії: [NUMBER] та довідки від 30.04.2022. Відповідно до сповіщення сім`ї №79 від 14.09.2022 р. лейтенант [PERSON] командир мінометної батареї механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , під час виконання службових обов`язків 09.09.2022 р. помер внаслідок пострілу із ручної вогнепальної зброї в н.п. Євгенівка, Донецької області. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №247 від 10.09.2022 та довідки про причину смерті від 10.09.2022, [PERSON] , помер [INFO] , причина смерті: вогнепальний відкритий перелом склепіння та основи черепа. Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 16 вересня 2022 р. було видно свідоцтво про смерть [PERSON] . Постановою слідчого СВ Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Марін А.Ю. від 14 грудня 2022 р. кримінальне провадження № 12022052410000460 від 09.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо смерті [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2024 року по справі №235/5463/24 скаргу представника [PERSON] адвоката Бевзи М.О. на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задоволено; постанову слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Маріна А.Ю. від 14 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №12022052410000460 від 09 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України скасовано. Відповідно до\~витягу із\~наказу командира\~військової частини\~ [NUMBER] \~від 09.09.2022\~№1353\~«Про призначення\~службового розслідування»\~наказано:\~1)\~провести службове\~розслідування стосовно\~причин та\~обставин смерті\~ командира\~2\~мінометної батареї\~2\~механізованого батальйону\~військової частини\~ [NUMBER] \~лейтенанта [PERSON] \~2)\~проведення службового\~розслідування доручено\~комісії у\~складі Голова\~комісії \~заступник командира\~військової частини\~полковник [PERSON] ;\~член комісії\~ заступник\~командира 2\~механізованого батальйону\~з морально-психологічного\~забезпечення майор\~ [PERSON] ;\~член комісії\~ офіцер-психолог\~2\~механізованого батальйону\~молодший лейтенант\~ [PERSON] 3) комісії провести спеціальне розслідування випадку смерті відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України; 4) акт та матеріали спеціального розслідування подати на розгляд протягом п`ятнадцяти діб з дня підписання цього наказу. Згідно Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, отримані під час розслідування фактичні дані в своїй сукупності (обстановка на місці події, показання свідків і висновки експертів) свідчить про те, що смерть [PERSON] настала внаслідок дій вчинених ним самим, а саме пострілами у голову із власної штатної зброї та дозволяють зробити висновок щодо можливих версій його загибелі, а саме версії про скоєння ним самогубства, та версії про його загибель внаслідок необережного поводження зі зброєю. Обидві ці версії виключають загибель [PERSON] від дій сторонніх осіб. Будь-яких даних про протиправний характер смерті [PERSON] , не отримано. У вказаній події відсутні ознаки складу кримінального правопорушення. Враховуючи, що доказів необережного поводження зі зброєю лейтенантом [PERSON] немає, відповідно версія вчинення самогубства лейтенантом [PERSON] залишається єдиною. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення допомоги від гуманітарних організацій та соціальних пільг. Дослідив докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви частково, виходячи з наступного. Указом Президента України від 24.02.2022р.№64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України, Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану" введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 р. «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджений Указ Президента\~України від\~24\~лютого 2022\~року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Починаючи з 24.02.2022 р., строк дії воєнного стану продовжується. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 14 жовтня 2024 року № 360), станом на 13.11.2024 с. Євгенівка Гродівської селищної територіальної громади, Покровського району є тимчасово окупованою територією. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, п.п. 1, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі № 490/6057/19-ц (провадження № 61-18514сво21) зазначено, що суди не звернули увагу на те, що звернення заявника в порядку окремого провадження до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, обумовлено необхідністю визначення статусу [PERSON], як жертви міжнародного збройного конфлікту, особи, яка перебувала під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, що обумовлює виникнення прав та обов`язків, передбачених нормами міжнародного гуманітарного права (що складається з Женевських конвенцій про захист жертв війни від 12 серпня 1949 року, Додаткових протоколів до них, інших міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та отримання заявником допомоги від гуманітарних організацій (Міжнародного Комітету Червоного Хреста, Міжнародної Федерації товариств Червоного Хреста і Червоного півмісяця, Товариства Червоного Хреста України). Відповідний юридичний факт є індивідуальним, оскільки має правові наслідки лише для заявниці та її малолітньої дитини. Отже, фактичною підставою звернення до суду [PERSON] стала необхідність встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю її чоловіка та збройною агресією Російської Федерації проти України з метою подальшого отримання допомоги від гуманітарних організацій. Ураховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про закриття провадження у цій справі, не врахувавши, що встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі [PERSON] під час захисту Батьківщини у лютому 2015 року на території Донецької та Луганської областей України внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації». Встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця внаслідок збройної агресії РосійськоїФедерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією Російської Федерації. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц, постановах Верховного Суду від 06.03.2024 по справі №524/3856/22; від 22.03.2023 по справі №207/1523/22, від 11.01.2023 по справі №488/1890/19. [PERSON] у період з 27 березня 2022 року до 09 вересня 2022 року безпосередньо приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів у складі військової частини [NUMBER] та загинув [INFO] у [ADDRESS] . Причиною його смерті, згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №247 від 10.09.2022 та довідки про причину смерті від 10.09.2022 є травма «вогнепальний відкритий перелом склепіння та основи черепа». Факти збройної (військової) агресії Російської Федерації відносно України, окупації частини території України є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з приписами частини третьої статті 82 ЦПК України. Встановити факт смерті [PERSON] іншим чином, ніж в судовому порядку, неможливо факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Суд погоджується із слушністю доводів заявника щодо неможливості встановлення факту смерті [PERSON] іншим чином, ніж в судовому порядку. Отже, суд в контексті оцінки документів про факт смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , що знайшло відображення у довідці про причину смерті, лікарському свідоцтві про смерть та свідоцтві про смерть, яке видано органом реєстрації актів цивільного стану, як доказу факту смерті фізичної особи. Доводи заінтересованої особи Міністерства оборони України необхідність врахування того, що смерть лейтенанта [PERSON] настала внаслідок дій, вчинених ним самим, а саме пострілами в голову з власної штатної зброї, тобто є самогубством, вчиненим з особистих мотивів, на підставі акту службового розслідування та постанови про закриття кримінального провадження від 14 грудня 2022 року, суд оцінює критично, виходячи з наступного. Як вже зазначалось судом, ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 липня 2024 року по справі №235/5463/24: скаргу представника [PERSON] адвоката Бевзи М.О. на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задоволено; постанову слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Маріна А.Ю. від 14 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження №12022052410000460 від 09 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України скасовано. В ухвалі слідчого судді встановлено, що допитані свідки у своїх показаннях вказували на відсутність будь-яких намірів [PERSON] вчинити самогубство і також вказували щодо двох черг, що чули короткої і довгої. При дослідженні матеріалів кримінального провадження дійсно встановлено, що ні дружина, незважаючи на характер листування, що виявлений в телефоні загиблого, ні його матір, як найближчі, не допитані в рамках кримінального провадження з приводу психологічного стану [PERSON] , можливих мотивів самогубства або обставин, які б свідчили про доведення до самогубства. Слідчий суддя вважав, що встановлення можливих мотивів самогубства також підлягає встановленню під час досудового розслідування, оскільки впливає на повноту та об`єктивність проведеного досудового розслідування. Отже, є обґрунтованими твердження адвоката Бевзи М.О. щодо неповноти досудового розслідування, і відповідно відсутні підстави вважати, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є законним, оскільки є передчасним. Також, слідчий суддя дійшов висновку про неповноту проведеного досудового розслідування та наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення слідчого про закриття кримінального провадження. У зв`язку з вище наведеним, посилання заінтересованої особи (Міністерства оборони України) на обставини смерті [PERSON] та можливі версії його загибелі, викладені слідчим у постанові про закриття кримінального провадження від 14 грудня 2022 р, суд не бере до уваги, оскільки вказана постанова про закриття кримінального провадження була скасована слідчим суддею з мотивів її передчасності та неповноти досудового розслідування. Згідно, витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] від 09.09.2022 №1353 «Про призначення службового розслідування», відповідно до ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, на підставі доповіді №57/102/10 від 09.09.2022 та рапорту (вх. №8110 від 11.09.2022) командира 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] майора [PERSON] , з метою уточнення причин і умов, що призвели до смерті командира 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] лейтенанта [PERSON] наказано: 1) провести службове розслідування стосовно причин та обставин смерті командира 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] лейтенанта [PERSON] 2) проведення службового розслідування доручено комісії у складі Голова комісії заступник командира військової частини полковник [PERSON] ; член комісії заступник командира 2 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення майор [PERSON] ; член комісії офіцер-психолог 2 механізованого батальйону молодший лейтенант [PERSON] .. Відповідно до ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Отже, службове розслідування призначається та проводиться для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, а не для визначення причин і умов, що призвели до смерті військовослужбовця. Так, наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року №33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 24 грудня 2021 р. за № 1667/37289, було затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України. (далі Інструкція). Ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини). Згідно з п.7 Розділу ІІ Інструкції нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції. Положеннями п.1 Розділу ІІІ Інструкції спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком; випадки смерті військовослужбовців. Таким чином, випадок смерті військовослужбовця лейтенанта [PERSON] підлягав спеціальному розслідування у порядку, визначеному Інструкцією, а не у порядку проведення службового розслідування. Згідно з ч.4 ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджено Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608. (далі - Порядок) Відповідно до п.13 розділу ІІІ Порядку службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць. Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців. Суд звертає увагу на те, що службове розслідування щодо смерті [PERSON] , яке було розпочато на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 09.09.2022, тривало більше 6 місяців до 20.03.2023, оскільки було завершено лише на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 20.03.2023 №846. Також, наказом командира військової частини [NUMBER] від 09.09.2022 №1353 «Про призначення службового розслідування» було доручено проведення службового розслідування комісії у складі: голова комісії заступник командира військової частини полковник [PERSON] ; члени комісії майор [PERSON] та молодший лейтенант [PERSON] . В той же час, акт службового розслідування, який надано до матеріалів справи, складено та підписано комісією у складі: голови комісії - заступника командира бригади майора [PERSON] , членів комісії капітана [PERSON] та молодшого лейтенанта [PERSON] . Однак, положення Порядку не передбачають можливості повністю змінювати склад комісії для проведення службового розслідування. Положеннями п.3 розділу ІІ Порядку передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння). Особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду. (п.2 розділу IV Порядку) При цьому, як вбачається з матеріалів справи, комісія, що проводила службове розслідування смерті [PERSON] , не вжила усіх необхідних заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування, оскільки не здійснили опитування усіх військовослужбовців, яким були відомі обставини загибелі лейтенанта [PERSON] ; не провели огляд місця події зі складанням акту огляду; не з`ясували обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння можливого правопорушення. Також, суд звертає увагу на той факт, що копія акту службового розслідування, що надана представником Міністерства оборони України до матеріалів справи, не містить дати його складання та підписання членами комісії. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимоги щодо доказів сформульовані у ст.ст. 76 -80 ЦПК України. Положеннями ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст.79 ЦПК України) Надаючи оцінку наданим представником заінтересованої особи Міністерства оборони України матеріалам службового розслідування смерті Салдукова А.В. суд приходить до висновку, що вони є неналежними доказами по справі, оскільки вказане розслідування проведено з порушенням встановленого законом порядку, є необґрунтованим та ґрунтується на висновках органу досудового розслідування, які були скасовані слідчим суддею. Відповідно до роз`яснень, наданих в п.13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно зі\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Враховуючи те, що заявниця є матір`ю померлого, вимога про встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на отримання допомог від гуманітарних організацій та надає можливість реалізації соціальних прав в подальшому, та факт смерті знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, тому для суду наявні підстави для часткового задоволення заяви. Разом з тим, вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , як військовослужбовця під час захисту Батьківщини не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За змістом пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти. Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, затвердженого Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402), згідно з пунктом 1.3 глави 1 розділу І якого, основним завданнями військово-лікарської експертизи є, серед іншого: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази. Згідно з приписами пункту підпункту 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення №402, ВЛК регіону має право: приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК). Відповідно до пункту 21.7 глави 21 розділу І Положення № 402, постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.2001 за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). Водночас, абзац третій пункту 21.8 глави 21 розділу І Положення № 402 передбачає, що прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється. Зважаючи на те, що чинним законодавством визначено позасудовий порядок встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) та смерті військовослужбовця , з військовою службою, у задоволенні вимог заявниці [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] під час захисту Батьківщини слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Заявник має пільги щодо сплати судового збору (п. 21 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial