Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

26.03.2024 року до суду на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.02.2024 року, за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] від 08.02.2024 року яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] в якій вони просять: встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер приблизно [INFO] про що 21.11.2023 року відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено відповідний актовий запис №1368, відносно сина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач та його представник посилаються на те, що [PERSON] є опікуном неповнолітнього [PERSON] та її було призначено опікуном у зв`язку з тим, що матір [PERSON] - [PERSON] являлася інвалідом І групи і не могла опікуватися своїми малолітніми дітьми. Відомості про батьків дітей записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З цього часу [PERSON] перебуває під її опікою. [INFO] померла матір [PERSON] - [PERSON] .. Приблизно [INFO] помер [PERSON] , який є біологічним батьком [PERSON] . Діючи від імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON] вона звернулась до Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.В. із заявою про прийняття спадщини, з метою оформлення спадкових прав неповнолітнього [PERSON] .. Однак, отримали лист - відмову приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.В., в якому зазначено про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер приблизно [INFO] , в зв`язку з тим, що не доведено родинні зв`язки з померлим. Відповідно Свідоцтва про народження [PERSON] у графі батько зазначено « [PERSON] », у графі мати - « [PERSON] ». Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України №00043296395 від 26.01.2024 року запис про батька вчинено зі слів матері. Однак, померлий [PERSON] , який народився [INFO] , був біологічним батьком [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах у період з 2004 року по 2008 року, та від даних відносин у них народився син [PERSON] . Оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, прізвище дитини було вказано за прізвищем матері, а по батькові - [PERSON] - відповідає імені біологічного батька. [PERSON] за свого життя фактично визнавав себе батьком [PERSON] . Забрав [PERSON] та [PERSON] з пологового будинку, піклувався про них. Зі змісту характеристики на [PERSON] вбачається, що батько [PERSON] , [PERSON] в період навчання сина відвідував школу, цікавився навчанням та поведінкою сина. На даний час існує спір пов`язаний зі спадкуванням нерухомого майна після смерті [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] , та належала спадкодавцеві на праві власності, а тому спір виник між [PERSON] та [PERSON] як спадкоємцями першої черги. А тому просять подану ними позовну заяву задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у ній. 27.03.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області по даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання, з викликом учасників справи. 22.05.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області, було задоволено клопотання законного представника (опікуна) позивача [PERSON] - [PERSON] про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та зупинено провадження по справі. 24.06.2024 року до Летичівського районного суду Хмельницької області відповідно до супровідного листа директора Вінницького НДЕКЦ МВС України Лайтера М. №19/102/10/1-13643-2024 від 17.06.2024 року повернуто вище вказану цивільну справу, разом з повідомленням про залишення експертизи без виконання. 01.07.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області, було поновлено провадження у справі у зв`язку з поверненням до суду вказаної цивільної справи. 06.08.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду, з викликом учасників справи. У судовому засіданні позивач його законний представник (опікун) та представник адвокат позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідачка та її представник просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними. Суд, заслухавши думку та пояснення учасників процесу, допитавши заявленого свідка, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~ст.126\~цього Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~ЦПК України. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~матір`ю,\~опікуном,\~піклувальником дитини,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~а також\~самою дитиною,\~яка досягла\~повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~ч.1 ст.135\~цього Кодексу. Згідно зі\~ст.130\~СК України,\~у разі\~смерті чоловіка,\~який не\~перебував у\~шлюбі з\~матір`ю дитини,\~факт його\~батьківства може\~бути встановлений\~за рішенням\~суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~ч.1 ст.135\~цього Кодексу . Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у\~ч.3 ст.128\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.135 СК Україн и, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що паспортом громадянина України документ № [NUMBER] , орган, що видав 6817, дата видачі 08.04.2021 року, підтверджується особа [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції 09.02.2007 року встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] у м.Хмельницькому, Хмельницької області про що в книзі реєстрації народжень [INFO] зроблено відповідний актовий запис за №326, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батьків дитини [PERSON] внесено на підставі довідок міського відділу реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області №28-06/03-08 від 09.02.2007 та №103-0-27 від 13.09.2005, яку було записано за вказівкою матері [PERSON] відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00043296395 від 26.01.2024 року, зазначено відомості про батька дитини [PERSON] відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, запис про батька вчинено зі слів матері. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Городоцьким РВ УМВС України 17.07.2002 року, підтверджується особа [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої та проживаючої за адресою [ADDRESS] . Згідно розпорядження Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області №761/2011-р. від 01.11.2011 року «Про надання статусу дітей позбавлених батьківського піклування та влаштування дітей» [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та її було призначено опікуном у зв`язку з тим, що мати [PERSON] - [PERSON] , 1979 року народження, являлась особою у якої наявна І група інвалідності і вона не могла опікуватися своїми малолітніми дітьми. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області 16.09.2016 року встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] у віці 37 років про що 16.09.2016 року складено відповідний актовий запис №108, місце смерті с.Іванківці, Городоцького району Хмельницької області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану у місці Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 21.11.2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер приблизно [INFO] у віці 51 року про що 21.11.2023 року складено відповідний актовий запис №1368, місце смерті м.Хмельницький, Хмельницької області. Відповідно до довідки про причину смерті №7442 від 23.10.2023 року, причину смерті [PERSON] неможливо встановити через виражені пізні трупні ознаки. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.В. вих.№167/02-14 від 29.12.2023 року адресованого [PERSON] було повідомлено, що [PERSON] неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер приблизно [INFO] , в зв`язку з тим, що не доведено родинні зв`язки з померлим. Відповідно до характеристики директора Опорного закладу освіти Сатанівського ліцею Іжицького В. №511 від 29.01.2024 року на [PERSON] встановлено, що останній навчався в Іванковецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів з 1 по 9 клас, продовжує здобувати повну загальну середню освіту в ОЗО Сатанівський ліцей. Учень знаходиться під опікою бабусі [PERSON] Навчається на достатньому та середньому рівні. До навчання ставиться позитивно. Найбільше полюбляє уроки математики, трудового навчання та фізичного виховання. Приймає активну участь у житті класу. Хлопець добрий, щирий, щедрий, товариський. Добре ставиться до однокласників, у нього дружні та щирі взаємини з ними. Без поважних причин уроки не пропускає. До вчителів учень ставиться з повагою, ввічливо, усі доручення виконує добросовісно. Під час навчання в Іванковецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів біологічний батько [PERSON] , [PERSON] , відвідував школу, цікавився навчанням та поведінкою сина. На поради класного керівника І реагував позитивно. Відповідно до повідомлення директора Опорного закладу освіти Сатанівського ліцею Іжицького В. №714 від 06.11.2024 року встановлено, що [PERSON] відвідував свого сина [PERSON] в приміщенні школи; батько [PERSON] , [PERSON] при відвідуванні школи цікавився навчанням та поведінкою свого сина [PERSON] у класного керівника та у нього (дат відвідувань, за давністю подій не пам`ятає); загальні збори та збори класу [PERSON] не відвідував; [PERSON] була класним керівником учня [PERSON] з 5 по 9 клас; 10-11 клас Павло навчався в Опорному закладі освіти Сатанівському ліцеї Сатанівської селищної ради. Класним керівником була Сек ВЛ. Батько, [PERSON] ліцей відвідував, спілкувався з класним керівником. Іноді телефонував класному керівнику, цікавився навчанням [PERSON] . Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм ст.130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст.128 СК України). Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.3, 4 ст.4 ЦПК України). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 року в справі №543/738/16-ц, від 29.08.2018 року в справі №641/9147/15-ц, від 21.11.2018 року в справі №225/6301/15-ц, від 12.12.2019 року в справі №562/1155/18, від 17.02.2021 року в справі №373/2257/18. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання про те, що неповнолітній [PERSON] та [PERSON] являються її племінниками, а вона являється рідною сестрою загиблого [PERSON] , який за свого життя добре спілкувався як з [PERSON] так і з [PERSON] . Її загиблий [PERSON] хотів би щоб після його смерті його спадкове майно було поділено порівну між дітьми. [PERSON] зустрів [PERSON] та проживав з нею коли у неї вже була перша дитина [PERSON] , батько якого також був записаний зі слів самої [PERSON] , тобто неповнолітній [PERSON] це вже була її друга дитина. [PERSON] проживав разом з [PERSON] в його квартирі за адресою [ADDRESS] . Вона непам`ятає з якого саме та по який рік [PERSON] проживав разом з [PERSON] . Її брат [PERSON] добре ставився до [PERSON] та за життя визнавав його своїм сином. У неї з її братом [PERSON] також були дуже хороші стосунки. [PERSON] відвідував [PERSON] під час його навчання у навчальному закладі. Ніхто і подумати не міг, що [PERSON] помре так рано, але на її думку спадкове майно, а саме квартира має бути поділена порівну між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] за життя неодноразово відвідував малолітнього [PERSON] коли той навчався у школі. Це було два три рази кожного місяця. Вони також разом їздили на риболовлю. Вона підтверджує те, що вона пропонувала 5 тис. доларів США, і вона буде говорити показання на користь [PERSON] , але потім вона подумала, що квартира у м.Хмельницькому коштує дорожче, а тому нехай дане майно буде поділено порівну між [PERSON] та [PERSON] та їй нетреба жодних коштів. Вона не може пояснити чому за життя вона як рідна сестра не наполягала на тому щоб за життя [PERSON] визнав своє батьківство відносно [PERSON] . В неї немає достовірних та переконливих доказів того, що [PERSON] це точно син [PERSON] , але вона знає це точно, оскільки її померлий брат [PERSON] до дня смерті [PERSON] постійно з нею проживав. Вона не може пояснити чому за життя її брат [PERSON] , а це понад п`ятнадцять років не хотів чи не міг документально підтвердити те, що дійсно [PERSON] є його рідним сином. Вона також не може підтвердити, чому за життя [PERSON] , а це понад дев`ять років, не могла теж документально оформити разом з [PERSON] батьківство щодо [PERSON] . Запис батька [PERSON] було здійснено зі слів матері [PERSON] на підставі ч.1 ст.135 СК України. Для з`ясування факту батьківства також необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема, призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Ч.4 ст.10 ЦПК України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень тазастосування практикиЄвропейського судуз правлюдини» (далі ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.05.2009 року в справі «KALACHEVA v. RUSSIA», заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень ч.ч.2,3 ст.89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.89 цього Кодексу. Оцінюючи характеристику та повідомлення директора Опорного закладу освіти Сатанівського ліцею Іжицького В. №511 від 29.01.2024 року та №714 від 06.11.2024 року на [PERSON] , суд в частині надання інформації про те, що «Під час навчання в Іванковецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів біологічний батько Павла, [PERSON] відвідував школу, цікавився навчанням та поведінкою сина», оцінює критично та відхиляє, оскільки Опорний заклад освіти Сатанівського ліцею не є експертною установою та/або будь-якою іншою установою, яка може встановлювати біологічне походження батька, а також невідомо чому саме так було зазначено вказаній довідці та характеристиці. Відповідно до супровідного листа директора Вінницького НДЕКЦ МВС України Лайтера М. №19/102/10/1-13643-2024 від 17.06.2024 року повернуто вище вказану цивільну справу, разом з повідомленням про залишення експертизи без виконання, оскільки для вирішення питання «біологічної спорідненості» необхідні зразки повнорідних родичів (рідні брат/сестра по обох батьках), для вирішення питання «біологічного батьківства» необхідні зразки матері [PERSON] , ймовірного батька [PERSON] та дитини [PERSON] , а тому провести експертизу неможливо. Будь-яких інших клопотань про допит свідків, про витребування додаткових доказів, про призначення експертиз, що свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах та/або проживали однією сім`єю у період з 2004 року по2008 роки, про те, що [PERSON] за свого життя фактично визнавав себе батьком [PERSON] , про кровну спорідненість [PERSON] з дитиною [PERSON] , або про повторне призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи іншій експертній установі учасники процесу не заявляли. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про недоведеність позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed