Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

На підставі частини 6 статті 259 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в судовому засіданні 20 листопада 2024 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. 02 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зобов`язати відповідача привести до попереднього стану квартиру [ADDRESS] та демонтувати душову кабіну в приміщенні цієї квартири посилаючись на те, що відповідачем як власником зазначеної квартири самовільно встановлено душову кабіну в однокімнатній квартирі, яка за технічними характеристиками складається з однієї житлової кімнати та не має ванної кімнати і вбиральні, а також не забезпечено влаштування належного гідробар`єру на місці встановлення душової кабіни, у зв`язку з чим використання такої кабіни могло спричинити затримання вологи в стіні і, як наслідок, стати причиною появи грибка у квартирі [PERSON] .. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи (а.с.1-3,141). 20 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Підготовче засідання вперше було призначено на 09 березня 2023 року о 12 год. 00 хв. (а.с.28) та в подальшому проведення підготовчого засідання неодноразово відкладалося та оголошувалися перерви з різних причин. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 травня 2023 року задоволено клопотання позивача та призначено судову будівельно-технічну експертизу із зупиненням провадження у справі на час її проведення (а.с.44-45), яку не було проведено у зв`язку із відсутністю оплати за проведення експертизи, здійснення якої було покладено на позивача (а.с.52). Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року було поновлено провадження у справі, проведення підготовчого засідання призначено на 22 вересня 2023 року о 10 год. 30 хв. (а.с58). Разом з тим, ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2023 року повторно задоволено клопотання позивача та призначено судову будівельно-технічну експертизу із зупиненням провадження у справі на час її проведення (а.с.77-78). Ухвалою суду від 04 червня 2024 року провадження у справі було поновлено та проведення підготовчого засідання було призначено на 03 липня 2024 року о 10 год. 00 хв., яке було відкладено за клопотанням позивача [PERSON] та її представника - адвоката Мукан Б.С. на 12 липня 2024 року о 10 год. 00 хв.(а.с.128). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 липня 2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 вересня 2024 року о 10 год. 00 хв. (а.с.147), який було відкладено за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Мукан Б.С. на 14 жовтня 2024 року о 10 год. 00 хв.(а.с.152). В подальшому розгляд справи було відкладено на 20 листопада 2024 року о 10 год. 00 хв. (а.с.161-162). У судовому засіданні, яке відбулося 20 листопада 2024 року, позивач [PERSON] повідомила судові про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві, прохала позов задовольнити, надавши відповідні пояснення. Додатково зазначила, що в квартирі, яка належить [PERSON] та який тривалий час перебуває за межами України, постійно проживає його мати [PERSON] , котра більше 5 років тому і встановила самовільно душову кабіну в квартирі останнього. Разом з тим, позивач влітку 2023 року самостійно демонтувала труби, які виходили від душової кабіни, котра встановлена в квартирі відповідача, до підвального приміщення, що розташоване під квартирою останнього, внаслідок чого експлуатація душової кабіни була припинена. Повноважний представник позивача [PERSON] - адвокат Мукан Б.С. в судовому засіданні підтримала позицію позивача, надавши судові відповідні пояснення, просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначила, що згідно технічного паспорту квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] , встановлення душової кабіни та комунікацій з водовідведення в даній квартирі не передбачено, а тому, не зважаючи на припинення [PERSON] використання душової кабіни, така все одно підлягає демонтажу. Повноважний представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- КП СМР «ЖЕК» Писарів М.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] .. При цьому зазначила, що представникам КП СМР «ЖЕК» при огляді квартир №1 та №3 у будинку [ADDRESS] та складанні акту про залиття квартири позивача у вересні 2022 році не вдалось достовірно встановити причини вологості та причини появи грибка на стінах у квартирі позивача [PERSON] .. Ймовірно появу грибка у квартирі останньої спричинило використання неправомірно встановленої душової кабіни у квартирі відповідача. Разом з тим пояснила, що ніхто зі спеціалістів внутрішні комунікації не оглядали, а ззовні не видно чи є гідроізоляція труб, відтак представники КП СМР «ЖЕК» не змогли встановити причини підвищеної вологості та появу грибка на стіні в квартирі [PERSON] .. Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження від 20 лютого 2024 року разом з повісткою з викликом до суду та копію позовної заяви з додатками отримав 03 квітня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.32). Разом з тим, в подальшому поштові конверти з судовими документами було повернуто на адресу суду не врученими адресату із відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.68-69,74-75,132-133). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, відповідач [PERSON] відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.139,149,153,164). Відтак, виходячи з викладеного, відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, відповідач в призначені судові засідання не з`явився, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, правом подати відзив на позовну заяву не скористався, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За усної згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, а також вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по частці кожній (а.с.4,5). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с.6), яка згідно технічної документації складається з однієї кімнати та має загальну площу 18,2 кв.м. (а.с.7-8,9-10,11,12,13,14,15). З письмової інформації виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 18 лютого 2022 року, наданої на письмові звернення [PERSON] від 08 лютого 2022 року та 10 лютого 2022 року щодо замокання стіни у квартирі [ADDRESS] , відомо, що згідно п.5.21ДБН В.2.2 - 15:2019 «Будинки і споруди. Житлові будинки» не допускається розміщення вбиральні та ванної (або душової) над житловими кімнатами і кухнями. Відтак, при можливій поганій герметизації піддону душової кабіни при використанні такої в квартирі №3 , яка розташована впритул до міжквартирної стіни квартири №1 того ж будинку, волога проникає у квартиру №1 (а.с.72). Згідно письмових відповідей, наданих КП СМР «ЖЕК» 06 вересня 2022 року та 01 листопада 2022 року на письмові звернення [PERSON] , відомо, що остання звернулась з письмовим зверненням до КП СМР «ЖЕК» щодо можливого порушення вимог правил експлуатації водопровідних мереж мешканцями квартири [ADDRESS] . Працівниками КП СМР «ЖЕК» 01 вересня 2022 року було здійснено огляд вищевказаної квартири, під час проведення якого встановлено, що, використання душової кабіни, ймовірно, могло спричинити затримання вологи в стіні і, як наслідок, стати причиною появи грибка. За результатами перевірки складено відповідний акт та зобов`язано мешканку квартири №3 (без зазначення її анкетних даних) зупинити використання душової кабіни і пральної машини, а також здійснити проведення ремонтних робіт, направлених на усунення порушень правил експлуатації водопровідних мереж та зупинення спричинення [PERSON] збитків. (а.с.16,17-18). Крім того, згідно акту про залиття, що трапилась внаслідок порушення правил експлуатації водовідвідних мереж від 01 вересня 2022 року, складеного КП СМР «ЖЕК», вбачається, що в ході огляду квартири №1 та квартири [ADDRESS] , виявлено, що у квартирі №1 вищевказаного будинку наявні сліди вологості на стінах та наявне нашарування грибка, а у квартирі №3 даного будинку вмонтовані труби водопостачання та водовідведення. При цьому встановити факт влаштування гідроізоляції на вказаних трубах в ході огляду не представилось можливим, оскільки ці роботи мають характер прихованих робіт. Відтак, згідно висновку даного акту зобов`язано власника квартири №3 [PERSON] зупинити використання душової кабіни і пральної машини (а.с.19). Відповідно до положень статей 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На виконання вимог пп.3-5 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до чч.2,3 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Тобто, процесуальний закон покладає на суд обов`язок сприяти сторонам у здійсненні ними їх прав, а не вчиняти дій, спрямованих на реалізацію ними їх прав, зокрема, в обранні ними способу захисту своїх прав. Відтак, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, належить виключно позивачеві. При цьому, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі (ст.103 ЦПК України). Проте, призначення такої експертизи за приписами ст.105 ЦПК України, не є обов`язком суду. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2023 року повторно було задоволено клопотання позивача та призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання, а саме: яка технічна причина залиття квартири [ADDRESS] та яка вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , з урахуванням фізичного зносу від життєдіяльності мешканців цієї квартири до її залиття (а.с.77-78). З висновку експерта №600/24 від 20 травня 2024 року встановлено, що за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи найбільш ймовірною технічною причиною залиття квартири [ADDRESS] є порушення щільності з`єднання труби водопостачання у суміжній стіні квартири №3 та/або порушення правил гідроізоляції під час монтування душової кабіни у квартирі №3 . Вартість ремонтно-будівельних робіт внаслідок залиття складає 4612 грн. 00 коп. (а.с.98-126). Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналіз положень ст.1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Для розгляду цивільного спору з питань відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття, має значення встановлення його причини, в тому числі місця пошкодження, виходу з ладу систем тепло- та/або гарячого, холодного водопостачання/водовідведення, що впливає на розмежування відповідальності виробника, виконавця та споживача житлово-комунальної послуги. Частинами першою та другою статті 102 ЦПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Разом з тим, з вищевказаного висновку експерта неможливо точно встановити технічну причину залиття квартири [ADDRESS] , оскільки зазначення у висновку експерта фрази «найбільш ймовірно», а також сполучників «та/або», не можуть розцінюватись судом як факт вини саме відповідача у залитті квартири позивача. Таким чином, докази, які б достовірно підтверджували вину власника квартири [ADDRESS] , [PERSON] у порушенні монтажу та експлуатації душової кабіни, які є в причинному зв`язку із настанням шкоди, що завдана позивачу [PERSON] , у матеріалах справи відсутні. При цьому, за вказаних обставин суд самостійно не має можливості встановити вину [PERSON] у зв`язку із необхідністю з`ясування наявності у останнього протиправної поведінки, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та завданою шкодою через відсутність спеціальних знань. Відповідно до ч.1 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). В силу вимог ч.2 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01 червня 2006 року (Заява № 61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи, і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання. При цьому судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом, з призначенням відповідної судової експертизи. Позивачу [PERSON] на протязі розгляду справи неодноразово роз`яснювалися права та обов`язки сторін, можливість заявляти клопотання, наслідки вчинення тих чи інших дій, право користуватися правовою допомогою. При цьому, з часу звернення до суду із позовом позивач користувалася правовою допомогою кваліфікованого юриста - адвоката Мукан Б.С., однак правом звернутися до суду із клопотанням про призначення додаткової або повторної судової будівельно-технічної експертизи ні позивач, ні її повноважний представник не скористалися. До того ж, під час проведення судового засідання позивач [PERSON] категорично відмовилась від призначення будь-якої іншої експертизи, необхідної для усунення певних суперечностей, наявних у висновку експерта №600/24 від 20 травня 2024 року, складеного за результатами проведення будівельно-технічної експертизи. Оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні стст.77,78 ЦПК України на підтвердження вини [PERSON] , за відсутності чітко сформульованого висновку експерта щодо технічної причини залиття квартири [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що вина відповідача [PERSON] не встановлена та не доведена, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Крім того, звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилалась на те, що внаслідок порушення правил експлуатації водопровідних мереж мешканцями квартири [ADDRESS] шляхом несанкціонованого встановлення душової кабіни у своїй квартирі без влаштування належного гідро бар`єру на місці встановлення кабіни, у її квартирі №1 у тому ж будинку постійно відчувається вологість повітря та специфічний запах плісняви, який негативно впливає на стан її здоров`я. Відтак, позивач прохала суд зобов`язати відповідача [PERSON] за свій рахунок привести приміщення до попереднього стану шляхом демонтажу душової кімнати. Водночас суд зауважує, що диспозитивність процесу є однією з основоположних засад цивільного судочинства, суд, вирішуючи спір, відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України, при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог. Оскільки позивачем під час розгляду даної справи позивачем не ставилось питання про відшкодування їй шкоди, завданої власником квартири [ADDRESS] , судом вирішувалось питання лише щодо зобов`язання відповідача [PERSON] за свій рахунок привести приміщення до попереднього стану шляхом демонтажу душової кабіни. Разом з тим, у судовому засіданні позивач [PERSON] зазначила, що вона влітку 2023 року самостійно демонтувала труби, які виходили від душової кабіни, встановленої в квартирі відповідача, до підвального приміщення, розташованого під квартирою останнього, внаслідок чого експлуатація душової кабіни була припинена, а також припинено залиття її квартири. Даний факт підтверджується і фото №№27,28 у висновку експерта, складеного за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи №600/24 від 20 травня 2024 року (а.с.109). Відтак, на переконання суду, сам факт існування встановленої душової кабіни у квартирі [ADDRESS] , яку власники не експлуатують за призначенням, не може порушувати права позивача [PERSON] , як співвласника квартири №1 у тому ж будинку. Враховуючи характер спірних правовідносин, позивач звернулася до суду за захистом порушеного права, обравши неналежний спосіб захисту. При цьому, невірно обраний позивачем спосіб захисту є підставою для відмови у позові. Також, суд зазначає, що позивач [PERSON] та її повноважний представник - адвокат Мукан Б.С. в судовому засіданні посилалися на фото №№24,25,26 висновку експерта, складеного за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи №600/24 від 20 травня 2024 року. При цьому, суд звертає увагу сторони позивача на те, що у квартирі відповідача в стіну, суміжну з квартирою позивача, вмонтовано труби водопостачання, перевірка цілісності яких відповідними інженерно-технічними працівниками не проводилась, а також встановлено лічильник з водопостачання, що, у свою чергу, належить до компетенції Самбірського ВУ водопровідно-каналізаційного господарства, питання про залучення якого до участі у розгляді справи позивачем не ставилось. За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. Оскільки в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено, суд не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останньою судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed