Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, а також понесених ним при пред`явленні позову судових витрат, посилаючись на те, щовідповідачка проживає за адресою: [ADDRESS] , і користується електроенергією за вказаною адресою на підставі договору про користування електричною енергією (особовий рахунок № [NUMBER] ). 02.06.2021 року працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» було проведено перевірку дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії у квартирі [ADDRESS] , в якому проживає відповідачка. Перевіркою було виявлено пошкодження індикатора впливу на лічильник електричної енергії фізичних полів М12664544, встановленого згідно з актом про пломбування. За цим фактом було складено акт №10005816 від 02.06.2021 року. Внаслідок порушення було визначено обсяг не облікованої електроенергії на суму 2098,80 гривень, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавала. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і на підставі договору про користування електричною енергією від 19.04.2012 року (особовий рахунок № [NUMBER] ) є споживачем електричної енергії за зазначеною адресою. 02.06.2021 року працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» було проведено перевірку дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії у квартирі [ADDRESS] , за результатами якої в присутності [PERSON] був складений акт про порушення №10005816 від 02.06.2021 року. Згідно з цим актом за вказаною адресою виявлено пошкодження індикатора впливу на лічильник електричної енергії фізичних полів М12664544, встановленого згідно з актом про пломбування. Внаслідок порушення було визначено обсяг не облікованої електроенергії за період з 01.12.2020 року по 02.06.2021 року, яка складає 629 кВт/год на суму 2098,80 гривень. На засідання комісії з розгляду актів, на якому була присутня відповідачка, остання заперечень, зауважень або пояснень стосовно виявленого порушення до комісії не надала. 19.07.2021 року комісія з розгляду актів про порушення визнала причетність споживача до виявленого порушення, затвердила розрахунок обсягу та вартості не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії електроенергії. Копію протоколу засідання комісії №1012 від 19.07.2021 року, розрахунок обсягу та вартості електроенергії та рахунок на суму 2098,80 гривень отримано [PERSON] , про що свідчить її підпис в протоколі. Відповідно до заяви [PERSON] від 19.07.2021 року в Комісію з розгляду актів ЗМЕМ, вона просила засіб обліку знятий по акту про порушення №10005816 від 02.06.2021 року на експертизу не направляти, з порушенням згодна, рахунки зобов`язалась сплатити. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються відповідними положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Відповідно до п.8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Як вбачається з матеріалів справи, акт №10005816 від 02.06.2021 року відповідає вказаним у п.8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року, вимогам, тому суд приймає його як належний доказ вини відповідачки. Згідно з цим актом працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» були проведені відповідні заміри. Після чого позивачем було розраховано вартість безобліково спожитої відповідачкою електроенергії на підставі акта виявлених порушень. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідачки, які виразились в порушенні Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року, позивачу завдана майнова шкода в розмірі 1798,80 гривень (без урахування частково сплаченої [PERSON] вартості не облікованої електричної енергії в сумі 300,00 гривень), яка підлягає відшкодуванню в повному обсязі відповідачкою. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved