Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою до суду про встановлення факту, що має юридичне значення. Вимоги обґрунтовує тим, що 28 травня 1983 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . [INFO] у них народилася донька [PERSON] . 03 березня 1993 року шлюб між подружжям розірвано, однак спілкування між ними не було припинено, оскільки їх об`єднувала донька. Разом батьки займались її вихованням, навчанням та матеріально забезпечували. Після одруження доньки та народження в 2013 році онуки відносини між ними покращились, вони стали частіше зустрічатись і спілкуватись. З 2 лютого 2018 року [PERSON] переїхав на постійне проживання в м.Городок, де проживав разом із [PERSON] у належній їй квартирі. Заявниця з [PERSON] мали спільний побут, мали спільні грошові заощадження, за спільні кошти проводили ремонт в квартирі, розташованій по [ADDRESS] , купували меблі та речі першої необхідності. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина. [PERSON] являється спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON] .. Відсутність документів, що підтверджують їх шлюб, позбавляє заявницю можливість реалізувати своє право на спадкування. Просить суд встановити факт спільного її проживання зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років, а саме з 02 лютого 2018 року до часу відкриття спадщини після настання його смерті [INFO] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала та пояснила, що 28 травня 1983 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . [INFO] у них народилася донька [PERSON] . 03 березня 1993 року шлюб між ними було розірвано, однак спілкування між ними не було припинено. Незважаючи на непорозуміння, вони спільно займались вихованням доньки, в подальшому навчанням, спільно матеріально підтримували доньку. Після одруження донька з 2010 року проживає в російській федерації, народила двох доньок. [PERSON] дуже любив свою єдину доньку, все життя намагався бути присутнім в її житті. [PERSON] після розлучення проживав в м.Хмельницький, але часто приїжджав в гості в м.Городок, спочатку - провідати доньку, потім побачитися з донькою та онучками, коли вони приїжджали в Україну. Неодноразово пропонував їм знову жити разом, але довгий час вона відмовлялась. З часом, усвідомивши його позитивні якості як чоловіка та батька, вона змінила своє ставлення і погодилася на його пропозицію. З 2 лютого 2018 року вони стали спільно проживати в м.Городок в належній їй квартирі, мали спільний бюджет, за спільні кошти купували продукти харчування та необхідні предмети домашнього вжитку, проводили ремонт в квартирі купленій [PERSON] , купували меблі та речі першої необхідності. [PERSON] працював на підприємстві «Класт» в м.Хмельницькому та щоденно їздив на роботу. [INFO] [PERSON] помер в Хмельницькій міській лікарні, куди він був госпіталізований внаслідок інсульту. Всі витрати, пов`язані з похованням, несла вона. Разом з донькою вони вирішили, що [PERSON] буде похоронений на міському кладовищі м.Городок, так як це можливість приходити до нього на могилу, доглядати за нею. Представник заявниці адвокат Гризовський І.С. заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в заяві, просив задовольнити заяву. Зазначив, що сукупність наданих доказів, в тому числі й покази свідків, однозначно підтверджують факт проживання заявниці та спадкодавця [PERSON] . Представник заінтересованої особи Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу-судової повістки, в електронний кабінет заінтересованої особи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подав. Заінтересована особа [PERSON] повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України, але своїм правом на участь не скористалася, про причини неприбуття не повідомила, будь яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі не надсилала. Допитаний в судовому засіданні 07.11.2024 свідок [PERSON] пояснив, що являється сусідом заявниці, знайомі з 1986 року. Був знайомий і з [PERSON] . Після розлучення [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] продовжував приїжджати до [PERSON] , дуже любив доньку, опікувався нею. На початку лютого 2018 року [PERSON] з [PERSON] покликали його з дружиною на вечерю та повідомили, що вони прийняли рішення знову разом жити. З того часу [PERSON] постійно проживав в м.Городок разом з [PERSON] . Зранку їздив на роботу в м.Хмельницький, ввечері - повертався в м.Городок. Свідок майже кожен день з ним бачився. Був неодноразовим свідком налагодження [PERSON] та [PERSON] спільного побуту, вони разом ходили в магазини, на базар, купляли продукти. Був присутнім на похороні [PERSON] , якого поховали в м.Городок. Допитана в судовому засіданні 07.11.2024 свідок [PERSON] пояснила, що заявниця являється її сусідкою. В даному будинку проживає з 1996 року. Подружжя [PERSON] вже були розлучені, але стосунки підтримували, [PERSON] часто приїжджав до [PERSON] , був дуже турботливим батьком для доньки [PERSON] . Всі сусіди вважали, що [PERSON] все життя любив тільки [PERSON] і були раді, коли вони знову почали проживати разом. Її квартира знаходиться через стінку і вона майже щодня чула його голос. [PERSON] працював в м.Хмельницький, куди щоденно їздив на роботу. Інший час він проводив разом з [PERSON] , вони разом купляли продукти, потрібні речі. [PERSON] поховали в м.Городок, організацію поховання повністю взяла на себе [PERSON] . Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 315 ЦПК України. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 08.03.2024 встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON] , актовий запис №66 від 28 травня 1983 року, наявні відомості про розірвання шлюбу 03 березня 1993 року. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що її батьками являються [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 05.03.1994 встановлено, що після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , прізвище « [PERSON] » змінено на прізвище « [PERSON] ». Згідно витягу з рішення Городоцької міської ради Хмельницької області №308/2024 від 21 серпня 2024 року «Про видачу довідок фізичним особам» встановлено факт проживання без реєстрації [PERSON] , який помер [INFO] , з лютого 2018 по [INFO] по [ADDRESS] . З урахуванням наданих доказів, судом встановлено, що заявник [PERSON] проживала разом з померлим [PERSON] по день його смерті однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільний побут та господарство. На підставі п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. В силу ч. 2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно вимог ч. 4 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті3 СК України. Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20 (провадження № 61-7340св22) зроблено висновок, що «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. […] Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. 3, 74 СК України), і підсумувала, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенню. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Факт проживання заявниці з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується комплексом зібраних доказів, таких як покази свідків, фотографіями, на яких зображені спільно [PERSON] та [PERSON] , рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради від 21.08.2024 №308/2024 про те, що [PERSON] проживав без реєстрації з лютого 2018 року по [INFO] року за адресою: [ADDRESS] , тощо. Встановлення зазначеного факту необхідно заявниці для реалізації її право на спадкування. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з померлим [PERSON] з лютого 2018 року по [INFO] року, їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. З урахуванням наданих доказів, судом встановлено, що заявник [PERSON] проживала разом з [PERSON] на день його смерті однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог [PERSON] , встановлення такого факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, права інших осіб при цьому не порушуються. Враховуючи викладене, оцінивши всі наявні у справі докази, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved