Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

I.\~Позиції\~сторін та\~учасників справ,\~заяви,\~клопотання,\~ інші процесуальні дії у справі [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Романчук Марія Святославівна, та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності Відповідно до прохальної частини заяви, позивачі просять: 1)визначити за [PERSON] , [INFO] , 1/6 частку квартири [ADDRESS] ; 2) визначити за [PERSON] , [INFO] , 1/6 частку квартири [ADDRESS] ; 3) визначити за [PERSON] , [INFO] , 1/6 частку квартири [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги, вказують, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) №27186 від 08.09.1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №160224 від 21.05.2024 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані три особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.11.2020 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1932 року народження, яка померла [INFO] , є її син - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається із 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2021 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1956 року народження, яка померла [INFO] , є її чоловік - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається із 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2024 року спадкоємцем зазначеного в свідоцтві майна [PERSON] , 1980 року народження, який помер [INFO] , є його батько - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається із 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] за актуальною інформацією про речове право №54056285, №43027204 та №39103193 належить 3/6 частки права власності на квартиру [ADDRESS] . Позивачі стверджують, що відповідач ухиляється від домовленостей щодо визначення порядку користування спільним майном, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.07.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24.09.2024, відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням. Підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Романчук Марія Святославівна, [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності закрито. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, просили заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі, з мотивів наведених у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав. Вказав, що не заперечує щодо визначення часток у запропонованому позивачами розмірі. З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів\~достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. II.\~Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~ Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~\~ Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) №27186 від 08.09.1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №160224 від 21.05.2024 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані три особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.11.2020 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1932 року народження, яка померла [INFO] , є її син - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається із 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2021 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1956 року народження, яка померла [INFO] , є її чоловік - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається із 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2024 року спадкоємцем зазначеного в свідоцтві майна [PERSON] , 1980 року народження, який помер [INFO] , є його батько - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається із 1/6 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] за актуальною інформацією про речове право №54056285, №43027204 та №39103193 належить 3/6 частки права власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до статей\~55,124\~Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 41\~Конституції України та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів № № 2.4.7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Спірна квартира складається в цілому з трьох кімнат житловою площею 49,5 кв.м., та кухні. Загальна площа квартири становить 62,7 кв.м. До квартири відноситься комора в підвалі 9,8 кв.м. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності відповідно до вимог частини першої ст.358\~ЦК України проводиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди спір вирішується судом. Згідно ч. 1, 2ст.\~355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~20\~від 22\~грудня 1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлові та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що спірною квартирою користуються [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак дійти згоди щодо визначення часток спірної квартири та порядку користування такої у позасудовому порядку останні не змогли. Під час судового розгляду [PERSON] позовні вимоги визнав та погодився із запропонованим позивачами варіантом користування спірною квартирою та визначення часток у майні. Таким чином, судом встановлено, що такий варіант відповідає усталеному порядку користування цим житловим приміщенням та не суперечить інтересам сторін. Оцінивши надані докази, враховуючи реальне фактичне користування квартирою сторонами, суд вважає за можливе встановити між сторонами порядок користування спірним майном, виділивши у користування співвласникам по 1/6 частці квартири [ADDRESS] . Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до положень ч.1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною першою\~статті 142 ЦПК України, частини третьої\~статті 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачам з державного бюджету 1318 грн 67 коп., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 1318 грн 67 коп., відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~стягуються з відповідача на користь позивачів.

Outcome: approved