Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

ТОВ "Будівельна компанія "Печерська Тераса" звернулося у суд з позовом про розірвання договору купівлі-продажу. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що 19.12.2008 року між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кабаєвою А.А., за умовами якого ТОВ "Будівельна компанія "Печерська Тераса" зобов"язувалось передати у власність [PERSON] зазначений об"єкт нерухомого майна на умовах здійснення оплати відповідачем у розмірі 1 500 000 грн. З метою оплати за цим договором відповідачем був укладений договір про іпотечний кредит № 21/02-N/75 з ТОВ "Комерційний банк "Арма", за яким банк зобов"язувався надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 1 000 000 грн. Договір про іпотечний кредит №21/02--N/75 прямо визначив, що кредитні кошти будуть надані [PERSON] не раніше ніж той укладе Іпотечний договір. Відразу після чого між банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 19.12.2008 року та на квартиру накладено обтяження. Натомість, банк в порушення умов договору про іпотечний кредит свої зобов"язання не виконав та кредитні кошти [PERSON] не надав. Відповідно, останній свої зобов"язання за договором купівлі-продажу квартири від 19.12.2008 року не виконав, та оплату на адресу позивача не здійснив. Відповідно до Інформаційної довідки, виданої КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" №33129 (КВ-2020) згідно з даними реєстрових книг бюро квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за ТОВ "Будівельна компанія "Печерська Тераса" на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Смірновим І.В. Оскільки оспорюваний договір не було виконано ні покупцем, ні продавцем, відповідачу зазначена квартира ніколи не передавалася і ним не використовувалася, протягом всього періоду з моменту придбання і до тепер позивач володіє даним нерухомим майном і здійснює його утримання, позивач просить розірвати договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , укладений19.12.2008 року між ТОВ "Будівельна компанія "Печерська Тераса" та [PERSON] , посвідчений приватним нотраіусом КМНО [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за №3307. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 19) Відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. 19.12.2008 року між ТОВ "Будівельна компанія "Печерська Тераса" та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Кабаєвою А.А., за умовами якого ТОВ "Будівельна компанія "Печерська Тераса" зобов"язувалось передати у власність [PERSON] зазначений об"єкт нерухомого майна на умовах здійснення оплати відповідачем у розмірі 1 500 000 грн. З метою оплати за цим договором відповідачем був укладений договір про іпотечний кредит № 21/02-N/75 з ТОВ "Комерційний банк "Арма", за яким банк зобов"язувався надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 1 000 000 грн. Пунктом 2.1 договору про іпотечний кредит №21/02-N/75 від 19.12.2008 року було визначено, що сторони погоджуються з тим, що зобов"язання кредитора надати кредит в повному обсязі протягом одного робочого дня виникає з моменту виконання усіх та кожного з наведених нижче умов: 2.1.1 в забезпечення виконання зобов"язання за цим договором укладення відповідного Іпотечного договору, з урахуванням положень пункту 3 цього договору. Пункт 3.3 даного договору визначає, що іпотечний договів укладається кредитором (іпотекодертелем) та іпотекодавцем одночасно з укладенням цього договору. Тобто договір про іпотечний кредит №21/02-N/75 прямо визначив, що кредитні кошти будуть надані [PERSON] не раніше ніж той укладе Іпотечний договір. Натомість , для укладення іпотечного договору відповідач мав укласти договір купівлі-продажу квартири, що мав бути оплачений кредитними коштами. З огляду на необхідність отримання для цього кредиту, між [PERSON] та позивачем було укладено договір купівлі-проажу квартири від 19.12.2008 року, тобто даний договір купівлі-продажу було укладено раніше ніж у банка виникли зобов"язання надати кредит згідно п. 2.1 договору про іпотечний кредит. Відразу після чого між банком та [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 19.12.2008 року та на квартиру накладено обтяження. Натомість, банк в порушення умов договору про іпотечний кредит свої зобов"язання не виконав та кредитні кошти [PERSON] не надав. Відповідно, останній свої зобов"язання за договором купівлі-продажу квартири від 19.12.2008 року не виконав, та оплату на адресу позивача не здійснив. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.06.2011 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.09.2011 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог Державної іпотечної установи до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 21/02-N/75 від 19.12.2008 року. (а.с. 6) Відповідно до Інформаційної довідки, виданої КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" №33129 (КВ-2020) згідно з даними реєстрових книг бюро квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за ТОВ "Будівельна компанія "Печерська Тераса" на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Смірновим І.В. Звертаючись у суд з позовом. позивач посилається на те, що оспорюваний договір не було виконано ні покупцем, ні продавцем, відповідачу зазначена квартира ніколи не передавалася і ним не використовувалася, протягом всього періоду з моменту придбання і до тепер позивач володіє даним нерухомим майном і здійснює його утримання. За таких підстав, позивач просить розірвати договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , укладений19.12.2008 року між ТОВ "Будівельна компанія "Печерська Тераса" та [PERSON] , посвідчений приватним нотраіусом КМНО Кабаєвою А.А., зареєстрований в реєстрі за №3307. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов`язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610, п.1. ч. 1 ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 214 ЦК України особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Відповідно до ч. 2. ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до правового висновку Верховного Свуду у справі № 6-75цс13 від 18.09.2013 року, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Імтотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повині встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримувати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсною істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Судом встановлено, що, укладаючи договір купівлі-продажу від 19.12.2008 року, позивач розраховував на отримання коштів за ним у розмірі 1 500 000 грн. Натомість, внаслідок порушення відповідачем умов даного договору, позивач не отримав те, на що розраховував, укладаючи правочин. З огляду на викладене, встановивши обставини справи, проаналізувавши умови оспорюваного договору та провівши аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, з урахуванням того, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо розірвання укладеного між ними договору, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених договором, для його розірвання у судовому порядку. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved