Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] в особі представника адвоката Струс Н.Я. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, через систему «Електронний суд», з зареєстрованою в канцелярії позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрованого 03 серпня 2002 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 524. В обґрунтування вимог позову зазначає, що між 03.08.2002 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Подальше спільне життя з відповідачем позивач вважає неможливим, оскільки між ними відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозумінні та подружжя давно спільно не проживає. Вважаючи, що шлюб між подружжям фактично припинений, звернулась до суду з даним позовом та наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання учасники справи не з`явились. Матеріали справи містять клопотання позивача в особі представника: адвоката Струс Н.Я., в якому просить провести розгляд справи без участі позивача та представника позовні вимоги про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи судом відповідач повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, однак судові відправлення через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» на зареєстровану адресу місця проживання відповідача повернулися з відмітками відділення поштового зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання». У матеріалах позовної заяви, наявна заява від імені відповідача [PERSON] датована її підписанням 05.09.2024, яка надійшла на офіційну електронну поштову адресу суду, проте суд не вбачає законних підстав її врахування, оскільки вона не містить належного її посвідчення на відповідність особи від імені якої вона подана в порядку визначеного Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Таким чином, суд не вбачає законних підстав для врахування вказаної заяви поданої як безпосередньо відповідачем у даній справі при вирішенні даної справи по суті. Матеріали справи не містять будь-яких належних заяв або клопотань від відповідача, відзову на позов. Враховуючи зазначене вище, положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи без участі відповідача, ухваливши заочне рішення. У зв`язку з неявкою всі учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що між [PERSON] (відповідачем) та [PERSON] (позивачем) 03 серпня 2002 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 524. Під час державної реєстрації шлюбу між відповідачем та позивачем, остання змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно свідоцтво про народження, подружжя має спільну повнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Сторона позивача зазначаючи на те, що з відповідачем спільно не проживає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про поділ майна не заявлено. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно положень ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1\~ст. 110, ч. 2\~ст. 104, ч. 3\~ст. 105 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Враховуючи, що встановленими у справі обставинами підтверджується не можливість збереження шлюбу між позивачем та відповідачем, на розірванні якого наполягає сторона позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. При цьому, оскільки питання про зміну позивачці прізвища з набутого « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] » суду не заявляється, суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 113 СК України, вважає можливим, після розірвання шлюбу між сторонами, залишити позивачці прізвище набуте під час державної реєстрації шлюбу з відповідачем « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved