Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до\~суду з\~позовом, у якому просить стягнути з відповідача 35\~000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування\~позовних вимог зазначила,\~що 03.08.2023 о 13 год. 45 хв. у [ADDRESS] [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з велосипедом, яким рухалась [PERSON] . 18.08.2023 постановою Ніжинського міськрайонного суду [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. В результаті ДТП велосипед отримав механічні пошкодження, а позивачка цього ж дня через погане самопочуття була змушена звернутись до Ніжинської міської лікарні за медичною допомогою, де їй було діагностовано закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забій грудної клітини зліва, численні садна та гематоми верхніх та нижніх кінцівок. З 03.08.2023 по 11.03.2023 вона перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні лікарні. Внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху та пошкодження велосипеда, позивачці на тривалий час довелось пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні, від деяких запланованих раніше справ, що потребували пересування, їй взагалі довелось відмовитись. Також внаслідок ДТП вона має значні проблеми з пам`яттю, постійно відчуває слабкість, втому, постійний біль при ходьбі. Внаслідок протиправних дій відповідача нею понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які б могла реалізувати не витрачаючи час на підготовку заяв та позовів, відвідування органів державної влади для належного захисту порушених прав, на даний час її життя перенасичене негативними емоціями та психічними переживаннями. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінює у 35\~000 грн., що включає усі страждання, які їй довелось перенести внаслідок ДТП, а саме: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на здоров`я. Ухвалою судді 05.09.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. Про час і місце розгляду справи сповіщався засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлений, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивачка не заперечила проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Як вбачається з копії постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.08.2023, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.3 ст. 126 КУпАП. При цьому судом встановлено, що [PERSON] 03.08.2023 о 13 год. 45 хв. по [ADDRESS] , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з велосипедом, у результаті чого автомобіль та велосипед отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а велосипедистка [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Крім того, на момент ДТП [PERSON] керував автомобілем, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою ДВС № 68381836\~від 29.03.2023,\~чим порушив\~п.\~2.1\~А Правил\~дорожнього руху,\~таким чином,\~учинив правопорушення,\~передбачене ч.\~3\~ст.\~126\~КУпАП. Згідно виписки № 7727 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , [INFO] , з 03.08.2023 по 11.08.2023 перебувала у стаціонарі КНП «НЦМЛ ім. М. Галицького» з приводу лікування травм внаслідок ДТП (збиття автомобілем під час руху велосипедом 03.08.2023 по вул. А. Амосова). При цьому [PERSON] встановлено наступний діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій грудної клітини зліва, численні садна та гематоми верхніх та нижніх кінцівок (а.с.6). Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП була застрахована у ПрАТ СТ «Гарантія», проте у зв`язку ненаданням документів, підтверджуючих розмір заподіяних збитків внаслідок пошкодження велосипеду, у здійсненні страхового відшкодування [PERSON] страховим товариством було відмовлено, що підтверджується листом ПрТА СТ «Гарантія» від 04.03.2024 (а.с. 7). Приписи ч. 1 ст. 4 ЦПК України, зазначають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ця норма дублюється з приписами ч. 1 ст. 16 ЦК України. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі. Згідно із частиною першою статті 1167\~ЦК\~України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 23\~ЦК\~України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок по доведенню обставин заподіяння моральної шкоди та визначення розміру компенсації на її відшкодування покладається на позивача. За таких обставин суд, не сумніваючись у наявності перенесених [PERSON] внаслідок ДТП, яка відбулася з вини відповідача, моральних страждань, які полягали в переживанні негативних емоцій від пошкодження майна та ушкоджень здоров`я, тим не менш вважає розмір відшкодування цієї шкоди у 35 000 грн. завищеним. Судом встановлено причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача [PERSON] та завданою позивачці моральною шкодою, при цьому суд ураховує глибину фізичних та душевних страждань позивачки внаслідок пошкодження належного їй майна та ушкодження здоров`я, ступінь вини відповідача, та із застосуванням принципів розумності і справедливості доходить висновку про стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди 15000,00 грн., що буде достатньою та справедливою мірою сатисфакції порушених прав [PERSON] . Відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Виходячи з того, що вимоги позивачки задоволено судом частково - на 42,86 % (15 000 : 35 000 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачкою судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, тому з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути 519 грн. 12 коп. ( 1211,20 х 42,86 :100). На підставі наведеного,

Outcome: partial