Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1759 від 16.07.2020, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення заборгованості з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості у розмірі 44098,00 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 12.04.2024\~року на\~адресу роботодавця\~позивача ФОП\~ [PERSON] \~в якої\~він працює\~водієм було\~направлено вимогу\~виконавця у\~виконавчому провадженні\~№68084667\~щодо стягнення\~з позивача\~заборгованості.\~Після того\~Позивач звернувся\~до ДВС\~для врегулювання\~заборгованості,\~де отримав\~також копію\~виконавчого листа,\~тобто про\~існування виконавчого\~листа позивачу\~стало відомо\~після 12.04.2024\~року.Позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис не підлягає виконанню в зв`язку з тим, що приватний нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 16 липня 2020 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та не чинним. Позивач зазначає, що жодних претензій щодо наявності у нього будь-якої заборгованості та строків її погашення від відповідача він не отримував, а тому у відповідача були відсутні документи, які б свідчили про безспірність зазначеної заборгованості, таким чином виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом є протиправним і не може підлягати виконанню. Крім того позивач зазначає, що строк за який провадиться стягнення шість років, а саме 29.07.2014 року по 16.07.2020 року, тому вважає, що вимогу про стягнення коштів шляхом вчинення виконавчого напису пред`явлено зі спливом строку позовної давності. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24 вересня 2024 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Третя особа, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відзив на позов не подав, наявні умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», заборгованість за кредитним договором №1359/5317CLAPT від 16 вересня 2013 року. Як встановлено судом з виконавчого напису нотаріуса, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] , стягуються невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/ФК від 09 (дев?ятого) липня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24 (двадцять четвертого) липня 2018 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнесфінанс", відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1706/01 від 17 (сімнадцятого) червня 2015 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», на підставі договору факторингу №20140730-Г від 30 (тридцятого) липня 2014 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 1359/5317CLAPT від 16 (шістнадцятого) вересня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним «Платинум Банк» та [PERSON] . Запропоновано задовільнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», та стягнуто з [PERSON] за період з 29.07.2014 року по 16.07.2020 року суму у розмірі: 23052 (двадцять три тисячі п`ятдесят дві) грн 00 коп заборгованість за тілом кредиту, 5438 (п`ять тисяч чотириста тридцять вісім) грн 63 коп - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 15557 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн 37 коп - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 50 (п`ятдесят) грн 00 коп- плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 44098 (сорок чотири тисячі дев`яносто вісім) грн. 00 коп. Як встановлено судом із постанови про відкриття виконавчого провадження виконавче провадження №6478347 від 02.04.2021 відкрите на підставі Виконавчого напису № 1759 від 16.07.2020. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За загальними правилами статей 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14\~Закону України\~"Про\~нотаріат" та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Відповідно до положень статті 87\~Закону України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями статті 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). На підставі викладеного слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов"язання боржником. Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов"язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 закону України "Про нотаріат"). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п.1.1 Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з п.1.2 Глави перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3.1 Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. В свою чергу п. 3.5. Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно ж до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06*99 №1172, для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зазначений пункт Переліку було внесено до Постанови №1172 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11,2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Разом з тим, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині внесення п. 2 до Постанови №1172 щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин визнано незаконною та не чинною з дня її прийняття. Постанову залишено без змін згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акта суб"єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правова позиція Верховного суду України в справі за №6-887 цс17). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від «22» лютого 2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Зважаючи на наведене, та враховуючи ту обставину що на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним нормативним актом, і під час розгляду справи встановлена обставина наявності спору щодо наявності заборгованості за кредитним договором № 1359/5317CLAPT від 16 (шістнадцятого) вересня 2013 року, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved