Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

13.09.2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРРА ФІНАНС» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 95903822000 від 29.11.20241 року у розмірі 34635,76 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників до судового засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в своєму позові просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2\~ст. 191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (з Правилами) 95903822000 від 29.11.2021 року, підписавши цей договір, Відповідач погодилася з викладеними у Договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.my.ukrsibbank.com. Відповідно до п. 4 Договору Банк на підставі наданих Відповідачем відповідно до вимог законодавства України документів, відкриває Відповідачу та обслуговує на умовах Тарифного плану «Картка з лімітом «Картка Sуперпокупця 55%grace», розміщені на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку. Відповідно до Договору, Відповідач отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 22 500 (двадцять дві тисячі п?ятсот ) гривень. Частиною 3 передбачені умови обслуговування кредиту, Відповідач зобов?язалася повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 16-го числа щомісячно мінімальної суми поповнення карткового рахунку. Судом встановлено, що договором встановлена відповідальність Відповідача, так у разі прострочення сплати Відповідачем чергового платежу Позивач має право вимагати сплати Відповідачем комісії за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати платежу у розмірі до 500 грн. Судом встановлено, що 25 січня 2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» був укладений Договір факторингу N? 237, відповідно до якого АТ «УКРСИББАНК» передав (відступив), а ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] . Отже, новим кредитором за кредитним договором 95903822000 від 29.11.2021 виступає ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС». Згідно із ст. 512 ЦК України кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов Договору факторингу № 237 від 25.01.2023 р. (п.2.2.), до позивача перейшли права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед Кредитором, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в Реєстрі боржників. Таким чином, право вимоги кредитора за існуючою заборгованістю [PERSON] , що виникла в наслідок несплати ним боргу за кредитним договором №95903822000 від 29.11.2021 року, перейшли до позивача. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов?язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що всупереч умовам Договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов?язання. Судом встановлено, що станом на 12.08.2024 р. заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, комісії становить 34635,76 грн. з яких: -22096,50 грн. - заборгованість за основним боргом; -12539,26 грн. - заборгованість за відсотками; Статтями 525, 526 ЦК України, встановлено, що зобов?язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що АТ «УКРСИББАНК» свої зобов?язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Всупереч умов кредитного договору Відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов?язання, що підтверджується довідками розрахунку заборгованості по кредиту, процентам, що надані до позовної заяви. Таким чином, у порушення Договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Ст. 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов?язання за даним договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов?язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов?язання. Судом встановлено, що дату ухвалення рішення, відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов?язання, що є порушенням законних прав ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС». Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов?язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов?язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. У Постанові від 25.05.2021 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №554/4300/1бц, дійшов до висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2021 по справі №278/2177/15-ц про те, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. Згідно ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривні 00 копійок підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved