Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

15.11.2024 заявниця звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження згідно ст.317 ЦПК України, яку мотивує тим, що вона є матір`ю військовослужбовця [PERSON] , який був мобілізований 18.03.2024 року [INFO] . 21.03.2024 року він прийняв присягу у військовій частині [NUMBER] . Під час виконання бойового завдання у складі підрозділу [INFO] військової частини [NUMBER] 02.05.2024 близько 04:20 син [PERSON] отримав поранення, несумісні з життям, в результаті обстрілу зі стрілецької зброї підрозділами збройних сил російської федерації, під час переміщення особового складу на вогневу позицію «[INFO]» [INFO] військової частини [NUMBER] в районі населеного пункту Білогорівка, Сєвєродонецького району Луганської області. За фактом загибелі сина, солдата стрільця-снайпера [INFO], військової частини [NUMBER] , [PERSON] , складено акт про настання смерті від 2 травня 2024 року. Згідно з матеріалами службового розслідування, [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що солдат [PERSON] отримав поранення, несумісні з життям, неподалік населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області. Тіло загиблого військовослужбовця неможливо евакуювати у зв`язку з інтенсивним обстрілом зі сторони противника та штурмом позицій. Тому просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Суми Сумської області, місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , військовослужбовця Збройних Сил України, солдата стрільця-снайпера [INFO], військової частини [NUMBER] , який [INFO] загинув неподалік смт. Білогорівка, Сєвєродонецького району Луганської області, під час проходження військової служби, під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Луганської області. Це необхідно для отримання свідоцтва про смерть, оскільки від цього залежить виникнення її особистих та майнових прав, зокрема, щодо отримання одноразової грошової виплати після загибелі сина, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця та оформлення спадщини після його смерті. Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заявниця надала заяву, в якій зазначене вище підтримує та просить задовольнити . Представник заінтересованої особи Сумського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, відзиву на заяву не надано. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . (а.с. 10-17) Наказами за № № 124, 125 командира ВЧ [NUMBER] від 27.04.2024 та від 28.04.2024 року солдата [PERSON] зараховано до списків особового складу військової частини (а.с. 23-39, 48, 49.) 02.05.2024 року командиром [INFO] [PERSON] та командиром [INFO] [PERSON] складено рапорт про те, що група вступила у стрілковий бій із противником в районі н.п. Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, в результаті чого [PERSON] отримав поранення несумісні з життям, тіло, ймовірно цього солдата, знаходиться на непідконтрольній території, однак із-за поточної інтенсивності бойових дій евакуація тіла не проведена, у зв`язку із чим він вважається безвісті зниклим. (а.с. 40) Наказом № 129 від 02.05.2024 солдата [PERSON] вважати як безвісно відсутнім під час виконання бойових завдань в цей день, вибув та вилучений з складу сил та засобів. (а.с. 50). 04.05.2024 року складено командиром військової частини [NUMBER] Повідомлення про зниклого безвісті 02.05.2024 року солдата [PERSON] (а.с.20) Також командиром ВЧ, заступником командира та оперативним черговим з цього приводу складена Доповідь за фактом безвісті зниклого рід час виконання бойового завдання [PERSON] (а.с. 21-22) 05.05.2024 року наказом командира ВЧ № [NUMBER] призначено комісію для проведення спеціального розслідування за фактом зникнення безвісті солдата [PERSON] , яке продовжувалося. (а.с. 41-52,59-61) Відповідно до витягу із журналу бойових дій військової частини [NUMBER] від 21.05.2024 року стрілець-снайпер [INFO], військової частини [NUMBER] , [PERSON] дійсно 2 травня 2024 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Луганській області, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів неподалік населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області, о 04 год.20 хв. під час обстрілу вважається безвісті зниклим. (а.с. 18) У червні цього року було складено Акт проведення спеціального розслідування за фактом зникнення безвісті солдата [PERSON] , за яким 02.05.2024 року близько 04 год.20 хв. стрілець-снайпер [INFO], військової частини [NUMBER] , [PERSON] дійсно 2 травня 2024 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Луганській області, забезпеченні їх здійснення, знаходячись в районі ведення воєних (бойових) дій поблизу населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області та виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, вважається безвісті зниклим. (а.с.53-58) 27.10.2024 року за фактом загибелі солдата [PERSON] , стрільця-снайпера [INFO], військової частини [NUMBER] , складено Акт про настання смерті від 2 травня 2024 року. Згідно з матеріалами службового розслідування, [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що солдат [PERSON] отримав поранення, несумісні з життям, неподалік населеного пункту Білогорівка Сєвєродонецького району Луганської області. Тіло загиблого військовослужбовця неможливо евакуювати у зв`язку з інтенсивним обстрілом зі сторони противника та штурмом позицій. (а.с.19) До Відділу ДРАЦС у м. Суми із заявою про реєстрацію смерті [PERSON] , його мати-заявниця не зверталася. Згідно з частинами третьою - четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою;ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи державної реєстрації актів цивільного стану можуть видати свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З огляду на викладене, виходячи зі змісту статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України). Подібні висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22 (провадження № 61-7094св23), від 13 березня 2024 року у справі № 204/724/23 (провадження № 61-16728св23), від 22 травня 2024 року у справі № 337/2489/23 Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. У справі, що розглядається суд встановив, що разом із заявою про встановлення факту смерті заявник надав Акт проведення службового розслідування за фактом визнання зниклого [PERSON] безвісти відсутнім, складений комісією у червні 2024 року та Акт про настання смерті солдата [PERSON] , складений у жовтні 2024 року [PERSON] - командиром [INFO], військової частини [NUMBER] та [PERSON] -офіцером групи психологічного супроводу та відновлення [INFO], військової частини [NUMBER] , тобто два документи, де у першому комісійно за наслідками службового розслідування було визнано солдата [PERSON] таким, що є безвісті відсутнім, натомість у другому, складеного пізніше двома особами, зазначено про ті ж самі обставини, але зроблено висновок про настання смерті останнього. Однак, оцінивши належність доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може достовірно встановити смерть [PERSON] . Тому на даний час суд не вбачає підстав для задоволення поданої заяви. Слід звернути увагу на те, що як вказує заявниця, встановлення факту смерті сина, в тому числі, потрібно їй для отримання одноразової грошової виплати після його загибелі, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, а тому у такому випадку потрібно обов`язково залучати в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України.

Outcome: dismissed