Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що позивач володіє на праві постійного користування земельною ділянкою площею 0,2451 га., кадастровий номер 2610600000:15:005:0087, призначеною для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку. Власником даної ділянки є Коломийська міська рада Івано Франківської області. Відповідачка не є співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] , не є членом ОСББ «Палія 32», однак, тривалий час користується гаражем під № [NUMBER] , який знаходиться на території вказаної земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача. Даний гараж встановлено незаконно, без відповідних дозвільних, проектних документів, без виділення земельної ділянки і без оформлення будь-яких документів на право його встановлення і використання. Гараж металічний, встановлений без фундаменту. Вказаними діями відповідачки грубо порушується право співвласників ОСББ «Палія 32» на користування належною їм земельною ділянкою, зокрема, для влаштування дитячого майданчика та місць для паркування автомобілів співвласників вказаного будинку. Згідно із протоколом загальних зборів даного ОСББ від 03.07.2022 р. вирішено: облаштувати на земельній ділянці ОСББ дитячий майданчик та стоянку транспортних засобів жителів будинку; провести демонтаж 5-ти гаражів (одним із них є вказаний гараж відповідачки), які перешкоджають вказаному облаштуванню; попередити власників цих гаражів про добровільний демонтаж гаражів в строк до 1 року. Однак, на неодноразові усні зауваження і вимоги до відповідачки про знесення незаконно встановленого гаража № [NUMBER] вона не реагує. Згідно з протоколом загальних зборів цього ОСББ від 20.08.2023р. вирішено: провести демонтаж гаражів: № 3,5,6,7,9; попередити цих власників про добровільний демонтаж гаражів в строк до 10.12.2023р.; доручити правлінню даного ОСББ без додаткового погодження із загальними зборами надіслати власникам гаражів претензію. 27.11.2023 р. володільцям вказаних гаражів, зокрема, відповідачці, надіслано письмову претензію з вимогою демонтувати незаконно встановлений гараж під №3. Однак, ця претензія залишена без реагування. З даного приводу позивач також письмово звертався до Коломийської міської ради та до Коломийського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області з вимогами вжити заходів щодо відповідачки з метою усунення перешкод в користуванні вказаною земельною ділянкою шляхом демонтування незаконно встановлених гаражів, в тому числі гаражу № [NUMBER] . Однак, на ці звернення позивача отримано відповіді із вказаного органу місцевого самоврядування та правоохоронного органу з рекомендаціями звернутись з відповідним позовом. У зв`язку з цим представник позивача просити усунути перешкоди в користуванні позивачем зазначеною земельною ділянкою площею 0,2451 га., зобов?язавши відповідачку знести за її рахунок гараж № [NUMBER] , який знаходиться на вищевказаній земельній ділянці, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, 13.09.2024 року представник позивача, адвокат Потятинник Ю.Р. подав через підсистему «Електронний суд» заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, зазначивши, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок суду не повідомила, не звернулась із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч. 4\~ст.223 ЦПК України\~ у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).\~ Тому відповідно до положень ч. 4 ст.\~223\~ та ч.1 ст.280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.\~ Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не з`явився, про місце дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, однак подав до суду клопотання, в якому просив провести розгляд справи без його участі та задовольнити позовні вимоги. В зв`язку з неявкою в судове засідання позивача, його представника, відповідача, представника третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2\~ст.247 ЦПК України.\~ Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.\~ Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2609961782020 від 11.03.2020 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 208934076 від 14.05.2020 року, вказаному об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (позивачу) на праві користування належить земельна ділянка площею 0.2451 га., кадастровий номер 2610600000:15:005:0087, нормативна грошова оцінка 461\~843 грн. 16 коп., власником якої є Коломийська міська рада Івано-Франківської області (а. с. 11-16). Відповідно до протоколу загальних зборів ОСББ «Палія 32», проведених 03.07.2022 року (дата складання протоколу 04.07.2023 року), члени ОСББ вирішили: облаштувати на вказаній земельній ділянці дитячий майданчик та стоянку для транспортних засобів мешканців вказаного багатоквартирного будинку; протягом 1-го року провести демонтаж 5-ти гаражів (в тому числі і спірного гаражу, яким володіє відповідачка), що знаходяться на вказаній земельній ділянці, оскільки вони перешкоджають облаштуванню вказаних майданчику та стоянки (а.с.33, 34). Судом також встановлено, що відповідно до протоколу загальних зборів ОСББ «Палія 32», проведених 20.08.2023 року (дата складання протоколу 21.08.2023 року), члени ОСББ вирішили: провести демонтаж 5-ти гаражів (№ 3, 5, 6, 7, 9, володільцем одного з яких є відповідачка), оскільки вони перешкоджають облаштуванню дитячого майданчику та стоянки для транспортних засобів жителів даного будинку; попередити відповідачку про добровільний демонтаж її гаражу та надання їй терміну для здійснення цього демонтажу до 10.12.2023 року; доручити правлінню ОСББ «Палія 32» без додаткового погодження із загальними зборами надіслати відповідачці відповідну претензію про це (а.с.31, 32). 27.11.2023 року голова ОСББ «Палія 32» Плитчук Н. В. звернувся із претензією до відповідача, в якій просив до 10.12.2023 року демонтувати гараж № [NUMBER] , який знаходиться на вказаній земельній ділянці, оскільки у відповідачки відсутній дозвіл на встановлення такого гаражу та на користування земельною ділянкою. У разі невиконання цих вимог позивач вказав, що ініціюватиме вирішення даного питання в судовому порядку (а.с.27, 29). Частиною 2 статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, урегульовано Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». За визначенням термінів, наведеним у статті 1 зазначеного Закону, прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку (пункт 4); спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (пункт 6). Відповідно до приписів статті 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками (частина 1). Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку в силу закону, у зв`язку з чим, у разі створення ОСББ, від нього не вимагається визнання та доведення права на наведені об`єкти. При цьому багатоквартирні будинки та належні до них господарські будівлі, споруди і приміщення є нерозривно пов`язаними із земельними ділянками, на яких вони розміщені. Схожі за змістом правові висновки зроблено в постанові Верховного Суду від 18.09.2024 року у справі № 910/14564/23 Отже, у силу приписів пункту 6 статті 1 вказаного Закону, статті 382 ЦК України, статті 42 ЗК України виключне право на отримання у власність чи постійне користування земельної ділянки комунальної власності, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, належить співвласникам багатоквартирного будинку. Статтею 13 ЦК України встановлено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Отже, реалізація цивільних прав здійснюється особою до визначених меж, поки це не суперечить інтересам інших осіб і публічним інтересам. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ч.1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов?язки можуть виникати з рішення суду (частина п?ята статті 11 ЦК України). Згідно ст. 92 ч.1,2 Земельного Кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема : п. «д» співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування Статтею 212 Земельного кодексу України визначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними; приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки; повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Таким чином, судом встановлено, що на вказаній земельній ділянці, яка перебуває у користуванні позивача, розташований спірний гараж № [NUMBER] , яким фактично володіє та користується відповідачка без жодних на те правових підстав. Судом також встановлено, що спроби досудового врегулювання даного спору не дали свого результату, оскільки відповідачка навіть не надала відповідь на вище вказану претензію позивача. Враховуючи зазначені обставини та виходячи із вказаних норм права, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2 425 грн., що стверджується квитанцією про сплату № 8322-8356-5094-1746 від 18.03.2024 року (а. с. 7). Окрім того, позивачем понесені судові витрати за професійну\~правничу допомогу,\~вартість яких становить 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень. Так, відповідно до акту прийняття-передачі наданих послуг та отримання грошових коштів від 08.03.2024 року адвокат Потятинник Юрій Романович надав професійну правничу допомогу об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку № 32 в особі голови правління [PERSON] , а саме: -вивчення документів 500 грн. 1 год. часу; -консультації, формування правової позиції 500 грн. 2 год. часу; -складання позовної заяви та формування пакету документів в суд 4\~500 грн. 16 год. Загальна вартість вказаних послуг 5\~500 грн., а кількість витраченого часу 19 год. Вказаний акт підписано двома сторонами його укладання. Заперечення від відповідачки щодо розміру судових витрат до суду не надходили. Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі наведеного та ст. 15, 16, 20, 382 ЦК України, ст. 92, 152, 212 ЗК України,

Outcome: approved