Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У червні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача 143449,08 грн заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 28.09.2020 р. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 28.09.2020 р. відповідач підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, яка разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає між сторонами договір про надання банківських послуг. На підставі договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок в розмірі 70000,00 грн. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, має заборгованість за тілом кредиту станом на 09.05.2024 р. в сумі 143449,08 грн. Ухвалою суду від 05.07.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засіданні представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направив. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2020 р. [PERSON] підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за якою просив відкрити поточних рахунок та встановити ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та нижче наведених умов. Анкета-заява містить вичерпну інформацію щодо [PERSON] , а саме дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта [PERSON] , які скопійовані ним та надані до анкети в електронному вигляді. На підтвердження укладення договору та користування відповідачем коштами позивач також надав виписку про рух коштів по картці [NUMBER] за спірний період, довідку про наявність рахунку у відповідача від 26.06.2024 р., довідку про розмір встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системи МаsterСагd, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Відповідно до пунктів 5.3., 5.8.1. Розділу І Умов Клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими Клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами Банку через Мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. П.п. 2.1., 2.4., 2.5. пункту 2 розділу II Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку. Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Моnоbаnk» (далі - Договір). Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки. Надання і обслуговування кредиту обумовлено пунктом 5 Розділу II Умов. Встановлено, що банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, тоді як боржник свої зобов`язання порушив, кредитні кошти відповідачем не повернуто. Зазначене свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Схожого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, де зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв`язку з невиконання відповідачем вимог договору, у останнього утворилась заборгованість за тілом кредиту станом на 09.05.2024 р. в сумі 143449,08 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 143449,08 грн . Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved