Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

У березні 2024 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 49566,04 грн та судові витрати. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що 06 травня 2023 року відбулась ДТП, а саме водій [PERSON] , керуючи тз ЗАЗ, д.н.з. [NUMBER] , скоїла зіткнення з тз Ford, д.н.з. [NUMBER] , у результаті чого тз отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність тз Ford, д.н.з. [NUMBER] , застрахована за полісом добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних тз №bm344Га2п. Позивач стверджує, що відповідно до Європротоколу [PERSON] є винною у настанні ДТП. АТ «СК «АРКС» здійснила виплату у розмірі 69885,31 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача зареєстрована за полісом №ЕР213570396 в ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», остання відшкодувала ПрАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 20319,27 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 49566,04 грн. Таким чином, у відповідача, на думку позивача, виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 17.04.2024 до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування зазначає, що твердження позивача є хибними, оскільки 06 травня 2023 року відбулась ДТП за участю тз ЗАЗ 110307, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та тз Ford Kuga C520, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , у результаті якої тз отримали механічні пошкодження. Європротокол та схема ДТП заповнювались водієм автомобіля Ford Kuga C520 [PERSON] , остаточна редакція якого з відповідачем не погоджувалась. Відповідач ані в момент ДТП, ані в момент складення Європротоколу, ані після цього не визнавала себе винною у ДТП, тобто відсутні докази, якими встановлено винуватця ДТП. Крім того, третя особа ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатила страхове відшкодування на користь позивача у тому числі з урахуванням вини обох учасників ДТП. Обставини ДТП позивачем взагалі не описані ні у Європротоколі, ні у позовній заяві, відтак позивачем виплачено страхове відшкодування на підставі недостовірних даних і без дослідження дійсних обставин ДТП. Таким чином, представник відповідача стверджує, що наявна ситуація, коли позивач вважає доведеною вину відповідача у ДТП, а третя особа виплатила страхове відшкодування з урахуванням вини обох водіїв. Позивач наголошує, що ДТП сталась з вини відповідача, що підтверджується копією електронного Європротоколу, який взагалі не містить інформації про те, що один з водіїв визнав себе винним у ДТП, а обов`язок сплатити завдані збитки виникає лише у винної особи. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 квітня 2024 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що вина відповідача не встановлена належними доказами, відтак відсутній обов`язок відшкодовувати завдану шкоду. Відповідач у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки не є винуватцем ДТП. Представник позивача у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Також у судовому засіданні приведено до присяги та допитано свідків: [PERSON] та [PERSON] . Так, обидва повідомили, що відповідач є їх сусідкою по дачі та вони бачили подію ДТП. Зазначили, що відповідач не є винною у ДТП. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та їх безпосередньому дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07 липня 2022 року укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №bm344Га2п між АТ «СК «АРКС» та ТОВ «АП ІМПОРТ», предметом якого є у тому числі тз Ford, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до копії електронного Європротоколу від 06 травня 2023 року №D2FCB57BC8368, 1-й учасник ДТП, д.н.з. тз [NUMBER] , страхова компанія АТ «СК «АРКС», виклав обставини ДТП: під час стоянки/запинки; 2-й учасник ДТП, д.н.з. тз [NUMBER] , страхова компанія ПАТ «НАСК «ОРАНТА», виклав обставини ДТП: під час повороту праворуч. 10.05.2023 [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, зазначивши опис події: водій авто Славута [NUMBER] не впевнився в безпечності маневру і не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з його авто. Відповідно до копії платіжного доручення №974058 від 22 травня 2023 року, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» виплатило філії «ВІННЕР ФКН» ТОВ «ВІННЕР АВТОМОТІВ» 69885,31 грн страхового відшкодування. Згідно з копією платіжної інструкції №45775 від 12 вересня 2023 року, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило АТ «СК «АРКС» 20319,27 грн страхового відшкодування. Відповідно до копії відповіді ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 08 квітня 2024 року №09-02-17/ на адвокатський запит, згідно зі страховим актом №ОЦВ-Р-23-32-91061/1 НАСК «ОРАНТА» 12 вересня 2023 року здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 20319,27 грн (50153,93 грн/2 (обопільна вина) - 2500,00 грн (франшиза) - 2257,70 грн) на рахунок АТ «СК «АРКС». 13.10.2023 вих. №0005757/ІНС АТ «СК «АРКС» звернулось із претензією до [PERSON] про відшкодування франшизи в порядку регресу у розмірі 49566,04 грн. Так, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Таким чином, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, саме винна у ДТП особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. За ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини [PERSON] у вчиненні ДТП 06 травня 2023 року. Крім того, з наданого представником позивача копії електронного Європротоколу не вбачається, хто саме з водіїв винен у спричиненні ДТП. Додатково необхідно звернути увагу, що навіть у копії електронного Європротоколу учасники ДТП по різному виклали обставини ДТП. Оскільки належними та допустимими доказами не доведено факт вчинення відповідачем [PERSON] ДТП 06 травня 2023 року, відтак відсутні підстави для покладення обов`язку саме на відповідача сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Окремо необхідно звернути увагу, ч.ч.1, 2 ст.100 ЦПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Відповідач долучає DVD-диск, який містить відеозаписи (електронні документи у цифровій формі), які не засвідчено електронним цифровим підписом, відтак останні не можуть вважатись допустимими доказами з точки зору положень ст.100 ЦПК України. На підставі викладеного, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed