Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

\~ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.09.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , укладено кредитний договір № 0522-6800, відповідно до умов якого, остання отримала кредит у розмірі 10\~000 грн., для особистих потреб, зі сплатою за користування кредитом 2 % в день. 28.10.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 02/10/2021 про відступлення права вимоги за кредитними договорами. 09.11.2021 року між ТОВ ««Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було підписано реєстр боржників № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відступив на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 0522-6800 від 28.10.2020, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ Укр Кредит Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Також, позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 27 200 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 10\~000 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 17\~200 грн. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0522-6800 від 28.10.2020 у розмірі 27\~200 грн.; витрати по сплаті судового збору, а також витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді від 24.10.2024 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судові засідання призначені на 24.10.2024 та 19.11.2024 не з`явлася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток поштою та смс-повідомлень, які останній отримувала, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться довідки, відповідно до яких вбачається, що [PERSON] була повідомлена про розгляд вказаної справи. Відповідач причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не направляла, своїм правом на написання відзиву не скористалася. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст.\~223,\~247,\~280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави. Судом встановлено, що 08.09.2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , укладено кредитний договір № 0522-6800, відповідно до умов якого, остання отримала кредит у розмірі 10\~000 грн., для особистих потреб, зі сплатою за користування кредитом 2 % в день. 28.10.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 02/10/2021 про відступлення права вимоги за кредитними договорами. 09.11.2021 року між ТОВ ««Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було підписано реєстр боржників № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відступив на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 0522-6800 від 28.10.2020, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні ТОВ Укр Кредит Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. У зв`язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 27 200 грн., яка складається з: заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 10\~000 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 17\~200 грн. Зі змісту ст.ст.\~626,638 ЦК України, слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Законом України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до частини першої\~статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом\~статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. ст.\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, дослідивши надані докази в їх сукупності, беручи до уваги вище вказане, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем було долучено: копію договору № 15-02/2024 про надання правової допомоги від 15.02.2024, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію платіжної інструкції № 422780443 від 10.06.2024; заявку на надання юридичної допомоги № 34 від 27.05.2024; витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 03.06.2024. Позивач просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 9000 грн. Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial