Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

23 серпня 2024 року представник позивача [PERSON] звернувся через систему «Електронний суд» до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. Подана позовна заява обґрунтована тим, що 20.01.2015 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача було змінено на [PERSON] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різноманітними поглядами на життя та відсутністю взаємопорозуміння, втратою почуття кохання та поваги один до одного. На сьогоднішній день сім`я розпалася та відновити подружні стосунки неможливо, сторони не проживають разом та спільного господарства не ведуть. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2024, цивільну справу №203/4253/24, провадження №2/0203/1674/2024, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 26.08.2024 року. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 27 серпня 2024 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від Міністерства соціальної політики України витребувано інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно [PERSON] , [INFO] , на виконання якої 30 вересня 2024 року листом Міністерства соціальної політики України за вих. № 22277/0/2-24/3 від 26 вересня 2024 року повідомлено, що станом на 25 вересня 2024 року інформація стосовно запитуваної особи відсутня в ЄІБД ВПО. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, яку визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Подальший виклик відповідача вирішено здійснювати через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Позивач у судове засідання не з`явився, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, був повідомлений про день та час слухання справи належним чином. 22.11.2024 від представника позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення на веб-сайті Кіровського районного суду м.Дніпропетровська на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті\~223, статті\~280 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК). 25.11.2024 у судовому засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За правилами, встановленими частиною 1 статті 21 Сімейного кодексу України , шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Таким чином, у розумінні норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, у якому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу\~це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі\~статтею 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими\~статтею 112 Сімейного кодексу України , суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.01.2015. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №33, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.01.2015). Від даного шлюбу у подружжя є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народженні серії [NUMBER] від 18.11.2016, актовий запис №4034. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, не мають наміру поновлювати відносини, сім`я носить виключно формальний характер. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не встановлено. Підстав для надання сторонам строку для примирення судом також не встановлено. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved