Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

03.05.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулось до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 46503,89 грн. Позов обґрунтовує тим, що 12.02.2018 року АТ «Альфа-Банк» та відповідач шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн. Процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа\~банк» прийняв\~пропозицію відповідача\~на укладення\~угоди про\~обслуговування кредитної\~картки та\~відкриття відновлювальної\~кредитної лінії,\~яка є\~невід?ємною частиною\~договору про\~банківське обслуговування\~фізичних осіб\~в АТ\~«Альфа-Банк». Тобто відповідач\~погодився на\~приєднання до\~публічної пропозиції,\~підтвердив акцептування\~публічної пропозиції\~на укладення\~зазначеного договору\~і приєднання\~до умов\~договору,\~погодився з\~усіма умовами\~обраної програми\~кредитування в\~редакції,\~що діяла\~на час\~його підписання. Паспорт споживчого\~кредиту надавався\~для ознайомлення\~відповідачу та\~він погодився\~з ним,\~підписуючи угоду.\~Вказаний документ\~на момент\~отримання відповідачем\~кредитних коштів\~містив умови,\~зокрема й\~щодо сплати\~процентів за\~користування кредитними\~коштами зазначеному\~в цьому\~документі,\~що додані\~до позовної\~заяви розмірах\~і порядках нарахування. Взяті на себе зобов?язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача. Станом на 20.12.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 46503,89 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, який додається до позовної заяви. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №4, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 12.02.2018 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та\~відповідачем. Згідно з\~розрахунком заборгованості\~за відповідачем\~станом на\~20.12.2021\~року обліковується\~заборгованість в\~розмірі 46503,89\~грн. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03.05.2024 року відкрито провадження та вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 03.06.2024\~року від\~відповідача надійшов\~відзив,\~в обґрунтуванні\~якого вказував,\~що позивачем не додано до позовної заяви переліку договорів, за якими відступлено права за договором, за підписом обох сторін договору, ані доказів оплати ціни вимоги, ані акту приймання-передачі реєстру боржників, який повинен бути також за підписом двох сторін, у зв?язку з чим, посилаючись на вимоги ст. 73, 78 ЦІК України додаток до договору. Договір факторингу від 20.12.2021 року підписаний тільки позивачем, не може вважатись допустимим доказом передачі права вимоги до відповідача від АТ "Альфа-Банк" до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС». Згідно із ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20). 03.06.2024 року відповідач подав заяву про застосування позовної давності про кредитному договору, а також надав посвідчення учасника бойових дій, яким підтверджує звільнення від сплати судового збору. 28.06.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в обгрунутування якого вказував, щодо тверджень відповідача про неправомірність доказів укладення кредитного договору заперечує. Виписка по рахунку клієнта є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта, так як є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. А тому може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: від 30.11.2022 №214/6975/15-ц; від 25.11.2022 №1512/2-214/11; від 21.09.2022 №381/1647/21; від 01.08.2022 № 369/11694/15-ц; від 06.07.2022 № 128/2269/20; від 01.06.2022 № 172/35/16-ц; від 31.05.2022 № 194/329/15-ц; від 25.05.2022 № 219/7527/16; від 25.05.2022 № 645/59/16-ц; від 20.05.2022 № 336/4796/18; від 09.02.2022 №161/5648/20; від 02.02:2022 №205/7751/16-ц. Відповідач виконував платежі по кредитному договору. Враховуючи правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 квітня 2018 року по справа № 347/12292/16-ц, в якій зазначено, що не оспорювання кредитного договору, часткове його виконання відповідно до ст. 204 ЦК України свідчить про правомірність цього правочину. На спростування сумніві відповідача щодо укладення договору факторингу №4, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», надає до суду наступні документи: акт приймання-передачі реєстрі боржників, копію платіжного доручення №34291. Позивач надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутність його представника. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, яка згідно\~ст. 549 ЦК України\~є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. 12.02.2018 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн. Процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа\~банк» прийняв\~пропозицію відповідача\~на укладення\~угоди про\~обслуговування кредитної\~картки та\~відкриття відновлювальної\~кредитної лінії,\~яка є\~невід?ємною частиною\~договору про\~банківське обслуговування\~фізичних осіб\~в АТ\~«Альфа-Банк». Тобто відповідач\~погодився на\~приєднання до\~публічної пропозиції,\~підтвердив акцептування\~публічної пропозиції\~на укладення\~зазначеного договору\~і приєднання\~до умов\~договору,\~погодився з\~усіма умовами\~обраної програми\~кредитування в\~редакції,\~що діяла\~на час\~його підписання. Паспорт споживчого\~кредиту надавався\~для ознайомлення\~відповідачу та\~він погодився\~з ним,\~підписуючи угоду.\~Вказаний документ\~на момент\~отримання відповідачем\~кредитних коштів\~містив умови,\~зокрема й\~щодо сплати\~процентів за\~користування кредитними\~коштами зазначеному\~в цьому\~документі,\~що додані\~до позовної\~заяви розмірах\~і порядках нарахування. Взяті на себе зобов?язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача. Станом на 20.12.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 46503,89 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, який додається до позовної заяви. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 12.02.2018 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та\~відповідачем. Згідно з\~розрахунком заборгованості\~за відповідачем\~станом на\~20.12.2021\~року обліковується\~заборгованість в\~розмірі 46503,89\~грн. Правовідносини між сторонами у справі, ґрунтуються на положеннях кредитного договору та регламентуються наступними правовими нормами. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Частина 2 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.1, ч. 2 ст. 598 ЦК України). Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства ст. 530 ЦК України. За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав, у тому числі не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Отже, суд приходить до висновку про винесення рішення та задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 46503,89 грн. Щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає таке. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За загальним правилом згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, зазначеними нормами закону початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. У зв`язку з цим початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусово-судовому порядку. У заяві відповідач просить застосувати строк позовної давності. Даючи оцінку доводам відповідача в цій частині суд виходить з наступного. Згідно п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який є чинним з 02.04.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який є чинним з 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. З 12.03.2020 на усій території України був встановлений карантин, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Виходячи із приписів п. 12, 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, строки позовної давності продовжені на період дії карантину та воєнного стану. Таким чином, на час подання до суду позову за позовними вимогами позовна давність не сплинула. У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7100,00 грн. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 2,3 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні такі докази: копія договору № 05/10-23 про надання юридичних послуг від 05.10.2023, укладений між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в особі директора [PERSON] та адвоката Макєєва В.М.; копія акту № 1 приймання-передачі виконаних робіт від 07.03.2024, а саме: надання первинної консультації замовнику у справі, тривалістю 1 година на суму 1000,00 грн.; правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного суду та Європейського суду з прав людини, тривалістю 3 години на суму 3000,00 грн.; підготовка та подання позовної заяви, тривалістю 3,1 години на суму 3100,00 грн.; копію платіжної інструкції № 1141 від 07.03.2024 про оплату ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» правничої допомоги на рахунок адвоката Макєєва В.М. на суму 7100 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось. Вивчивши надані ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» докази понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що вони у повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу розміром 7100,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідач надав до суду посвідчення серії [NUMBER] учасника бойових дій, і тому згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI від\~сплати судового збору\~під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються\~ учасники бойових дій, постраждалі\~ учасники\~Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. На підставі ст. 280, 526, 527, 530, 549, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved