Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В серпні 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 19 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №28766-01/2024. За яким ТОВ «Факторинг Партнерс» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 12000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 120 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,50% в день. ТОВ «Аванс Кредит» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 12000 гривень. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг у розмірі 45500 гривень. 29 травня 2024 року ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Аванс Кредит» уклали договір факторингу №29052024. За умовами якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №28766-01/2024 від 19 січня 2024 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «Факторинг Партнерс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 45550 гривень, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 12000 гривень та заборгованості за відсотками, нарахованими станом на дату відступлення права вимоги, у розмірі 33500 гривень. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] в позовній заяві вказала, що просить розглянути цивільну справу за відсутності представника позивача. Відповідач частково визнав пред`явлений позов, не погодившись з розміром відсотків за користування кредитними коштами. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 19 січня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» уклав з [PERSON] договір про надання фінансового кредиту №28766-01/2024. За умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 12000 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 120 днів, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,50% в день (а.с.6-12). ТОВ «Аванс Кредит» виконав своє грошове зобов`язання та [PERSON] грошові кошти у розмірі 12000 гривень. Вказана обставина підтверджується довідкою вих. №3466_240704145141 від 04 липня 2024 року, виданою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.20). [PERSON] не виконував свої зобов`язання за договором договір про надання фінансового кредиту. Тому у нього виникла за основною сумою боргу у розмірі 12000 гривень та заборгованість за відсотками у розмірі 33500 гривень. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 45500 гривень (а.с.22-25). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання», гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», гл.73 «Факторинг» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч.3,\~ч.6\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з\~вимогами ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст.1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно з ч.1 ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що договір про надання фінансового кредиту №28766-01/2024 від 19 січня 2024 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора W1563. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Аванс Кредит» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч вимогам ч.1 ст.81\~ЦПК України [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконав грошові зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №28766-01/2024. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту. За змістом п.1.2 договору про надання фінансового кредиту №28766-01/2024 кредит надається строком на 120 днів, дата погашення кредиту 17 травня 2024 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] були укладені додаткові угоди про зміну строку кредитування. Вказана обставина свідчить про те, що в період з 19 січня 2024 року по 17 травня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» мало право нараховувати проценти за користування кредитними коштами у розмірі 2,50% в день. В подальшому, тобто після 17 травня 2024 року, відсутні правові підстави для нарахування відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,50% в день, тобто в розмірі, визначеному договором про надання фінансового кредиту №28766-01/2024. Зазначене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеноюу постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18), відповідно до якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, у [PERSON] виник борг по поверненню кредиту в розмірі 12000 гривень та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 4500 гривень. Загальний розмір боргу становить 16500 гривень. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.22-25). 29 травня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» уклав з ТОВ «Факторинг Партнерс» договір факторингу №29052024. За умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» передав, а ТОВ «Факторинг Партнерс» зобов`язався прийняти та оплатити права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли на підставі договорів про надання фінансового кредиту, укладеними з ТОВ «Аванс Кредит» (а.с.27-30). ТОВ «Аванс Кредит» передав ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту №28766-01/2024 від 19 січня 2024 року. Дана обставина підтверджується Витягом з додатку №1 до договору факторингу №29052024 від 29 травня 2024 року Реєстр боржників (а.с.34). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 16500 гривень. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції від 29 липня 2024 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Факторинг Партнерс» сплатив судовий збір у розмірі 3028 гривень. Позов ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволений частково, а саме 36,26% (16500 / 45500 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1097 гривень 95 копійок (3028 / 100% ? 36,26%). Встановлено, що згідно договору про надання правової допомоги №15-02/2024 від 15 лютого 2024 року, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «Лігал Ассістанс» (а.с.41-42), заявки про надання юридичної допомоги №143 від 01 липня 2024 року (а.с.44), акту про надання юридичної допомоги №1 від 08 липня 2024 року (а.с.45) загальна вартість витрат на правову допомогу, які поніс ТОВ «Факторинг Партнерс» становить 13000 гривень. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4713 гривень 80 копійок (13000 / 100% ? 36,26%). На підставі викладеного та

Outcome: partial