Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитними договорами в розмірі 247774,45 грн. В обґрунтування позову вказав, що\~\~ [PERSON] за кредитним договором було отримано грошові кошти, які останній не повертає. Відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість по договору не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою суду від 11.09.2024 року відкрито провадження по справі. Представник позивача до суду не з`явився, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач\~\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 08.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8328457. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно комунікаційній системі Товариства. 29.01.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу №29012024 у відповідності до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 від 29.01.2024 року до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 27370 грн., з яких 7\~000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 19040 грн. сума заборгованості за відсотками, 1330 грн. заборгованість за комісією. 07.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №100750513. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно комунікаційній системі Товариства. 29.01.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено договір факторингу №29012024 у відповідності до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 29.01.2024 року до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 року , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 47994,6 грн., з яких 12300 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 34833,6 грн. сума заборгованості за відсотками, 861 грн. заборгованість за комісією. 09.09.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №990421. 30.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №30052024 у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників від 30.05.2024 року до договору факторингу №30052024 від 30.05.2024 року , ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 81696 грн., з яких: 12\~000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 69696 грн. сума заборгованості за відсотками. 08.09.2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики №6121679. 11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №11-01/2024 у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників вказаним у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 11.01.2024 року до договору факторингу «11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 24424,75 грн., з яких: 8500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15924, 75 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, па умови, які с обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом: якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї оферти, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомого інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважаться укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір с укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: "Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом." Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Згідно умов Договору позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останні не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено\~ст. 610 ЦК України. Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч.1\~ст. 625 ЦК України\~вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказані позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідачем порушено умови договору та не повернуто отримані кредитні кошти. Також судом встановлено, що\~\~09.09.2023 року [PERSON] уклав із ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики №4644928 в межах якого відповідачу був наданий кредит у гривні, а відповідач зобов`язувався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. 14.06.2021 року між ТОВ «1 ФК «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №4644928 від 09.09.2023, укладеним між ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 28637,5 грн., з яких: 7900 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 20737, 5 грн. сума заборгованості за відсотками. 07.09.2023 року [PERSON] уклав із ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики №76495272 в межах якого відповідачу був наданий кредит у гривні, а відповідач зобов`язувався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. 14.06.2021 року між ТОВ «1 ФК «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №76495272 від 07.09.2023, укладеним між ТОВ «ФК «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників №20 від 20.03.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 37651,6 грн., з яких: 10531,6 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 27120 грн. сума заборгованості за відсотками. \~ \~ \~ \~Вказані позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Положеннями ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 1005/7136/2012 зазначено, що «тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13». Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16, договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17). При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі №911/3185/20). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. На підставі викладеного суд вважає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не довело переходу до нього прав вимоги за договором факторингу від 14 червня 2021 року до відповідача\~за договором позики №4644928 від 09.09. 2023 року та договором позики №76495272 від 07.09.2023 року,\~який був укладений з ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором відсутні, оскільки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не мало права на відступлення права вимоги, яким воно не володіло. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial