Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовував тим, що з 19 липня 2014 року він перебуває з [PERSON] у шлюбі, в якому народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також зазначав, що на даний час він та відповідач проживають окремо. 2 червня 2022 року він та [PERSON] уклали договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей. У пункті 1.3. договору сторони погодили, що місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання батька [PERSON] на [ADDRESS] . Позивач зазначав, що діти проживають з ним та перебувають на його утриманні. Посилаючись на зазначене, а також на те, що малолітній син [PERSON] є дитиною з інвалідністю, а тому потребує додаткових витрат, [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50%\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 липня 2024 року, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 липня 2024\~року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів передано за підсудністю до Рокитнянського районного суду Київської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 5 вересня 2024 року дану справу розподілено Смик М.М. як судді-доповідачу. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 10 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. На виконання вимог ухвали від 10 вересня 2024 року позивач 23 вересня 2024 року направив до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій усунув вказані недоліки позовної заяви. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 25 вересня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У жовтні 2024 року [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому зазначала наступне. Так, з 19 липня 2014 року вона перебувала з [PERSON] у шлюбі, який рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 9 червня 2022 року розірвано. У\~цьому шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу у них з позивачем склалися ще більш неприязні стосунки. Додатковим рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від\~12\~липня 2022 року вирішено відновити [PERSON] її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Також вказувала на те, що твердження позивача стосовно того, що позивач самостійно забезпечує дітей всім необхідним не відповідають дійсним обставинам, оскільки вона перераховувала позивачу кошти на утримання дітей, а також купувала самостійно одяг та іграшки, що підтверджується доказами, які долучені до відзиву, а, відтак вона постійно приймає участь в утриманні дітей. Крім того,\~статтею 141\~СК України\~ передбачено,\~що мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. З урахуванням зазначеної норми права, [PERSON] вважає, що позивач, як батько дітей, повинен також виділяти грошові кошти для задоволення їх потреб та підготовки до дорослого життя і приймати активну участь у їх житті. Посилаючись на зазначене, [PERSON] просила позов [PERSON] задовольнити частково, а саме стягнути з неї на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Також додатково зазначив, що син [PERSON] є дитиною з інвалідністю; наявність у сина захворювання та потреба у лікуванні підтверджується заключенням спеціаліста Київської дитячої клінічної лікарні № 1 від 7 червня 2017 року, відповідно до якого дитина має численні вроджені вади розвитку. Посилаючись на те, що на його утриманні перебуває двоє дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, [PERSON] просив стягнути з відповідача на його користь аліменти саме у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50%\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] у судовому засіданні просила позов задовольнити частково та стягнути з неї на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник [PERSON] адвокат Тарнавський В.Б. у судовому засіданні зазначав про те, що [PERSON] з 12 лютого 2022 року є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] по теперішній час, що підтверджується відповідною довідкою, яка міститься в матеріалах справи. Станом на день подання відповідної заяви, [PERSON] отримує стабільне грошове забезпечення, розмір якого становить трохи більше двадцяти п`яти тисяч гривень, що підтверджується копією довідки №1551/587 від\~8\~листопада 2024 року. Також вказував\~на те,\~що частиною\~2\~статті 182\~СК України\~передбачено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зазначені норми, у сукупності, а також позитивну та дбайливу поведінку відповідача по відношенню до своїх дітей, яка проводить час з ними, забезпечує їх перебування у себе власним коштом, купує їм речі, подарунку, відвідує екскурсії, цікавиться їх життям та намагається присвячувати їм вільний від військової служби, представник [PERSON] адвокат Тарнавський В.Б. просив позов задовольнити частково. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 19 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 9 червня 2022 року розірвано. У цьому шлюбі народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Додатковим рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від\~12\~липня 2022 року ухвалено змінити [PERSON] прізвище на її дошлюбне « [PERSON] ». 2 червня 2022 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського нотаріального округу в Київській області Соколюк О.В. та зареєстрований за № 326. Відповідно до пункту 1.3. договору сторони погодили, що місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання батька [PERSON] на [ADDRESS] . [PERSON] перебуває на обліку в Рокитнянському відділі управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації та одержує згідно Закону України державну допомогу особам з інвалідністю на дитину-інваліда [PERSON] , [INFO] , з 4 квітня 2023 року до 8 травня 2035 року, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області Білоцерківської районної військової адміністрації в Київської області від 3 травня 2023 року № 223. [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз при народженні хромосомна патологія, що підтверджується консультативним висновком лікаря-генетика для дітей НДСЛ «Охматдит» від 6 вересня 2023 року. З довідки Рокитнянської селищної ради від 26 червня 2024 року № 187 встановлено, що [PERSON] проживає на [ADDRESS] та має склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . У цій же довідці зазначено, що діти перебувають на утриманні [PERSON] . З копії довідки Міністерства оборони України військова частина [NUMBER] від\~13\~червня 2024 року № 449 вбачається, що [PERSON] є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] з 12 жовтня 2022 року по теперішній час. Суд, надав належну оцінку зібраним у справі доказам, в тому числі, доказам, які відповідач додала до відзиву. Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частин першої та другої статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частинами другою, третьою статті 181 СК України встановлено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України). Водночас, як передбачено частиною другою статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум з 1 січня 2024 року для дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»). Згідно з частинами першою-третьою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до частини п`ятої статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Судом достовірно встановлено і це не заперечував відповідач у справі, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з батьком [PERSON] . При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей, потреби дітей, а також те, що діти перебуває на утриманні батька, оскільки вони разом з ним проживають, відповідач є особою працездатного віку, а також те, що відповідач зобов`язана утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя та відсутність доказів того, що вона не має можливості чи не здатна допомагати дітям. Статтею 185\~СК України\~передбачено,\~що той\~з батьків,\~з кого\~присуджено стягнення\~аліментів на\~дитину,\~а також\~той з\~батьків,\~до кого\~вимога про\~стягнення аліментів\~не була\~подана,\~зобов`язані\~брати участь\~у додаткових\~витратах на\~дитину,\~що викликані\~особливими обставинами\~(розвитком\~здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо). Розмір\~участі одного\~з батьків\~у додаткових\~витратах на\~дитину в\~разі спору\~визначається за\~рішенням суду,\~з урахуванням\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач посилався на те, що на його утриманні перебуває двоє дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, а, відтак, така дитина потребує додаткових витрат, тому просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50%\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 липня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття Разом з цим необхідно зазначити, що позивач належними і допустимими доказами не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, зокрема, щодо несення ним додаткових витрат на утримання дитини; не надав позивач суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти саме в розмірі 1/2 частки її заробітку. У зв`язку з викладеним, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх часткове задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки доходу відповідача. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною шостою статті 141 ЦПК України, судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial