Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, мотивуючи свої позовні вимоги таким. Позивач перебувала у шлюбі з відповідачем в період з 11.04.2006 до 23.01.2014, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.01.20214 розірвано. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач до досягнення донькою повноліття сплачував аліменти на її утримання. На даний час донька досягла повноліття та\~є студенткою\~другого курсу\~навчання Міжнародного гуманітарного університету міста Одеси денної форми навчання. На навчання доньки витрачаються значні кошти, донька власних джерел доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що оскільки відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, має у власності автомобіль, будинок, земельну ділянку, веде особисте селянське господарство, не виплачує платежі за іншими виконавчими документами, інших дітей немає, то може надавати грошову допомогу на утримання доньки. Відтак, позивач просить: стягувати з [PERSON] на користь позивача на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6500 грн 00 коп. до досягнення донькою 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16.07.2024 у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 11.09.2024 у справі закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але у заяві, поданій до суду 30.10.2024, просить позов задоволити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання 14.11.2024 не з`явився, але 08.10.2024 надав на адресу суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності. Крім того, у заяві зазначив про часткове визнання позову не заперечує щодо стягнення з нього коштів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн 00 коп. У відзиві, поданому до суду 10.09.2024 представник відповідача адвокат Ярош В.Ю. просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування позову зазначає таке. Обов`язок надавати допомогу повнолітнім дітям може бути покладено на батьків, які можуть таку допомогу надавати, тобто в залежності від їх майнового стану та їх доходів. Позивачка на доведення того, що відповідач має можливість надавати допомогу, вказує про його працездатність, задовільний стан здоров`я, наявність у нього автомобіля, будинку, зазначає про обробіток ним земельної ділянки та ведення особистого селянського господарства. Проте, жодних доказів існування таких обставин, незважаючи на покладання такого на неї процесуальним законом, вона не надає. При цьому, такі її заяви і не відповідають дійсності, оскільки відповідач має хронічне захворювання, не має ні земельної ділянки, ні будинку, ні автомобіля, ні доходів. Окрім того, відповідач має на утриманні сина [PERSON] , 2019 року народження. Таким чином, зазначені обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, унеможливлюють їх призначення у розмірі 6 500 грн 00 коп. на утримання доньки [PERSON] (а.п. 38-39). У письмовому поясненні від 13.11.2024 представник відповідача адвокат Ярош В.Ю. зазначив, що оскільки обов`язок надавати допомогу повнолітнім дітям може бути покладено на батьків, які можуть таку допомогу надавати, а жодних доказів відповідного майнового стану відповідача позивач не надала, зокрема і того, про що вказано нею в позові, то у задоволенні такого слід відмовити повністю (а.п. 87-88). У відповіді на відзив від 24.09.2024 [PERSON] зазначає, що відповідач працює у фермерському господарстві свого батька як і більшість родичів без юридичного оформлення праці. Погоджується з тим, що відповідач хворіє, однак, вказує, що це є наслідком вживання алкоголю. Звертає увагу суду на те, що відповідач таки має у користуванні більше п`яти років автомобіль «Фольксваген», а також у телефонній розмові з донькою три місяці тому обіцяв їй надавати матеріальну допомогу (а.п. 57). Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законам або договором. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.06.2006 (а. п. 3). Згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду № 686/20560/13-ц від 23.01.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішення набрало законної сили 18.02.2014 (а.п. 4). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 24.04.2020 позивач змінила своє прізвище із [PERSON] на [PERSON] (а.п. 9). Згідно з довідкою № 1019/11 від 16.11.2023 Міжнародного гуманітарного університету [PERSON] є здобувачкою 1 курсу факультету права та економіки Міжнародного гуманітарного університету, 10.08.2023 зарахована на перший курс (а.п. 5). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 11.07.2024 [PERSON] проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] та братом [PERSON] (а.п. 13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.2019 року [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] (а.п. 40). Згідно з випискою № 955 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] у період з 14.03.2024 по 19.03.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Хмельницька інфекційна лікарня» та має хронічні захворювання (а.п. 41). Згідно з довідкою виконавчого комітету Чорноострівської селищної ради № 556 від 30.08.2024 [PERSON] згідно з актом обстеження № 64 від 28.08.2024 проживає без реєстрації в [ADDRESS] разом з цивільною дружиною [PERSON] та сином [PERSON] (а.п. 42). Згідно з довідкою виконавчого комітету Чорноострівської селищної ради № 157 від 14.08.2024 за [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , житловий будинок та земельна ділянка не значиться (а.п. 42). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 02.09.2024 відносно [PERSON] за період з 1 кварталу по 2 квартал 2024 інформація щодо джерел/сум нарахованого доходу відсутня (а.п. 43). Відповідно до інформації ТСЦ МВС № 6841 від 30.08.2024 № 31/22/1/Т-296 згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів єдиної інформаційної системи МВС інформація стосовно транспортних засобів [PERSON] відсутня (а.п. 43). Свідок [PERSON] у судовому засіданні 08.10.2024 повідомив, що проживає з позивачем цивільним шлюбом. Вони з позивачкою утримують [PERSON] , в той час як рідний батько не бере участі в матеріальному забезпеченні доньки. Крім того, 06.11.2024 позивач направила на адресу суду копію довідки Міжнародного гуманітарного\~університету від 29.10.2024 № 1248/10, копії платіжних інструкцій на 4 аркушах, докази направлення вказаних документів відповідачу. 14.11.2024 представником відповідача адвокатом Ярошем В.Ю. направлено до суду пояснення, у якому він звертає увагу суду на те, що позивачем вищевказані докази подані із пропущенням строку та без клопотання про його поновлення, а тому не можуть бути долучені до матеріалів справи (а.п. 80-86 ). Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5 ст. 83 ЦПК України сторони та\~інші учасники\~справи подають\~докази у\~справі безпосередньо\~до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ\~не може\~бути поданий\~у встановлений\~законом строк\~з об`єктивних\~причин,\~учасник справи\~повинен про\~це письмово\~повідомити суд\~та зазначити:\~доказ,\~який не\~може бути\~подано;\~причини,\~з яких\~доказ не\~може бути\~подано у\~зазначений строк;\~докази,\~які підтверджують,\~що особа\~здійснила всі\~залежні від\~неї дії,\~спрямовані на\~отримання вказаного\~доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Таким чином, оскільки 06.11.2024 позивачем подано до суду докази (копію довідки Міжнародного гуманітарного\~університету від 29.10.2024 № 1248/10, копії платіжних інструкцій на 4 арк.) без обґрунтування неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї, без клопотання про поновлення строку для подання доказів, то суд відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України не приймає їх до розгляду. Згідно зі\~статтею 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на повнолітню доньку, оскільки вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а відповідач може таку матеріальну допомогу надавати. Повнолітня [PERSON] навчається, не працює, перебуває на повному утриманні позивача. Суд, при визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дочки: не працює, перебуває на утриманні позивачки, відомостей про стан здоров`я сторонами не надано; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів: відповідач офіційно не працевлаштований, доходів не отримує, відповідно до наданих ним медичних документів має хронічне захворювання; на підтвердження того, що відповідач працює у фермерському господарстві свого батька без юридичного оформлення праці позивач не надала жодних доказів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина у відповідача перебуває на утриманні малолітній син [PERSON] , [INFO] ; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав у відповідача відсутнє нерухоме майно; на підтвердження того, що відповідач має у користуванні більше п`яти років автомобіль «Фольксваген», позивач не надала жодних доказів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів \-- вказаних відомостей жодна зі сторін не надала. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень. Суд вважає за необхідне зазначити, що\~Сімейний кодекс України\~виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Разом із цим, розмір аліментів визначений законом, як мінімально допустимий, призначений для мінімального матеріального забезпечення дитини, проте батьки повинні забезпечувати належний та достатній рівень життя своєї дитини, а не прожитковий мінімум. Виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір. Судом встановлено, що позивач (мати) несе витрати пов`язані з навчанням доньки. Проте, доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу, проживання у гуртожитку), позивач не надала. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, враховуючи те, що відповідач частково визнав позовні вимоги, то суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає достатнім для покриття пов`язаних із навчанням витрат повнолітньої дочки стягувати із відповідача на користь доньки аліментів у розмірі 3028 гривень щомісячно, починаючи з 12.07.2024 і до закінчення донькою навчання у Міжнародному гуманітарному університеті чи до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. 182, 191, 199-201 СК України,

Outcome: approved