Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.11.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено дого-вір про надання споживчого кредиту №761398, за умовами якого відповідачу було на-дано кредит на\~споживчі цілі\~у розмірі\~40000,00\~грн.,\~а відповідач\~зобов`язавсяповер-нути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та строки, що визначені кредитним договором. Відповідач своїх\~зобов`язань\~з кредитним договором не виконав. 28.08.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу №2808-23, за умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло прав но-вого кредитора до відповідача на суму 96088,57 грн., з яких: 38356,27 грн. - заборгова-ність за тілом кредиту; 57732,30 грн. - заборгованість за відсотками. Просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №761398 від 30.11.2021 року в розмірі 96088,57 грн., судові ви-трати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та судові витрати на правничу до-помогу у розмірі 6 000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений про місце, день та годину слухання справи належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. У позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати за відсутності їх пред-ставника, позовні вимоги підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча належним чи-ном був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просив відкласти слухання справи, у встановлений судом строк від-зив на позов не подав. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для роз-гляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ТОВ «Діджи Фі-нанс» підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно договору про надання споживчого кредиту №761 398, укладеного 30.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] , Товариство зобов`язалося надати відповідачу кре-дит на споживчі потреби у розмірі 50000,00 грн. строком на 1096 днів з кінцевим тер-міном повернення 30.11.2024 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит, спла-тити проценти за користування кредитом, тип процентної ставки фіксована, про-центна ставка залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом - 25% в день; - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 186,65 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 148 337,85 гривень. Кошти надаються у безготівковій формі шляхом перерахування у розмірі 40000,00 грн на користь споживача за реквізитами. Згідно договору факторингу №2808-23, укладеного 28.08.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс», акту прийому-передачі Реєстру прав вимог за договором факторингу №2808-23 від 28.08.2023 року та витягу з додатку до вказаного договору факторингу, відповідно до яких ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу креди-тора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Слон Кредит», в тому числі і стосовно [PERSON] за кредитним до-говором №761398 від 30.11.2021 року в сумі 96088,57 грн., з яких: 38356,27 грн - забор-гованість за тілом кредиту; 57732,30 грн. - заборгованість за відсотками; Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором стало підставою для звернення нового кредитора - ТОВ «Діджи Фінанс» з позовом до суду. Вирішуючи позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором суд виходить із наступного. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кре-дитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки ви-никають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в на-лежній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами дого-вору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необ-хідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова ус-танова (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується поверну-ти кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Згідно з ч.2 ст.1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності з положеннями ст.ст.509, 526, 629, 1054 ЦК України особа, яка ук-лала кредитний договір та отримала кошти повинна виконувати його належним чином та повернути кошти у відповідності з умовами кредитного договору. У статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його неви-конання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (нена-лежне виконання). Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не по-вернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від пози-чальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки На-ціонального банку України. Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним до-говором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі №202/4494/16-ц, викладено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати пе-редбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в дого-ворі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку креди-тування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК Укра-їни. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (від-ступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо ін-ше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`я-зальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим креди-тором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч.2 ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести об-ставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, од-нією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у дове-денні перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками спра-ви. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встанов-лює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечен-ня учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. З наданих представником позивача та безпосередньо досліджених у судовому за-сіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що: згідно договору про надання споживчого кредиту №761398, укладеного 30.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] , Товариство зобов`язалося надати відповідачу кредит на споживчі потреби у розмі-рі 50000,00 грн. строком на 1096 днів з кінцевим терміном повернення 30.11.2024 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування креди-том, тип процентної ставки фіксована, процентна ставка залежить від періоду її вста-новлення та становить: - за перший день користування кредитом - 25% в день; - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку на-дання кредиту 85% річних; відповідач [PERSON] не виконав умов зазначеного кредитного договору; на підставі договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу кредитора по кредитному договору, укладеному зі [PERSON] . Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду дає підстави для обґрунтованого висновку, що оскільки [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором у встановлені ним строки не виконав, то з нього підлягає стягненню на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість, яка складається з основної суми боргу та відсотків, нарахованих в межах строків кредитування, визначе-них договором. Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором, який під-лягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 96088,57 грн., з яких: 38 356,27 грн - заборгованість за тілом кредиту; 57732,30 грн. - заборгованість за відсотка-ми. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановле-них на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фі-нанс», про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підляга-ють задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору суд враховує, що, згідно квитанції про сплату №2530-3763-4070-8894 від 11.08.2024 року, позивачем, при зверненні з даним позовом до суду через систему «Електронний суд», сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141 ЦПК Ук-раїни з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень. Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити на-ступне. Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов`я-заних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допо-могу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підля-гають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгля-ду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник спра-ви подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на під-ставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження вище вказаних обставин до початку судового розгляду справи по суті суду надані: - зазначений у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, згідно якого розмір витрат на правничу допомогу складає 6 000,00 грн; - акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 року, підписаний керуючим АБ «Анастасії Міньковської» Міньковською А.В. та директором ТОВ «Діджи Фінанс» Ро-маненко М.Е., згідно якого: адвокатом надано послуги на суму 6 000,00 грн, з яких: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 1,5 год, на суму 2 250,00 грн; складання позовної заяви про стягнення заборгованості - 3 год, на суму 3 000,00 грн; формування додатків до позовної заяви - 1 год., на суму 750,00 грн; - детальний опис робіт (наданих послуг) АБ «Анастасії Міньковської» необхідних для надання правничої (правової допомоги) ТОВ «Діджи Фінанс» на підставі договору про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023 року, згідно якого надано послуги на суму 6 000,00 грн, з яких: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 1,5 год, на суму 2 250,00 грн; складання позовної заяви про стягнення заборгованості - 3 год, на суму 3 000,00 грн; формування додатків до позовної заяви - 1 год., на суму 750, 00 грн; Враховуючи складність справи, яка є малозначною та однотипною, а також ви-конані АБ «Анастасії Міньковської» роботи (надані послуги) щодо складання позовної заяви та формування додатків до неї, розмір задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на про-фесійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 гривень.

Outcome: approved