Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель під [ADDRESS] , укладений 17.03.1998 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони, який був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» 17.03.1998 року за № 547 та в Кіровоградському ООБТІ в реєстровій книзі № 105, запис № 19031, судові витрати по справі вважати фактично понесеними. Позов мотивовано тим, що 17.03.1998 року її та мати [PERSON] [PERSON] купила у [PERSON] за 7\~003,00 грн. частину вищевказаного будинку. Договір купівлі-продажу був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» 17.03.1998 року, за № 547 та в Кіровоградському ООБТІ 15.07.1998 року, в реєстровій книзі № 105, запис № 19031. Пунктом 7 зазначеного договору купівлі-продажу було встановлено, що Покупець набуває право власності на вказану частину жилого будинку з моменту укладання цього договору і реєстрації його на біржі. Після укладання договору купівлі-продажу спадкова частина житлового будинку знаходилась і знаходиться у володіння та користуванні її брата [PERSON] , про що свідчить його реєстрація (прописка) в цьому будинку з 24.07.1998 року. [INFO] її мама [PERSON] померла. Після смерті матері спадщину, відповідно до ст. 1261, ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, прийняли спадкоємці першої черги за законом, а саме вона та її рідний брат, він же син спадкодавиці - [PERSON] . В квітні 2024 року вона звернулася до Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області з метою оформлення спадщини, однак після вивчення документів нотаріус надала письмове роз`яснення за вих. № 210/01-16 від 02.04.2024 року, зі змісту якого вбачається, що свідоцтво про право на спадщину нотаріус видати не зможе, оскільки наданий для оформлення спадщини договір купівлі-продажу частини житлового будинку зареєстрований на УТБ «Інкопмарк-Контаркт», без дотримання вимог закону щодо його нотаріального посвідчення, а відтак нотаріус не може прийняти до провадження цей документ і видати на його підставі свідоцтво про право на спадщину. Через вказані обставини вона не може реалізувати своє право на спадкування. На час укладення вищевказаного договору купівлі-продажу у березні 1998 року матері не було відомо, що правочин у відповідності до ст. 47 ЦК Української PCP (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали. На теперішній час вона не має можливості успадкувати вказану частину житлового будинку, що порушує її права, а тому вимушена звернутись в суд з даним позовом. Ухвалою суду від 05.09.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.10.202 року підготовче провадження у справі зарите, справа призначена до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог, відповідач відзиву на позов не надала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 17.03.1998 року [PERSON] купила у [PERSON] частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель під [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» 17.03.1998 року, за № 547 та в Кіровоградському ООБТІ 15.07.1998 року, в реєстровій книзі № 105, запис № 19031. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до\~п.\~5\~договору продаж\~квартири вчинено\~за 7\~003,00\~гривень,\~які покупці\~передали продавцям\~повністю до\~підписання цього\~договору,\~тобто сторони\~діяли добросовісно, виконали\~зобов`язання за\~даною угодою:\~продавці передали\~у власність\~покупцям належну\~їм квартиру\~і отримали\~кошти,\~а покупці\~сплатили кошти\~й отримали\~придбане майно.\~Вказане свідчить\~про те,\~що угода\~відбулася,\~оскільки сторони\~дійшли спільної\~згоди між\~собою щодо\~істотних умов\~договору. Вказаний договір зареєстровано на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» 17.03.1998 року, за № 547 та в Кіровоградському ООБТІ 15.07.1998 року, в реєстровій книзі № 105, запис № 19031. Дана обставина підтверджується вказаним договором купівлі-продажу та архівною довідкою ОКП КООБТІ № 54969, виданою 07.10.2019 року. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Вказане кореспондується і вимогами статей 224-225 ЦК УРСР, що діяв на момент укладення даного договору. Зокрема, передача квартири продавцем у власність, прийняття її покупцем, сплата вартості, оформлення договору. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення договору, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Вимогами ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», яка діяла на момент укладення договору, угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Судом встановлено,\~що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 30.08.2010 року Великосеверинівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 31. Після смерті матері спадщину, відповідно до ст. 1261, ч.ч. 1-2 ст. 1269 ЦК України, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, прийняли спадкоємці першої черги за законом - позивач [PERSON] та її рідний брат, він же син спадкодавця - [PERSON] . Як вбачається\~з роз`яснення\~державного нотаріуса\~Кропивницької районної\~державної нотаріальної\~контори Лебедченко\~А.Д.\~від 25.04.2024\~року за\~№ 210/01-16 договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений, а тому не може бути прийнятий як правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим не може бути видано свідоцтво про право на спадщину за законом та дійсність договору купівлі-продажу нерухомого майна має бути визнано в судовому порядку. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене та виходячи з положень цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог статті 141\~ЦПК України суд відносить судові витрати по справі за рахунок позивача. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved