Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

В Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулася представник позивачки [PERSON] -\~адвокат Хмарук\~Ю.М. В обґрунтування позову зазначає, що з 27 грудня 2023 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис № 132). Після державної реєстрації шлюбу відповідач змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. В обґрунтування позову вказує, що шлюбне життя між сторонами не склалося, оскільки в них різні погляди на подружнє життя. Вказує, що з червня 2024 року фактично шлюбні відносини між ними припинені. Сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного побуду не мають, а тому сенсу надалі зберігати шлюбні відносини немає. Вказує, що позивачка не має можливості реалізувати своє право на розірвання шлюбу в органах РАЦС, оскільки відповідач працює в іншій області та не має можливості з`явитися для подачі спільної заяви. На адресу відповідача позивачкою був надісланий лист з пропозицією з`явитися 04.10.2024 року о 09:00 год. до Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для подачі спільної заяви, однак вказаний лист був повернутий позивачці з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Подальшого змісту підтримувати сімейні відносини позивачка не вбачає, на примирення не згідна, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 04.11.2024 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 грудня 2023 року Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис № 132), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.12.2023 року. Згідно витягу з реєстру Острозької територіальної громади від 22.02.2024 року позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . Згідно адресної довідки Острозької міської ради Рівненської області від 04.11.2024 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] . З доводів представника позивачки судом встановлено, що сторони з червня 2024 року проживають окремо один від одного, що відповідачем не заперечується. Відповідно до ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки разом вони як сім`я не проживають, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 30.10.2024 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110 СК України,

Outcome: approved