Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2019 року, зареєстрованого Ічнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області та після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, у зв`язку з чим між ними постійно виникають сварки та суперечки, сімейно-шлюбні відносини припинили. Вважає, що сім`я розпалася, збереження шлюбу та подальше спільне проживання неможливе, тому просить розірвати шлюб та після його розірвання залишити їй теперішнє прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, в наданій суду заяві зазначила про розгляд справи без її участі. Позов підтримує та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 18). Враховуючи вказані обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Від даного шлюбу вони мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Сторони у справі не виявили бажання примиритись. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, на даний час сторони по справі проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки між ними припинено. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, оскільки шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. А тому суд вважає, що вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved