Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , недієздатною особою та призначення його опікуном над нею. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , є його тещою, яка проживає з ним та членами його сім`ї. У зв`язку із психічним захворюванням [PERSON] в повній мірі не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду, тому просив суд визнати її недієздатною і призначити його опікуном над нею. Ухвалою від 28 лютого 2024 року суд відкрив провадження у справі. Ухвалою від 11 березня 2024 року судом була призначена судово-психіатрична експертиза. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року у зв`язку з проведенням експертизи, було поновлено провадження у справі. Заявник [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити заяву. Адвокат особи, щодо якої вирішується питання [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви, оскільки це відповідає інтересам [PERSON] . Особа, щодо якої вирішується питання [PERSON] через стан свого здоров`я не змогла надати пояснення. Представник органу опіки та піклування, в судове зсідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав. За змістом\~ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1\~ст. 39 ЦК України\~суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність - це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в\~ЦК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки до акту огляду МСЕК серії МСЕ №126395 від 25 березня 2005 року [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи з дитинства довічно непрацездатна (а.с.6). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №384/2024 від 17 жовтня 2024 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом легкою розумовою відсталістю, що згідно МКХ-10 F 70. Внаслідок зазначеного розладу підекспертна [PERSON] не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 33-36). За таких обставин, суд вважає встановленим, що [PERSON] страждає психічним розладом, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому наявні всі правові підстави для визнання її недієздатною. При ухваленні рішення про визнання особи недієздатною слід вирішити питання про встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна. Відповідно до\~ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми\~ЦК України\~так і\~ЦПК України\~у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. Призначення опікуна недієздатній особі переслідує перш за все найважливішу ціль - не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Згідно з ч. 1\~ст. 41 ЦК України\~над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1\~ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із ч. 1\~ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про затвердження висновку органу опіки та піклування №01/02-43 від 22 березня 2024 року, [PERSON] може виконувати обов`язки опікуна над [PERSON] , [INFO] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та призначення [PERSON] її опікуном. Відповідно до ч. 2\~ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved