Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 29.07.2024 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за вказаною позовною заявою. Справа за підсудністю перебувала в провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області та була передана на підставі ч. 4 ст. 31 ЦПК України за Розпорядженням в.о. голови суду [PERSON] . Так, позивач звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить: Розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 24 квітня 1999 року Андріївською сільською радою Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4. Позов обґрунтовано обставинами: Між позивачем та відповідачем зареєстрований шлюб 24 квітня 1999 року Андріївською сільською радою Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4. Неповнолітніх та (або) малолітніх дітей на утриманні позивача та відповідача немає. Спору щодо поділу спільного майна на момент подачі позову між позивачем та відповідачем немає. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, поновлювати шлюбно-сімейні стосунки і ведення спільного господарства позивач не має наміру. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 04.06.2024 позивач звернулась до Широківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про розірвання шлюбу. 26.07.2024 в.о. голови Широківського районного суду Дніпропетровської області Ольга Шевченко, згідно з Розпорядженням № 718, в рамках ч.ч. 1, 4 ст. 31 ЦПК України, зобов`язала передати матеріали вказаної справи до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 05.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає в припиненні шлюбу шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Шлюб зареєстрований 24 квітня 1999 року Шестірнянською сільською радою Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4 (а.с. 7). Шлюбні стосунки між подружжям не склались, ні позивач, ні відповідач не виявив бажання примиритись. Неповнолітніх та (або) малолітніх дітей на утриманні позивача та відповідача немає. Спору щодо поділу спільного майна на момент подачі позову між позивачем та відповідачем немає. Позивач не виявила відповідного бажання щодо відновлення дошлюбного прізвища. З огляду\~на те,\~що справа\~розглядається у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без виклику\~сторін та\~без проведення\~судового засідання, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи\~здійснюється в\~порядку письмового\~провадження за\~наявними у\~справі матеріалами,\~якщо цим\~Кодексом не\~передбачено повідомлення\~учасників справи.\~У такому\~випадку судове\~засідання не\~проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно\~ст. 110 СК України. Як передбачено ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в\~статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок»\~в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, якій кореспондує п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не застосовує положення\~ст. 111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти його розірвання у встановлений законом строк суду не надав, клопотань про надання строку на примирення не заявляв. Відповідно до ч. 2 ст.\~114, ч. 3 ст.\~115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 квітня 1999 року (а.с. 7) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність відповідної вимоги позивача про відновлення дошлюбного прізвища. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. Щодо розподілу судових витрат. Враховуючи, що позивач не заявляє вимоги стягнути на її користь судові витрати, судовий збір за таких обставин слід віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved