Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] , інтереси якої представляє адокат [PERSON] , до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов обґрунтований тим, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2024 року розірвано (справа № 334/4766/24). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу батьків проживає з позивачкою та перебуває на повному утриманні у останньої. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просить стягнути на її користь судові витрати, що складаються з: витрат на переклад з німецької мови на українську та нотаріального посвідчення доказів в розмірі 1300,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач до суду не з`явився , надав до суду відзив. Пояснив, що постійно сплачував кошти на утримання малолітньої доньки, надав копії квитанції про сплату аліментів за період з липня по жовтень 2024 року. Оскільки дитина фактично мешкає з позивачкою, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів в розмірі частини від усіх доходів (заробітків), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо судових витрат понесених на переклад з німецької мови на українську, нотаріального посвідчення доказів та витрат на правничу допомогу просив їх зменшити. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим Ленінським відділом РАЦС ЗМУЮ, актовий запис №1053. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2024 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (справа №334/4766/24). Позивачка разом дитиною з 19.03.2022 року мешкає в Німечинні, що підтверджується довідкою житлового кооперативу Hegau eG від 25.07.2024 року та 13.08.2024 року Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Виходячи з вищевикладеного та обов`язку батьків утримувати дитину до її повноліття, передбаченого ст. 180 СК України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), тобто у пропорційній частці передбаченій ст. 183 СК України. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд приходить до наступних висновків. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України. У позовній заяві представник позивача вказав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн., які понесла позивачка у зв`язку з розглядом справи та витрати на переклад з німецької мови на українську та нотаріального посвідчення доказів у розмірі 1300 гривень. Надання послуг адвоката позивачці у розмірі 15000 грн. підтверджується копією договору № 05/09/2024 про правничу допомогу, актом № 1 здачі-прийняття наданих послуг та копією, судові витрати понесені на переклад з німецької мови на українську та нотаріально посвідчення довідок у розмірі 1300 гривень підтверджуються копією рахунком фактурою № 25-09-1п, квитанцією №0.0.3906660552.1, рахунком фактурою м. Львів від 26 вересня 2024 року, квитанцією № 0.0.3911072573.1. 01.11.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення судових витрат. Вважає, що сума стягнення в розмірі 15000 тисяч на правничу допомогу та 1300 витрат на переклад з німецької мови на українську та нотаріального посвідчення доказів є завищеною. Відповідач вважає , що вся робота адвоката зайняла у нього не більше 1 години часу, просить зменшити витрати на правничу допомогу до 625 гривень. Щодо витрат понесених на переклад з німецької мови на українську та нотаріального посвідчення доказів відповідач заперечує і вважає, що вказані витрати не носили обов`язкового характеру, просив відмовити через необґрунтованість вказаних витрат. 08.11.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив в якому адвокат зазначає, що позивачка відповідно до додаткової угоди №1 від 05.09.2024 року та договору про надання правової допомоги № 05/09/2024 від 05.09.2024 року погодила фіксований гонорар за правничу допомогу у цій справі в розмірі 15000 грн. Тому обрахунок часу, витраченого представником позивача, на зазначені в Акті №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг адвокатом) від 11.10.2024 року, є фактичним по результату проведених дій, крім пунктів 6 та 17, які впливають на розмір гонорару в бік зменшення. Щодо витрат на переклад на українську мову та нотаріальне посвідчення доказів представник позивача зазначає, зазначені докази необхідні були для доказування проживання дитини разом з позивачкою. Згідно з приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Оцінивши подані представником позивача докази на підтвердження понесених позивачем витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, враховуючи те, що справа є малозначною та розглянута у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, за відсутності учасників справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги в сумі 4000 гривень та витрат на переклад з німецької мови на українську та нотаріальне посвідчення доказів в сумі 1300 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial