Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

21.07.2023 в провадження Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа за позовом Фермерського господарства «Ліщинецьке об`єднане», від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Гончарук Роман Олексійович, до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що Фермерського господарства «Ліщинецьке об`єднане» є власником прес-підбирача для сіна та соломи WELGER AP42. 20.07.2020 відповідач [PERSON] звернувся до голови ФГ «Ліщинецьке об`єднане» [PERSON] із проханням надати йому на три дні безоплатно у користування у власному господарстві вищевказаний прес-підбирач. Після завершення вказаного строку відповідач зобов`язувався повернути вказане устаткування у стані, не гіршому ніж до надання у користування. Голова ФГ «Ліщинецьке об`єднане» пропозицію та умови відповідача прийняв та надав вказівку головному механіку ФГ «Ліщинецьке об`єднане» [PERSON] безпосередньо передати відповідачу прес-підбирач, що було невідкладно зроблено. Таким чином між сторонами укладено в усній формі договір позички пресу-підбирача з умовою повернення в триденний строк. Однак після закінчення триденного строку відповідач прес-підбирач не повернув. На неодноразові вимоги представників позивача про повернення устаткування [PERSON] відповідає категоричною відмовою, яка мотивована невирішеними, на його думку, майновими претензіями із головою ФГ «Ліщинецьке об`єднане». У зв`язку з викладеним ФГ «Ліщинецьке об`єднане» було змушене звернутися у поліцію із заявою про привласнення [PERSON] належного позивачу майна. За результатами розгляду вказаної заяви начальником СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області [PERSON] було встановлено місцезнаходження преса-підбирача на території домогосподарства відповідача, однак у відкритті кримінального провадження відмовлено та рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. У квітні 2022 року позивач звернувся до Погребищенського районного суду Вінницької області із позовною заявою до відповідача, за яким просив зобов`язати [PERSON] повернути ФГ «Ліщинецьке об`єднане» спірний прес-підбирач WELGER AP42, однак рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 11.01.2023 у справі №143/306/22 у позові було відмовлено. Рішення суду було мотивоване тим, що позивачем не доведено належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог. Зокрема, суд першої інстанції визнав недопустимими доказами факту укладення договору позички показання свідків, а також матеріали перевірки, здійсненої за заявою ФГ «Ліщинецьке об`єднане» СПД №2 ВП№4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. Постановою Вінницького апеляційного суду від 23.03.2023 рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 11.01.2023 змінено і викладено його мотивувальну частину в редакції постанови. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постанова мотивована тим, що «суд першої інстанції зробив суперечливий висновок про недоведеність факту укладення між сторонами договору позички пресу-підбирача для сіна та соломи WELGER AP42 та суд апеляційної інстанції констатував, що «наявні у справі письмові докази, зокрема договір поставки №7 від 17.07.2014, наказ про введення в експлуатацію, акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 17.07.2014, звіт по проводках за липень 2014 року, довідка/витяг з балансу про перелік майна, матеріали перевірки СПД №2 ВП №4 ГУНП у Вінницькій області, а саме: заява [PERSON] , довідка про результати розгляду її заяви, відповідь начальника СПД №2 ВП №4 ГУНП у Вінницькій області, а також письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та самого [PERSON] , відсутність будь-яких доказів на підтвердження версії відповідача про те, що у нього була власна тюкувальна машина, отримана у спадщину від батька, застосовуючи стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування ствердженої обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний, дають можливість вважати встановленим факт отримання [PERSON] спірного прес-підбирача для сіна і соломи у позичку у ФГ «Ліщинецьке об`єднане» та неповернення його позивачеві». Разом з тим, суд дійшов висновку, що «враховуючи відсутність доказів наявності предмету позички у відповідача на час вирішення спору, пояснення [PERSON] про те, що спірного майна у нього немає, визнати ефективним обраний позивачем спосіб захисту його права неможна, а тому суд першої інстанції дійшов до правильного по суті висновку про відмову у позові». Позивач із вказаним рішенням суду в частині висновку про обрання неефективного способу захисту порушеного права не погодився та оскаржив його до Верховного Суду, однак ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.05.2023 у відкритті касаційного провадження відмовлено у зв`язує із малозначністю справи. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Фермерського господарства «Ліщинецьке об`єднане» розмір завданої шкоди у сумі 72600 грн вартості прес-підбирача для сіна WELGER AP42 на момент набуття на нього права власності позивачем за договором поставки. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 26.07.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 03.10.2023. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов. 03.10.2023 представник позивача адвокат Гончарук Р. О. подав клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи. 03.10.2023 представник позивача адвокат Гончарук Р. О. подав клопотання про витребування інформації, яке ухвалою суду від 03.10.2023 було задоволено, витребувано з Погребищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію щодо можливої смерті [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . Розгляд справи відкладено на 01.11.2023. 23.10.2023 із Погребищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист, згідно з яким актовий запис про смерть [PERSON] відсутній. 31.10.2023 представник відповідача адвокат Голівський В. В. подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення судового засідання призначеного на 01.11.2023. 01.11.2023 представник позивача адвокат Гончарук Р. О. також подав клопотання про відкладення судового засідання. У зв`язку неявкою сторін підготовче судове засідання було відкладено на 22.11.2023. 16.11.2023 представник відповідача адвокат Голівський В. В. подав клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 20.11.2023 було задоволено. Ухвалою суду від 22.11.2023 задоволено клопотання представника позивача адвоката Гончарука Р.О. про призначення експертизи. Призначено судову товарознавчу експертизу для встановлення середньоринкової вартості вживаного прес-підбирача для сіна та соломи WELGER AP42 станом на 21.07.2023, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження по цивільній справі зупинено до отримання експертного висновку. 27.03.2024 на адресу суду надійшов висновок експерта №8088/23-21 від 22.03.2024, в зв`язку з чим ухвалою суду від 27.03.2024 провадження по справі відновлено та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 09.05.2024. 29.04.2024 представник позивача адвокат Гончарук Р. О. подав заяву про збільшення позовних вимог, а саме: згідно з пунктом другим прохальної частини позовної заяви просив стягнути з [PERSON] на користь Фермерського господарства «Ліщинецьке об`єднане» 159841,35 грн. 07.05.2024 представник відповідача адвокат Голівський В. В. подав заяву про відкладення розгляду справи. 09.05.2024 у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено на 20.06.2024. 13.06.2024 представник відповідача адвокат Голівський В. В. подав клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 17.06.2024 було задоволено. Ухвалою суду від 20.06.2024 прийнято заяву представника позивача про збільшення позовних вимог до розгляду. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на заяву про збільшення позовних вимог. Судове засідання відкладено на 05.09.2024. Ухвалою суду від 05.09.2024 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до розгляду по суті на 02.10.2024. 02.10.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Бойка А. В. у відпустці згідно з наказом №65-в від 25.09.2024. 22.10.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Бойка А. В. у відпустці, відповідно до наказу №68-в від 08.10.2024. 18.11.2024 представник відповідача адвокат Голівський В. В. подав клопотання про визначення доказу недопустимим/неналежним/недостовірним, про застосування строку позовної давності та заяву відповідача про врахування заперечень та пояснень. У судовому засіданні представник позивача адвокат Гончарук Р. О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив стягнути з [PERSON] на користь ФГ «Ліщинецьке об`єднане» 159841,35 грн. завданої шкоди. Вказав, що факт укладення між сторонами договору позички пресу-підбирача з умовою повернення в триденний строк встановлений постановою Вінницького апеляційного суду від 23.03.2023 у справі №143/306/22, а тому доказуванню не підлягає. Посилання ж представника відповідача на пропуск строку позовної давності та недопустимість висновку експерта є безпідставними. Щодо заяви відповідача про врахування заперечень та пояснень просив залишити її без розгляд, оскільки вона подана після закриття підготовчого судового засідання у справі. Представник відповідача адвокат Голівський В. В. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив. Вважав, що позивачем пропущено строки позовної давності, оскільки про невиконання відповідачем умов договору йому стало відомо ще 03.07.2020, однак він звернувся із вказаним позовом лише 21.07.2023, тобто через 3 роки і 18 днів. Окрім того, висновок експерта не може бути належним доказом у справі, оскільки відповідно до ухвали суду у справі була призначена товарознавча експертиза, однак судовим експертом було проведено транспортно-товарознавчу експертизу. Прес-підбирач WELGER AP42 колісним транспортним засобом не являються, а тому не може визнаватися об`єктом експертного дослідження. Крім того, експертне дослідження за судовою товарознавчою експертизою мало проводитись виключно на підставі відповідних матеріалів цивільної справи №143/724/23, які характеризують об`єкт експертного дослідження. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з огляду на таке. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 17.07.2014 між ФГ «Ліщинецьке об`єднане» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір поставки №7 пресу-підбирача для сіна та соломи WELGER AP42 за ціною 72600 грн. (а. с. 48-49). Як вбачається з звіту по проводках за липень 2014 (а. с. 11), накладної №7 від 17.07.2014 (а. с. 12), акта прийому-передачі товару №7 від 22.07.2014 (а. с. 13) та акта приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 17.07.2014 (а. с. 14-15), зазначений договір поставки був виконаний належним чином, у зв`язку з чим ФГ «Ліщинецьке об`єднане» стало власником пресу-підбирача для сіна та соломи WELGER AP42. Наказом №2/03 від 17.07.2014 прес-підбирач було введено в експлуатацію як об`єкт основних засобів та прийнято на баланс підприємства (а. с. 10). Згідно з довідкою/витягом з балансу про перелік майна від 02.02.2022 прес-підбирач WELGER AP42 є власністю ФГ «Ліщинецьке об`єднане» та обліковується на балансі підприємства на 104 рахунку бухгалтерського обліку «Машини і обладнання» (а. с. 9). 20.07.2020 відповідач [PERSON] звернувся до голови ФГ «Ліщинецьке об`єднане» [PERSON] із проханням надати йому на три дні безоплатно у користування у власному господарстві вищевказаний прес-підбирач. Після завершення вказаного строку відповідач зобов`язувався повернути вказане устаткування у стані, не гіршому ніж до надання у користування. Голова ФГ «Ліщинецьке об`єднане» пропозицію та умови відповідача прийняв та надав вказівку головному механіку ФГ «Ліщинецьке об`єднане» [PERSON] безпосередньо передати відповідачу прес-підбирач, що було невідкладно зроблено. Таким чином між сторонами укладено в усній формі договір позички пресу-підбирача з умовою повернення в триденний строк. Однак після закінчення триденного строку відповідач прес-підбирач не повернув, у зв`язку з чим ФГ «Ліщинецьке об`єднане» звернулося у поліцію із заявою про привласнення [PERSON] належного позивачу майна. За результатами розгляду вказаної заяви СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області було встановлено місцезнаходження преса-підбирача на території домогосподарства відповідача, однак у відкритті кримінального провадження відмовлено та рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства (а. с. 20-37). У квітні 2022 року позивач звернувся до Погребищенського районного суду Вінницької області із позовною заявою до відповідача, за яким просив зобов`язати [PERSON] повернути ФГ «Ліщинецьке об`єднане» спірний прес-підбирач WELGER AP42, однак рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 11.01.2023 у справі №143/306/22 у позові було відмовлено у зв`язку з не доведенням факту укладення договору позички (а. с. 41-47). Постановою Вінницького апеляційного суду від 23.03.2023 рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 11.01.2023 змінено і викладено його мотивувальну частину в редакції постанови. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Як вбачається зі змісту постанови, судом апеляційної інстанції встановлений факт отримання [PERSON] спірного прес-підбирача для сіна і соломи у позичку у ФГ «Ліщинецьке об`єднане» та неповернення його позивачеві. Однак, враховуючи відсутність доказів наявності предмету позички у відповідача на час вирішення спору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем обраний невірний спосіб захисту, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають (а. с. 50-61). Ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.05.2023 у відкритті касаційного провадження відмовлено у зв`язує із малозначністю справи (а. с. 39-40). Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової трансопртно-товарознавчої експертизи №8088/23-21 від 22.03.2024 середньоринкова вартість вживаного прес-підбирача для сіна та соломи WELGER AP42 станом на 21.07.2023, складає 159841,35 грн. (а. с. 121-134). Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зміст ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. ст.610,611\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ч.1 ст.638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1, 2 ст.827 ЦК України визначено, що за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. Згідно зі ч.2 ст.833 ЦК України користувач зобов`язаний: користуватися річчю за її призначенням або відповідно до мети, визначеної у договорі; користуватися річчю особисто, якщо інше не встановлено договором; повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він не брав у позивача в позичку прес-підбирача для сіна та соломи WELGER AP42, оскільки зазначений договір позички був предметом розгляду справи №143/306/22, де постановою Вінницького апеляційного суду від 23.03.2023 був встановлений факт отримання [PERSON] спірного прес-підбирача для сіна і соломи у позичку у ФГ «Ліщинецьке об`єднане» та неповернення його позивачеві. Згідно з Постановою КЦС ВС від 01.12.2021 у справі № 569/7648/15-ц, преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Таким чином, факт укладання договору позички прес-підбирача для сіна і соломи між ФГ «Ліщинецьке об`єднане» і [PERSON] є преюдицією, а тому, не підлягає доведенню під час розгляду даної справи задля забезпечення єдності судової практики. Суд також відхиляє доводи представника відповідача щодо недопустимості висновку експерта за результатами проведення судової трансопртно-товарознавчої експертизи №8088/23-21 від 22.03.2024, оскільки відповідно до 1.2.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) транспортно-товарознавча експертиза є підвидом товарознавчої експертизи, яка була призначена ухвалою суду, а судовий експерт, який її проводив, має відповідну кваліфікацію та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Сам ж висновок відповідає вимогам, визначеним статтею 102 ЦПК України, є науково обґрунтований, та у ньому надана відповідь на питання, яке було поставлене судом. Щодо порушення строків позовної давності, на які посилається відповідач суд зазначає наступне. Згідно зі\~статтею 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.2\~ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судом встановлено, що 20.07.2020 між ФГ «Ліщинецьке об`єднане» та [PERSON] був укладений договір позички прес-підбирача для сіна та соломи WELGER AP42 строком на три дні. Таким чином перебіг строк позовної давності розпочався 23.07.2020. При цьому 22.04.2022 позивач звернувся до суду з позовом про примусове повернення предмету договору (справа №143/306/22), у зв`язку з чим перебіг позовної давності перервався, а його розрахунок розпочався з 23.03.2023, коли набрало законної сили рішення по суті справи. З новим позовом ФГ «Ліщинецьке об`єднане» звернулося до суду 21.07.2023, тобто в межах строку позовної давності, а тому клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності є безпідставним. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача ФГ «Ліщинецьке об`єднане» розмір завданої шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved