Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Керівник товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~(далі\~ ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернувся до суду з позовною заявою за змістом якої просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про споживчий кредит від 15.09.2021 року № 104105923 у сумі 48\~563 грн., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3\~028 грн. та правничої допомоги в розмірі 13\~000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.09.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») та [PERSON] в електронній формі укладено договір про споживчий кредит №\~104105923 (далі Договір № 104105923), невід`ємною частиною якого є Правила надання фінансових кредитів, які розміщено за посиланням https://tengo.ua/s/documents, на підставі яких відповідач отримав кредит у розмірі 8\~000\~грн. на умовах строковості, поворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за узгодженими процентними ставками за кожен день користування кредитом, однак свої зобов`язання належним чином не виконав. ТОВ «МІЛОАН» на підставі договору факторингу від 29.12.2021 року відступило право вимоги за Договором № 104105923 товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал»), яке в подальшому на підставі договору про відступлення права вимоги від 10.03.2023 року № 10-03/2023/01 відступило право вимоги до [PERSON] товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») на загальну суму заборгованості 60\~000 грн., з яких: 8\~000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 52\~000 грн. заборгованість за процентами. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву за змістом якого не погоджується із заявленими позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні. Вказана позиція мотивована тим, що оскільки він має статус учасника бойових дій, так як з 01.04.2022 року проходив військову службу в складі Збройних сил України та отримав поранення при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і відсічі збройної агресії російської федерації, пов`язаних з захистом Батьківщини та безпосереднім виконанням службових обов`язків, то відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом не повинні були нараховуватись. Також [PERSON] подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу за змістом якого просить взагалі відмовити в їх стягненні, враховуючи те, що зазначена категорія справ не відноситься до надто складних, оскільки розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу є завищеним та не співмірний у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, а також фінансовий стан сторін, та не долучення позивачем доказів оплати понесених витрат. Керівником позивача надано до суду відповідь на відзив за змістом якого сума боргу відповідача підтверджена належними доказами, а нарахування процентів за Договором № 104105923 здійснювалось в період часу з 15.09.2021\~року по 23.02.2022 року, тобто як до початку воєнного стану, так і до набуття [PERSON] статусу військовослужбовця, тож відсутні підстави для списання відсотків за користування відповідачем кредитом. Також вказано, що з урахуванням принципів розумності, співмірності та пропорційності позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість у сумі 48\~563 грн., хоча її загальний розмір становить 60\~000 грн. Крім того, зазначено, що оскільки відповідачем не наведено обґрунтування неспівмірності витрат зі складністю справи та не надано жодних доказів щодо цього, тож його твердження є лиш припущенням, а також долучено додаткові докази понесених судових витрат на правничу допомогу. Представник позивач адвокат Воронков О.М., повноваження якого підтверджено довіреністю від 03.01.2024 року № 29, в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з викладених у позові підстав. Додатково вказав, що відповідач фактично не заперечував як факт отримання кредиту, так і не повернення його ТОВ «МІЛОАН», ні ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Також вказав, що йому не відомі обставини підготовки позовної заяви та надання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, з урахуванням наданих ним доказів. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст.ст.\~12,\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи на\~принципах змагальності\~і диспозитивності.\~Суди розглядають\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом.\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] 15.09.2021 року в електронній формі укладено Договір № 104105923, який останнім підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого ТОВ\~«МІЛОАН» надано відповідачу на картковий рахунок кредит в розмірі 8\~000 грн. строком на 30 днів, а останній зобов`язався повернути кредит до 15.10.2023 року, а також сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування ним, та сплатити одноразово комісію в розмірі 1\~600 грн. (20% від суми кредиту), тобто загальна вартість кредиту вказана в розмірі 13\~200\~грн., з яких: 8\~000 грн. тіло кредиту, 5\~200 грн. витрати за кредитом. Відповідно до змісту п.п. 1.6, 2.3.1.2 Договору № 104105923, п. 5 Паспорту споживчого кредиту № 101456690034, який є додатком до Договору №\~101456690034, строк кредитування може бути пролонговано шляхом продовження користування позичальником кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але не більше ніж на 60 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день. Послідовність дій [PERSON] 15.09.2023 року як клієнта ТОВ\~«МІЛОАН» в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача на сайті tengo.ua під час укладення Договору № 104105923 відображено у відповідній візуальній формі анкети-заяви на кредит від 15.09.2023 року № 104105923. Факт перерахування 15.09.2021 року ТОВ «МІЛОАН» на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 8\~000 грн. на банківську картку №\~ [NUMBER] з призначенням платежу «кошти згідно договору 104105923» підтверджується копією платіжного доручення від 15.09.2021 року № 32491727. [PERSON] не заперечувався факт виконання ТОВ «МІЛОАН» своїх зобов`язань за Договором № 104105923 в частині надання йому кредитних коштів в узгоджених розмірах та не надано жодних доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань перед ТОВ «МІЛОАН». Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором №\~104105923, зробленого ТОВ «МІЛОАН», 15.09.2021 року надано кредит в розмір 8\~000 грн. та нараховано комісію за оформлення кредиту в розмірі 1\~600\~грн. (20% від суми кредиту), що відповідає умовам п. 1.5.1 Договору №\~104105923, а також в період часу з 16.09.2021 року по 15.10.2021 року щоденно нараховувались проценти за користування кредитом у розмірі 120 грн. (1,5% відсотка від суми залишку кредиту), що відповідає умовам п. 1.5.2 Договору № 104105923, а в період часу з 16.10.2021 року по 14.12.2021 року щоденно нараховувались проценти за користування кредитом у розмірі 400 грн. (5% від суми залишку кредиту), що відповідає умовам п.п. 1.6, 2.3.1.2 Договору № 104105923. У подальшому, 29.12.2021 року списано прострочені тіло кредиту в розмірі 8\~000 грн., проценти в сумі 27\~600 грн. та комісію в розмірі 1\~600 грн. за рахунок фінансового результату в формі отримання доходу від відступлення права вимоги по кредиту. Відомості про виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором № 104105923 в наданому розрахунку заборгованості не відображено. ТОВ «МІЛОАН» на підставі договору факторингу від 29.12.2021 року №\~29-12/2021-45 (далі Договір № 29-12/2021-45) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право належних йому грошових вимог до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників. Згідно витягу з реєстру боржників від 30.11.2023 року до Договору № 29-12/2021-45, акту приймання-передавання реєстру боржників від 29.12.2021 року ТОВ «МІЛОАН», крім іншого, передано ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] (№ 775) за Договором № 104105923 на загальну суму заборгованості 37\~200 грн., з яких: 8\~000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 29\~200 грн. заборгованість за процентами. Відповідно розрахунку ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 року заборгованість [PERSON] за Договором № 104105923 становить 60\~000 грн., з яких: 8\~000 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 29\~200 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 22\~800 грн. нараховані відсотки згідно кредитного договору за період часу з 29.12.2021\~року по 23.02.2022 року. Між ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~та ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~10.03.2023\~року укладено\~договір про\~відступлення (купівлю-продаж)\~права вимоги\~№ 10-03/2023/1\~(далі\~ Договір\~№ 10-03/2023/1),\~за умовами\~п.п.\~2.1,\~3.1\~якого до\~останнє відступило\~позивачу шляхом\~продажу належні\~йому права\~грошової вимоги\~до боржників,\~зазначених у\~реєстрі,\~які,\~крім іншого,\~належать йому\~відповідно до Договору факторингу від 29.12.2021 року № 29-12/2021-45. Відповідно до змісту п. 5.2 Договору № 10-03/2023/1 право вимоги вважається відступленими (переданими) в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді. Згідно витягу з реєстру боржників від 10.03.2023 року, акту прийому-передачі реєстру боржників від 10.03.2023 року, які є додатком до Договору №\~10-03/2023/1, ТОВ «Вердикт Капітал», крім іншого, передано ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до [PERSON] (№\~ [NUMBER] ) за Договором № 104105923 на загальну суму заборгованості 60\~000\~грн., з яких: 8\~000 грн. заборгованість за основним зобов`язанням, 52\~000 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно розрахунку ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 10.05.2024\~року заборгованість [PERSON] за Договором № 104105923 становить 60\~000 грн., з яких: 8\~000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 52\~000 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Відомості про нарахування позивачем процентів за Договором №\~104105923 після 10.03.2023 року відсутні. [PERSON] в період часу з 25.04.2022 року по 28.05.2024 року проходив службу в складі Збройних сил України в зв`язку з мобілізацією на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», що підтверджується витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 25.04.2022 року № 49, та відомостями військового квитка серії [NUMBER] , виданого 24.05.2005 року [INFO] . Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання позики та фінансових послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України (далі ЦК України) та законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис». Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронною комерцією є відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Згідно п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Положеннями ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, крім іншого, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~позикодавцеві таку\~ж суму\~грошових коштів\~(суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 515 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Положеннями ч. 1 ст. 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що 15.09.2021 року між ТОВ\~«МІЛОАН» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір №\~104105923, в зв`язку з чим відповідачем на умовах строковості, поворотності та платності отримано в якості кредиту грошові кошти в розмірі 8\~000 грн., однак відповідачем свої зобов`язання перед ТОВ «МІЛОАН» не виконано не повернуто отриманий кредит у розмірі 8\~000 грн., а також не сплачено ні комісію за надання кредиту в розмірі 1\~600 грн., ні проценти за користування кредитними коштами. ТОВ «МІЛОАН» на підставі Договору № 29-12/2021-45) відступило ТОВ\~«Вердикт Капітал» право належної йому грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 104105923 на загальну суму 37\~200 грн., з яких: 8\~000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 29\~200 грн. заборгованість за процентами. У подальшому, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі Договір № 10-03/2023/1 набуло від ТОВ «Кредит Капітал» право вимоги до [PERSON] за Договором № 104105923 на загальну суму 60\~000 грн., з яких: 8\~000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 52\~000 грн. заборгованість за відсотками. Водночас ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заявлено до стягнення з [PERSON] лише частину заборгованості в сумі 48\~563 грн., з яких: 8\~000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 40\~563 грн. заборгованість за процентами. Докази виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором №\~104105923 як перед ТОВ «МІЛОАН» станом на 29.12.2021 року, перед ТОВ\~«Вердикт Капітал» станом на 10.03.2024 року, так і на дату розгляду справи, чи перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відсутні. При цьому,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволенню,\~оскільки відповідно\~до витягу\~з реєстру\~боржників до\~Договору №\~29-12/2021-45\~ТОВ «МІЛОАН»\~під час\~відступлення права\~вимоги за\~Договором №\~104105923\~на користь\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» до\~складу заборгованості\~за процентами\~в сумі\~29\~200\~грн.\~включено заборгованість\~за комісією\~за надання\~кредиту в\~розмірі 1\~600\~грн.,\~що підтверджується\~розрахунком заборгованості\~за Договором\~№ 104105923,\~зробленим ТОВ\~«МІЛОАН»,\~та в\~подальшому заборгованість\~ [PERSON] \~зі сплати\~комісії також\~включено до\~складу заборгованості\~за процентами,\~які ТОВ\~«Вердикт\~Капітал» на\~підставі Договору\~№ 10-03/2023/1 відступлено ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Таким чином, суд зменшує розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на 1\~600 грн., оскільки вимога про стягнення заборгованості зі сплати комісії позивачем не заявлялась, та стягує з [PERSON] заборгованість за процентами за Договором № 104105923 в сумі 38\~963 грн. (40\~563 - 1\~600), а загалом 46\~963 грн. (38\~963 + 8\~000). Доводи відповідача про безпідставність нарахування йому процентів за Договором № 104105923 та необхідність застосування до спірних правовідносин положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підлягають критичній оцінці судом. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З огляду на вказане, на [PERSON] , як на військовослужбовця, призваного 25.04.2022 року на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, пільги, передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», щодо не нараховування процентів за користування кредитом поширюються на весь час його призову, тобто період часу з 25.04.2022 року по 28.05.2024 року. Водночас відповідно до наданого позивачем розрахунку останнім днем нарахування [PERSON] процентів за Договором № 104105923 є 23.02.2022\~року, тобто підстави для стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 104105923, виникли до його призову на військову службу під час мобілізації, тож подальша мобілізація відповідача 25.04.2022 року жодним чином не впливає на правильність обрахунку його заборгованості зі сплати процентів за Договором № 104105923. Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~937 (дві тисячі дев`ятсот тридцять сім) грн. 16\~коп., що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до змісту ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За змістом позовної заяви та додатків до неї ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в зв`язку з необхідністю примусового стягнення з [PERSON] заборгованості понесено витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 13\~000 грн., у зв`язку з чим позивачем вказано про необхідність їх стягнення з відповідача на його користь. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в даній справі позивачем долучено копії договору про надання правової допомоги від 02.01.2023 року № 02-01/2023, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (далі АО\~«ЛІГАЛ АССІСТАНС»), предметом якого є надання юридичної допомоги; прайс-листа АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затверджений рішенням загальних зборів від 01.11.2023 року № 01-11/2023, заявки на надання юридичної допомоги від 26.04.2024 року № 624, витягу з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року, платіжної інструкції АБ «УКРГАЗБАНК» від 10.05.2024 року № 0433370000 про перерахування ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» грошових коштів у розмірі 52\~000 грн. з цільовим призначенням «надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги». Вирішуючи питання про співмірність заявленого розміру витрат на оплату правничої допомоги із складністю справи, суд враховує, що відповідно до долученого позивачем до матеріалів справи прайс-листа АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», затвердженого рішенням загальних зборів від 01.11.2023 року № 01-11/2023, вартість послуг визначається як фіксованою, так і погодинною ставкою, зокрема: усна консультація з вивченням документів з одного питання\~ 2\~000 грн. (фіксована) або від 1\~500 грн. (погодинна), складення позовної заяви 3\~000 грн. (фіксована) або від 1\~500 грн. (погодинна). При цьому, в заявці на надання юридичної допомоги від 26.04.2024 року № 624 по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] вартість послуги надання усної консультації з вивченням документів вказано 4\~000 грн., з розрахунку 2 год. по 2\~000 грн. кожна, а вартість послуги складення позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9\~000 грн., з розрахунку 3 год. по 3\~000 грн. кожна. З огляду на вказане, суд вважає, що розмір заявлених витрат на оплату правничої допомоги не є співмірним ні зі складністю справи, ні з обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на їх виконання (надання), оскільки надані на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу докази жодним чином не свідчать про підстави застосування АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» при наданні усної консультації з вивченням документів та складенні позовної заяви про стягнення боргу з [PERSON] погодинного тарифу за ставкою відмінною від мінімальної, а не фіксованої ставки, розмір якої фактично використовувався при обчисленні вартості наданих послуг, в якості погодинної ставки. При цьому, суд вважає, що дана категорія справ не є складною, не потребує значного обсягу часу як за обсягом вивчення доказів, так і для встановлення фактичних обставин справи, під час надання усної консультації з вивченням матеріалів справи, так і для мотивації заявлених позовних вимог під час складення позовної заяви, оскільки причина виникнення спору, його предмет та обсяг доказування об`єктивно не вимагав вжиття значних зусиль для з`ясування справжніх обставин фактичної дійсності, вивчення змісту належних норм права, так як нормативно-правове регулювання правовідносини у сфері кредитування, та судова практики з розгляду спорів у сфері кредитних відносин, є сталими, та не потребує додаткових зусиль під час надання правничої (юридичної) допомоги. Крім того, стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, та відповідно надмірний тягар для відповідача. За вказаних обставин, з врахуванням конкретних обставин справи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 5\~000 грн. є співмірними з обставинами, які відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, підлягають врахуванню судом під час визначення їх розміру, як наслідок, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4\~835 (чотири тисячі вісімсот тридцять п`ять) грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог (96,7%). На підставі викладеного,

Outcome: partial