Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2024 року в задоволенні позовних вимог Роменської окружної прокуратури в інтересах держави в особі виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: [PERSON] про відшкодування заподіяної шкоди,- відмовлено. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати [PERSON] на 22 жовтня 2024 року об 11 годині 00 хвилин в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області. 17 жовтня 2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Бойчук В.П. звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу в суді першої інстанції в якому просить стягнути на користь [PERSON] витрати, понесені ним на оплату правової допомоги в сумі 80000 гривень. Клопотання обґрунтоване тим, що судом визначено [PERSON] строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Сторона відповідача повідомляє суд про те, що нею в стадії підготовчого провадження через ЄСІТС вже було подано до суду: - договір, укладений між [PERSON] та адвокатським об`єднанням від 15.07.2024 р., - орієнтовний (попередній) розрахунок передбачуваних судових витрат, до якого було включено вже тепер реально (а тоді частково) понесені витрати на правову допомогу (80000 грн); - ордери адвокатів Бойчук В.П. та [PERSON] , які приймали участь в судових засіданнях, видані адвокатським об`єднанням «Бойчук і партнери» на підставі договору про правову допомогу; - дві платіжні інструкції на підтвердження часткової (на той час) сплати [PERSON] згідно договору за правову допомогу в загальній сумі 40000 (Сорок тисяч) грн.; - заяву про відшкодування витрат. На підтвердження повної сплати [PERSON] за правову допомогу, яка п.п. 7.1 та 7.2 визначена як тверда грошова сума за представництво в суді першої інстанції, сторона відповідача надає додатково ще 2 платіжні інструкції на оплату правової допомоги в загальній сумі 40000 гривень. Доказами фактичного виконання роботи та описом виконаної роботи адвокатами є процесуальні документи, складені ними в інтересах і від імені відповідача, фактична участь в судових засіданнях в суді першої інстанції. Вся інформація, в у всіх її деталях, яка це підтверджує, міститься в матеріалах справи, в ЄСІТС. Сторона відповідача просить суд звернути увагу на те, що у її договорі з адвокатським об`єднанням сума гонорару чітко визначена у твердій грошовій сумі за конкретну стадію процесу, незалежно від тривалості справи, кількості засідань, витраченого часу та/чи складених процесуальних документів. Зазначене дає підстави просити суд при визначенні суми, яка підлягає стягненню в якості компенсації витрат, понесених на правову допомогу, керуватись положеннями, викладеними у наведеній вище Постанові Верховного суду та змістом договору про правову допомогу, укладеним між сторонами, як це роз`яснив Верховний суд в наведеній вище Постанові. Тобто стягнути всю суму витрат на правову допомогу, визначену в договорі та реально сплачену стороною. 22 жовтня 2024 року представник позивача прокурор Гриценко А.О. подав суду заперечення на заяву представника відповідача про стягнення понесених судових витрат в якому просив зменшити розмір належних до стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу до 3000.00 гривень. Посилався на те, що у справі було проведено 5 судових засідань, 3 у підготовчому та 2 у судовому. Адвокати відповідача в усіх судових засіданнях брали участь в режимі відеоконференцзв`язку. Крім того зазначив, що адвокатами відповідача по даній справі було складено 13 процесуальних документів. При цьому судом було відмовлено в задоволенні заяви адвоката про проведення експертизи, двох заяв про допит свідків, клопотання про огляд будинку на місці. А тому вважав, що все в сукупності дає підстави вважати про не співмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, цін6ою позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів та кількістю засідань у справі. 12.11.2024 року представник відповідача адвокат Бойчук В.П. подав заперечення на клопотання про зменшення розміру належних до стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу. Вказував на те, що справа є достатньо складною. А посилання прокурора на нескладність справи є суперечливим. Справа не є однотипною, за якою була б напрацьована судова практика. Лише позовна заява містить 26 сторінок. До позовної заяви додано 48 додатків. А участь адвоката в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку не зменшує обсяг проробленої адвокатом роботи в будь-якій справі. А тому вважав, що розмір правової допомоги 80000 є обґрунтованим та спів мірним проробленій адвокатом роботі під час розгляду цієї справи. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Бойчук Н.П. подане клопотання про відшкодування судових витрат підтримав та просив його задовольнити. Вважав, що заперечення представника позивача про зменшення судових витрат є необґрунтованим, розмір витрат 80000 є спів мірним та розумним. В судовому засіданні [PERSON] подану заяву про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги підтримав та просив її задовольнити. В судовому засіданні представник позивача - прокурор Гриценко А.О. проти поданого клопотання заперечував. Надав пояснення на заперечення представника відповідача на заяву прокурора про зменшення судових витрат. При цьому в своєму пояснення звертав увагу на те, що сторона відповідача в даній справі звернулась до суду з першою заявою по суті спору 19.07.2024 року, а саме з відзивом на позовну заяву керівника Роменської окружної прокуратури. Однак в цьому відзиві, представник відповідача жодним чином не зазначив відомостей про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла сторона відповідача і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Такий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат представник відповідача подав до суду лише 19.08.2024 року. Всі інші доводи прокурора про зменшення витрат на оплату правничої допомоги подані ним раніше він підтримав та просив задовольнити. Судом встановлено, що 27 червня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: [PERSON] про відшкодування заподіяної шкоди. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 жовтня 2024 року в задоволенні позовних вимог Роменської окружної прокуратури в інтересах держави в особі виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: [PERSON] про відшкодування заподіяної шкоди,- відмовлено. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати [PERSON] на 22 жовтня 2024 року об 11 годині 00 хвилин в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем адвокат Бойчук В.П. надав: - 19.08.24 року Ордер на надання правничої допомоги(т.1а.с.197) ; Договір про надання правової допомоги від 15 липня 2024 року (т.1 а.с.198 на зв.-200); платіжну інструкцію № @2PL969528 від 17.07.24 року про сплату 20000,00 гривень, та платіжну інструкцію № @2PL025968 від 19.07.2024 року про сплату 20000 гривень .(т.1 а.с.197-200) 17 жовтня 2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Бойчук В.П. на підтвердження понесених відповідачем витрат на оплату правничої допомоги надав суду: ордер про надання правничої (правої допомоги) (т.2 а.с.9 на зв.); платіжну інструкцію № @2PL552263 від 03.10.2024 року про сплату Бойчук В.П. 20000 грн. №@2PL524712 від 15.10.2024 року про сплату Бойчук В.П. - 20000,00 гривень. (т,2 а.с9-10) Суд, при вирішенні поданої відповідачем через його представника заяви виходить із наступного. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За змістом статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI). З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача [PERSON] в Роменському міськрайонному суді здійснював адвокат Бойчук В.П. та адвокатом Бойчук Н.П., повноваження якого були підтверджені договором про надання правової (правничої) допомоги від 15 липня 2024 року. На підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем мі [PERSON] та АО «Бойчук і партнери» , надано чотири платіжні інструкції про сплату 80000 гривень ( по 20000 за кожною інструкцією) на рахунок АО «Бойчук і партнери». Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)). Суд, дослідивши надані представником відповідача докази, встановив, що Договір про надання правової допомоги не містить детального опису наданих послуг. Суду не надано акту прийому -передачі наданих послуг між Адвокатським об» єднанням та відповідачем. З огляду на відсутність цих документів, суд позбавлений можливості перевірити обсяг наданих адвокатським об`єднанням послуг, їх реальність та необхідність. Суд також враховує, що адвокатом заявлялись клопотання такі як:роз`яснити адвокату, які обставини входять до предмета доказування та які докази мають бути подані стороною відповідача (т.1а.с.214); про відкладення підготовчого судового засідання для звернення із зустрічним позовом, але в подальшому зустрічний позов не подано. З урахуванням заперечень представника позивача, суд, врахувавши обсяг, вартість та співрозмірність заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, оцінивши витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення справи та підготовку відзиву як кваліфікований фахівець, зважаючи на те, що стягнення витрат не повинно становити надмірний тягар для іншої сторони,дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн.. Решту витрат на оплату правничої допомоги слід віднести за рахунок відповідача. Зважаючи на вищевикладене вимоги відповідача [PERSON] про відшкодування судових витрат підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial