Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яка подана представником позивача - адвокатом Хоменко А.С. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що у липні 2024 року у зв`язку із блокуванням платіжних карток дізнався про те, що відносно нього Слобожанським відділом державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження №68477720 з примусового напису від 20.12.2021 р. вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., який зареєстровано в реєстрі за №15636, про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" у розмірі 23 539.53 грн. Вважає вчинення виконавчого напису таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки нотаріусом не було дотримано вимог чинного законодавств, зокрема вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат». На момент вчинення виконавчого напису заборгованість за договором не була безспірною. Боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань. Проте, нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, оскаржуваний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки його було вчинено на підставі договору, який не було посвідчено нотаріально. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постанову КМУ від 26.11.2014 р. № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Тому позивач просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса від 20.12.2021 р. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2024 року відкрито провадженні у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 24). У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Мартинова Н.Ю. не з`явились, від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про проведення розгляду справи без участі позивача та його представника (а.с.112). Представник відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнав повністю, просив стягнути судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в розмірі 50 відсотків (а.с.45). У клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, представник відповідача просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу із 10\~000 грн. до 3\~000.00 грн., справу розглянути без участі представника відповідача (а.с.58-61). Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна у судове засідання не з`явилась, про місце, день та час слухання справи була повідомленою належним чином (а.с.104), про причини неявки суд не повідомила. Третя особа - представник Слобожанського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Браславець Л. у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без участі державного виконавця (а.с.111). У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що виконавчим написом, вчиненим 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу та\~зареєстрованим в\~реєстрі за\~№ 15636,\~стягнуто з\~позивача по\~справі \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~реєстраційний номер\~облікової карти\~платника податків\~ [NUMBER] ,\~на користь\~ТОВАРИСТВА З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (код ЄДРПОУ 35017877) заборгованість за Кредитним договором №SAMDN51000118846547 від 27 січня 2014 року, який укладений між АТ КБ «Приватбанк» (правонаступник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ») у загальній сумі 23 539 грн. 53 коп. ( а.с. 15). У зв`язку\~з примусовим\~виконанням вищевказаного\~виконавчого напису,\~постановою головного\~державного виконавця\~Царичанського ВДВС\~у Дніпровському\~районі Дніпропетровської\~області Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро)\~Журавель Т.В.\~ від 03.02.2022 було відкрито виконавче провадження №68477720 (а.с. 10). Постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.11.2022 р. зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання, оскільки боржник призваний до ЗСУ з 17.03.2022 р. (а.с.11). 24.04.2023 року постановою про передачу виконавчого провадження, Царичанський ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) реорганізовано шляхом приєднання до Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), який є його правонаступником (а.с.12). Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті суд враховує наступні норми Закону. Відповідно до ст.\~18\~Цивільного кодексу\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст.\~39\~Закону України\~«Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, ст.\~50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012 р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. \~ \~ \~ \~Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету\~Міністрів України від\~26.11.2014\~р.\~№ 662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, Постанова КМУ № 662 від 26.11.2014 р., якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17. З тексту оспорюваного виконавчого напису № 15636 від 20.12.2021 року встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. за № 1172. Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 20 грудня 2021 року повинен був врахувати, що станом на 25 січня 2021 року Постановою КМУ №662\~від 26.11.2014\~р.\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які укладені у простій письмовій формі, є нечинні. Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Суду не було надано відповідачем доказів того, що кредитний договір №SAMDN51000118846547 від 27 січня 2014 року, який укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та позивачем [PERSON] був нотаріально посвідчений, оригінал якого було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Також суд зазначає, що відповідачем не було надано до суду жодних доказів того, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором №SAMDN51000118846547 від 27 січня 2014 року. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності необхідних для вчинення такого напису документів. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Інші доводи позивача є похідними. Зважаючи на вищевикладене, визнання відповідачем позовних вимог, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 грудня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 15636, яким стягнуто заборгованість з позивача на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ" в загальній сумі 23\~539.53 грн., а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищенаведеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до 3\~000.00 грн., оскільки витрати, які поніс позивач під час розгляду справи не є співмірними із ціною позову (а.с.58-61). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі\~10\~000.00\~грн.\~надано договір\~№ 29/07/24-ДН\~ від\~29\~липня 2024\~року про\~надання правової\~допомоги (а.с.16-17);\~акт прийому-передачі\~наданих послуг\~до договору\~про надання\~правової допомоги\~№29/07/24-ДН-2\~від 29.07.2024р. (а.с.18); квитанція №01 від 14 серпня 2024р. Про оплату за договором про надання правничої допомоги №29/07/24-ДН від 29.07.2024 року в розмірі 10\~000.00 грн. (а.с.19); копія ордеру про надання правничої допомоги (а.с.20); копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.21). Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглянута у порядку спрощеного позовного провадження, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, зазначивши у заяві про розгляд справи у його відсутність (а.с.112), тому заявлена сума у 10 000 грн. є завищеною. Отже, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду згідно квитанції ID: 6201-3094-3486-4390 від 01.10.2024 року, та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні заяви про забезпечення позову до суду згідно квитанції ID: 2594-8318-5191-2200 від 01.10.2024 року, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, та забезпечення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Стосовно застосованих у цій справі заходів забезпечення позову суд зазначає, що згідно із ч.7 ст.\~158\~ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Отже, підстав для скасування заходів забезпечення позову станом на час ухвалення цього рішення суд не вбачає. На підставі викладеного,

Outcome: approved