Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

09.04.2024 р. представник Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.09.2024 р. о 17 год. 15 хв. на автодорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 136+100 (200) м поблизу с-ща Клевань Рівненського району Рівненської області сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було здійснено наїзд на електроопоруяка була пошкоджена, чим було завдано збитків територіальній громаді. Наслідки пошкоджень електроопори були ліквідовані КП "Благоустрій" Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області. За наведеного представник позивача просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача за завдану майнову шкоду, та стягнути судові витрати. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області в особі судді Першко О.О. від 11.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному порядку (а.с.14). 26.04.2024 року представник позивача через систему "Електронний суд" подала клопотання про передачу справи за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області (а.с.18-19). 26.04.2024 року представник позивача через систему "Електронний суд" подала клопотання про заміну первісного відповідача належним (а.с.21-22). Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області в особі судді Першко О.О. від 30.04.2024 року клопотання Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області про заміну відповідача у справі задоволено (а.с.32-33). 16.05.2024 року представник позивача через систему "Електронний суд" подала клопотання про розгляд справи без участі (а.с.41). Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області в особі судді Першко О.О. від 17.05.2024 року справа була направлена для розгляду за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області (а.с.44-45). 06.06.2024 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передану судді Рівненського районного суду Рівненської області Кушнір Н.В. (а.с.49). Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області в особі судді Кушнір Н.В. від 06.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному порядку (а.с.50). 03.07.2024 року представник позивача через систему "Електронний суд" подала клопотання про розгляд справи без участі (а.с.52). Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області в особі судді Кушнір Н.В. від 04.07.2024 року справа була повернута для розгляду за підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області (а.с.55). 05.08.2024 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передану судді Рівненського міського суду Рівненської області Бучко Т.М. (а.с.59). Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області в особі судді Бучко Т.М. від 09.08.2024 року справа була повернута для розгляду за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області (а.с.60). 28.08.2024 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передану судді Рівненського районного суду Рівненської області Красовському О.О. (а.с.65). Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області в особі судді Красовського О.О. від 03.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному порядку (а.с.67). Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Подав заяву, згідно якої позов підтримує та просить його задоволити. Справу просить розглядати без його участі. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Відзив на позов до суду не подав. Судом враховується практика ЄСПЛ, зокрема позиція, викладена у справі "Пономарьов проти України", в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також враховуються висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", де зазначено: заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи\~є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів, участь сторін у справі не є обов`язковою. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Фактичні обставини справи. 05 вересня 2023 року о 17 год. 15 хв. на автодорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 136 км + 100 (200) м поблизу смт. Клевань Рівненського району Рівненської області, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом - автомобілем Citroen C4 Picasso, державний номерний знак [NUMBER] перед початком обгону не впевнившись в тому, що жодному з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним, не може бути створено перешкоду перед початком маневру обгону в результаті чого змусив водія [PERSON] , який керував транспортним засобом - автомобілем KIA CEED, державний номерний знак [NUMBER] різко загальмувати, змінити напрямок руху, в результаті чого даний автомобіль з`їхав з дороги з подальшим перекиданням. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було здійснено наїзд на електроопору. Наслідки пошкоджень електроопори були ліквідовані КП "Благоустрій" Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області. Тим самим було завдано матеріальних збитків (майнової шкоди) територіальній громаді на загальну суму 10 750 грн., які в добровільному порядку відповідачем відшкодовоні не були. Згідно довідки від 20.02.2024 про витрати на ліквідацію наслідків ДТП в смт.Клевань Рівненського району Рівненської області по вул. Б.Хмельницького на трасі Устилуг-Луцьк-Рівне та відновлення електромережі вуличного освітлення, становлять 10 750 грн. 32 коп. Норми законодавства, які застосовує суд. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Згідно зі ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини наголошує, що п. 1 ст. 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст. 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до ч. 1-3 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом положень ч. 3 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. У справах про відшкодування шкоди потерпілі подають докази, що підтверджують факт завдання ним шкоди за участю відповідача, розмір такої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, при цьому обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди слід враховувати що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Згідно частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Висновки суду. Суд дійшов висновку про доведення позивачем на підставі належних та допустимих доказів завдання шкоди його майну внаслідок пошкодження електроопори, а також доведено розмір спричиненої майнової шкоди. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10 750 грн. 32 коп. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. онесені позивачем судові витрати (сплата судового збору у суму 3 028 грн.) повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved