Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

23.10.2024 позивачки звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати за [PERSON] \~та [PERSON] право власності на частку будинку з господарськими будівлями та спорудами кожній, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначають, що [INFO] \~померла їх\~мама,\~ [PERSON] .\~Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина\~на належне\~їй майно,\~а саме:\~будинок з\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~що розташовані\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~82,1\~м.\~кв.\~Спадкоємцями першої\~черги,\~після смерті\~ [PERSON] \~є її\~діти: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Інших спадкоємців першої черги спадкування, які б прийняли спадщину та які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Заяву про прийняття спадщини подано дочками [PERSON] та [PERSON] [PERSON] (син) від спадщини відмовився. 07.07.2011 позивачки звернулись до Приватного нотаріуса Кульчицької О.І. для прийняття спадщини та оформлення своїх прав на спадкове майно. Нотаріусом заведена спадкова справа за № 51393548. Звернення до Приватного нотаріуса Кульчицької О.І. із заявою про прийняття спадщини подано протягом 6 (шести) місяців з моменту відкриття спадщини. [PERSON] подав приватному нотаріусу нотаріально посвідчену заяву про відмову від спадщини. Однак, подальше ведення спадкової справи та оформлення відповідних про це документів виявилось неможливим у зв`язку зі смертю Приватного нотаріуса Кульчицької О.І. Після смерті нотаріуса матеріали спадкової справи за № 51393548 передано до архіву. У зв`язку із наведеними обставинами позивачки звернулись до Приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Сивака Миколи Івановича із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. Приватним нотаріусом Сиваком М.І. витребувано спадкову справу з архіву та 19 і 20 жовтня 2021 року винесені Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належний [PERSON] будинок. Житловий будинок, належний [PERSON] , був споруджений у 1960-1965 роках, при цьому право власності [PERSON] на будинок у реєстрі речових прав на нерухоме майно не було зареєстровано. У зв`язку із вищевказаним позивачки, як спадкоємці після смерті матері, змушені звернутись з позовом до суду для визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2024 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 28.10.2024 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. В підготовче судове засідання позивачки та їх представник адвокат Копитчак Є.І. не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, проте представник через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив справу розглянути за його відсутністю та відсутністю позивачок, позов підтримав. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у їх відсутності, проти позову не заперечує. Третя особа на стороні позивачів у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у його відсутності, проти позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог статей 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачок, [PERSON] , про що у книзі реєстрації смертей 11.01.2011 зроблено відповідний актовий запис за № 5 Ясенице-Замківською сільською радою Старосамбірського району Львівської області та видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 82,1 м. кв., що підтверджується Технічним паспортом, виготовленим Комунальним підприємством «Старосамбірським районним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.12.1964; дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.06.1962 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.11.1981; дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.10.1964 та витягом з державного реєстру актів цивільного стану про те, що [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] 15.09.1984 та змінила прізвище на [PERSON] . Заяву про прийняття спадщини подано дочками [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] (син) від спадщини відмовився, що підтверджується його заявою поданою до суду 15.11.2024. Постановами Приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Сивака Миколи Івановича від 19.10.2021 та 20.10.2021 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належний матері будинок. Належний [PERSON] житловий будинок, був споруджений у 1960-1965 роках, про що свідчить довідка, яка видана Ясенице-Замківською сільською радою та технічний паспорт на будинок. Зі змісту Довідки від 16.09.2016 за № 1090, яка видана Ясенице-Замківською сільською радою позивачам слідує, що житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , який побудований згідно з даними погосподарської книги 1965 року, належав на праві власності померлій [PERSON] . Інформація у цій Довідці наведена згідно даних погосподарської книги. Таким чином, через відсутність належних правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивачки не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця [PERSON] належне останній право власності на житловий будинок, перейшло за законом до [PERSON] та [PERSON] (позивачок у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачками у порядку спадкування за законом. Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved