Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути суму заборгованості за кредитним договором №2879273 від 29 січня 2022 року в розмірі 20 442 грн. 95 коп., що складається з 5 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15442 грн. 95 коп. - заборгованість за процентами, а також понесені судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що 29 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №2879273, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить кредитний договір. Згідно умов даного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах , визначених цим договором. 19 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 19102023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеруа Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 19102023 від 19 жовтня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ»» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 20 442 грн. 95 коп., що складається з 5 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15442 грн. 95 коп. - заборгованість за процентами. Оскільки, відповідач всупереч умовам кредитного договору не виконує своїх зобов`язань щодо повернення кредиу та сплати відсотків за користування кредитом та після відступлення позивачу права вимоги не погасив існуючу заборгованість, позивач звернувся до суду з позовом. Ухвалою суду від 08 травня 2024 року у даній справі відкрито провадження, вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. 06 червня 2024 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому він визнає позов в сумі 1 176 грн. 95 коп. ( 5000 грн. тіло кредиту+ 805 грн. 96 коп. відсотки за користування кредитом - 4 629 грн. сума сплаченої ним заборгованості). Вказав, що згідно графіку сплати по кредиту перша дата - 28 лютого 2022 року. 01 березня 2022 року його було призвано до Збройних сил України і тільки 03 квітня 2024 року його було звільнено у запас. Визнає суму процентів у розмірі 805 грн. 95 коп., які повинні були нараховуватись в період з дати укладення кредитного договору 29 січня 2022 року по початок його перебування на військовій службі 01 березня 2022 року, зважаючи на п.15 ст.14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Крім того, вказав, що його матір`ю за його дорученням здійснено від його імені часткове погашення заборгованості на суму 4 629 грн. (28 лютого 2023 року - 750 грн., 15 березня 2023 року - 2 860 грн., 12 травня 2023 року - 1019 грн.). Про заміну кредитора належним чином повідомлений не був, члени моєї сім`ї повідомляли первісного кредитора про несення ним військової служби, проте отримати належні документи на підтвердження служби, оскільки [PERSON] перебував у зоні бойових дій, а військовий квиток отримав лише 22 квітня 2024 року. Представником позивача [PERSON] 18 червня 2024 року через підсистему "Електронний суд" подано відповідь на відзив, згідно якого вказала, що в законодастві не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Також вказала, що відсутні будь-які докази, що відповідач надав первісному кредитору документи, які б підтверджували, що він відноситься до категорії осіб, яким згідно закону не нараховуються проценти за користування кредитом та штрафні санкції. На підтвердження суми заборгованості по договору позики Позивачем до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за договорам, виготовлений представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», який підтверджує факт, що після переуступлення прав вимоги за даним договорами, Позивачем не здійснювалося додаткових нарахувань. Тому ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути кредитну заборгованість, яка була нарахована Первісним кредитором. Наполягала на задоволенні позову в повному обсязі. Просила розгляд справи проводити без їх представника. Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Отже, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513, ст. 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Статтею 1081 ЦК України передбачено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 29 січня 2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2879273 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування.. Відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3. Кредитного договору, що становить 360 днів. 19 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 19102023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеруа Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 19 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 19102023 від 19 жовтня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 20 442 грн. 95 коп., що складається з 5 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 15 442 грн. 95 коп. - заборгованість за процентами. Аналізуючи надані позивачем докази та встановлені обставини, суд дійшов висновку про доведеність факту укладення між ТОВ «Лінеура Україна», з однієї сторони, та відповідачем, з іншої, кредитного договору у електронній формі та виконання кредитором своїх обов`язків за цим договором, а саме надання грошових коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором Крім того, встановивши, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по кредитним договором, [PERSON] прийняв умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання його електронним цифровим підписом, однак останній в порушення умов вказаного договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту. Щодо нарахування відсотків, то суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19 (провадження № 61-7310св24). Відповідач подав до суду копію посвідчення серії [NUMBER] від 13 грудня 2023 року та копію військового квитка серії [NUMBER] , відповідно до якого останній 01 березня 2022 року призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини. Враховуючи, що відповідач є військовослужбовцем, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на нього поширюються положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у тому числі, положення п. 15 ст. 14 вказаного Закону, а тому у кредитора були відсутні підстави для нарахування процентів за користування кредитом згідно договором, починаючи з 01 березня 2022 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що зі [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню 5 000 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 3 184 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, яка становить 3 184 грн. з розрахунку: 5 000 грн (тіло кредиту)*1,99 % (відсоткова ставка)*32 (кількість днів в період з 29.01.2022 по 01.03.2022). Крім того, із вказаної суми необхідно відмінусувати часткове погашення кредиту [PERSON] в сумі 4 629 грн., тобто з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 3 555 грн. (5000 грн. +3184 грн.- 4629 грн.). На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову судового збору, пропорційно до задоволених вимог, що становить 526 грн. 56 коп. На підставі виклаленого та

Outcome: approved