Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1821180200:04:002:0171, площею 2,3769 га, що знаходиться на території Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, яку вона успадкувала за заповітом після смерті [PERSON] , про що направленням повідомлення про зміну власника земельної вказаної ділянки повідомила відповідача, оскільки вказана земельна ділянка перебуває в оренді останнього. Позивач зазначає, що відповідачем останні три роки не здійснюється виплата орендної плати, а тому є підстави для розірвання договору оренди землі. Позивач просить суд розірвати договір оренди землі від 30.03.2018 року, укладений між [PERSON] , правонаступником (спадкоємцем) якої є [PERSON] , та Товариством з обмеженою відповідальній «MIЛАРІ», щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 1821180200:04:002:0171, площею 2,3769 га, стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач, будучи відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на зазначене вище, враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1821180200:04:002:0171, площею 2,3769 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Хорошівської ТГ (до об`єднання - Березівської сільської ради) Житомирського (Хорошівського) району Житомирської області, яка успадкована нею після смерті [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Хорошівського районного нотаріального округу Житомирської області Косинським С.О. 29.03.2024 року та зареєстрованим в реєстрі за №324, а також витягом з Державного реєстру речових прав від 29.03.2024 року №371954244 (а.с.22-23). Згідно копії договору оренди землі від 30.03.2018 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «МІЛАРІ», [PERSON] (орендодавець) надає, а ТОВ «МІЛАРІ» (орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1821180200:04:002:0171, яка розташована на території Березівської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, загальною площею 2,3769 га ріллі, строком на 10 років. Відповідно до пунктів 7, 8, 10 вказаного договору, умови цього договору зберігають свою чинність для нового власника на строк його дії у випадку переходу прав Орендодавця до іншої особи, орендна плата щорічно вноситься орендарем за кожен повний рік користування земельною ділянкою у грошовій формі в розмірі 2382,32 грн., що становить 10% від вартості земельної ділянки, орендна плата вноситься один раз на рік у строк до останнього календарного дня останнього календарного місяця. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна №403317134 від 12.11.2024 державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер 1821180200:04:002:0171 проведено 04.04.2018, номер запису про інше речове право: 25637564, документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі б/н виданий 30.03.2018 року, орендар: ТОВ «МІЛАРІ», РНОНМ: 737608218211. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу у період з І кварталу 2021 року по 4 квартал 2023 року дохід за ознакою доходу 106 - надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду або суборенду [PERSON] не нараховувався. Частиною 1 статті 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі. За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Правова позиція Верховного суду з даного приводу викладена в постанові від 25.04.2018 року по справі № 378/556/16-ц, в якій зазначено, що системний аналіз зазначених положень законодавства та порядок врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема положень ЦК України, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. У зобов`язанні з виплати орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою позивач є кредитором, відповідач є боржником. З огляду на це в частині виконання цього зобов`язання саме відповідач був зобов`язаний довести його належне виконання, вчинене вчасно та у повному обсязі. Доказів цього суду не надано, такі обставини не встановлено. В оцінці поведінки цієї сторони Верховним Судом має бути враховано, взявши до уваги, що таке зобов`язання є грошовим, що боржник не використав альтернативний спосіб виконання свого зобов`язання шляхом внесення суми боргу в депозит нотаріуса, що мало ним бути застосовано за правилами статті 537 ЦК України. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Крім того, згідно пункту 31 вище зазначеного договору оренди землі від 30.03.2018 року, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Таким чином, судом встановлено, що TOB «МІЛАРІ» не виконало взяті на себе зобов`язання за договором оренди землі б/н від 30.03.2018 року, а саме не здійснило виплату орендної плати три роки поспіль (2021-2023 роки), виплата якої є істотною умовою договору оренди, що свідчить про систематичність порушення вказаним товариством, як орендарем, умов договору та є підставою для його розірвання. З урахуванням наявних у справі доказів, якими підтверджується належність на праві приватної власності земельної ділянки позивачу, перебування земельної ділянки в оренді у ТОВ «МІЛАРІ», враховуючи не надання відповідачем до суду доказів на підтвердження факту виплати орендної плати протягом 2021-2023 років (як-от: відомостей видачі орендної плати, відповідних актів передачі продукції в рахунок орендної плати тощо), суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної договором орендної плати за користування земельною ділянкою, а тому наявні підстави для розірвання договору оренди землі. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди землі слід задовольнити, оскільки ТОВ «МІЛАРІ» порушило істотні умови договору оренди землі, а саме систематично не сплачувало орендну плату. Вирішуючи питання стягнення з відповідача судових витрат суд зазначає наступне. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки, при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., то згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved