Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з вищевказаним позовом. Позовна заява обґрунтована тим, що 27.04.2021 року [PERSON] уклала договір № 4394073 з ТОВ «Мілоан», на виконання якого їй були перераховані грошові кошти в розмірі 16000 грн. Позивач зазначив, що відповідач умови договору не виконав, кредитні кошти не повернув. 13.09.2021 року згідно договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «Мілоан» відступив права вимоги за кредитним договором № 4394073 від 27.04.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», сума боргу становить 69344 грн. В поданій до суду позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №4394073 від 27.04.2021 року у розмірі 69344 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20.08.2024 року відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з ч. 13\~ст. 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення № 0690251389310 (а.с. 144), відповідач [PERSON] , 29.08.2024 року отримала ухвалу суду від 20.08.2024 року разом із позовною заявою та додатками, однак у встановлений судом строк відзиву до суду не подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8\~статті 178 ЦПК України\~передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.04.2021 року [PERSON] уклала договір № 4394073 з ТОВ «Мілоан», на виконання якого їй були перераховані грошові кошти в розмірі 16000 грн. Згідно вказаного договору строк кредитування становить 30 днів. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 27.05.2021 року. Згідно п. 1.5 договору загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5344.00 грн. в грошовому виразі та 3076.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 21344,00 гривень. Судом встановлено, що товариством виконано взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Відповідач всупереч умов кредитного договору,\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~та ст.ст.\~525,\~526,\~530,\~536,\~610,\~612 ЦК України, порушив умови кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, не виконав в повному обсязі грошові зобов`язання перед позивачем за договором. Встановлено, що 13.09.2021 року, згідно договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «Мілоан» відступив права вимоги за кредитним договором № 4394073 від 27.04.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс». За договором відступлення прав вимоги сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Діджи Фінанс» складає 69344,00 грн з яких: заборгованість за тілом кредиту 16000,00 грн, заборгованість за відсотками становить 52224,00 грн., заборгованість за комісійними винагородами\~1120,00 грн. Проте, суд не погоджується з нарахованим розміром заборгованості за процентами, оскільки їх нарахування здійснене поза межами встановленого строку кредитування, що суперечить умовам кредитного договору, оскільки згідно договору № 4394073 від 27.04.2021 року строк кредитування становить 30 днів. Нарахування відсотків поза межами строку кредитування договором не передбачено, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти у розмірі 4224 грн, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, згідно якої, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ст.1050 ЦК України. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2\~ст.1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Окрім того, умовами договору про споживчий кредит №4394073 від 27.04.2021 року передбачено сплату комісії за надання кредиту\~1120,00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.1.5.1. Договору). Відповідно до ч. ч. 1\~ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. У договорі про споживчий кредит №4394073 від 27.04.2021 року кредитодавцем фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Разом із тим, ч. 1\~ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Отже, умови договору про нарахування позивачем одноразової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту належить відмовити. Відповідно до положень статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду подані Договір №42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 року, який укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», та який містить тарифікацію наданих клієнту послуг, детальний опис наданих адвокатом робіт, а також копію акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (а.с. 38, 41-45). Оскільки позивачем надано належні докази, які підтверджують оплату витрат на професійну правничу допомогу, при цьому, позов задоволено частково (29%), то суд ухвалює стягнути з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам, витрати на правничу допомогу у розмірі 1740 грн. Відповідно до ст.ст.\~133,\~141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, в розмірі 703 грн., пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial