Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Відповідач [PERSON] уклав кредитні договори: 26.08.2023 року кредитний договір №32580-08/2023 з ТОВ "АВАНС КРЕДИТ"; 19.09.2023 року кредитний договір №8899760 з ТОВ «МІЛОАН»; 21.09.2023 року кредитний договір №101672029 з ТОВ "МІЛОАН" та; 23.09.2023 року Договір Позики №76226422 з ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", підписавши їх електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Проте свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та процентів за користуванням ними не виконує, має заборгованість, чим порушує норми законодавства та умови кредитних договорів. ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права вимоги до Відповідача за вказаними кредитними договорами на підставі Договорів факторингу, тому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договорами у загальному розмірі 127 210,00 грн. та понесені судові витрати. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" не визнає в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 1200,00 грн., посилаючись на те, що станом на дату укладання кредитних договорів він був військовослужбовцем та має зазначений статус до цього часу, тому виходячи зі змісту ч.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" та ч.4 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" у стягувача були відсутні підстави для нарахування та стягнення відсотків за користування кредитними коштами та штрафних санкцій, та комісії. Процесуальні дії у справі. 11.07.2024 позовна заява надійшла до суду. 12.07.2024 суддя з\~метою визначення\~підсудності скористався\~даними Єдиного\~державного демографічного\~реєстру.\~Підтверджена реєстрація\~відповідача. 16.07.2024 позовна заява прийнята до розгляду, провадження\~у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 13.08.2024 відповідач скористався правом надання відзиву на позов (направлено засобами поштового зв`язку 01.08.2024). 15.08.2024 представник позивача подала до суду додаткові пояснення у справі. Інших заяв/клопотань від сторін не надходило. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Фактичні обставини, встановлені судом. 26 серпня 2023 року між ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №32580-08/2023, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн на строк 360 днів. Процентна ставка 2,50% в день. Позичальник погодився з умовами договору. Договір підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором (а.с.56-58,59,60-61). Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, але зобов`язання не виконав. 24 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» укладено договір факторингу №24052024, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржника, у тому числі грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №32580-08/2023 (а.с.62-64,65,66). Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем за договором №32580-08/2023 заборгованість відповідача не погашена та складає 33250,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 28250,00 грн сума заборгованості за відсотками. Нарахувань будь-яких санкцій позивач не здійснював (а.с.67). * * * 19 вересня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №8899760, згідно якого ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредит на суму 5 000 грн., строком на 105 днів - до 02.01.2024 року (а.с.8-13,14,15). Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, але зобов`язання не виконав. 26.12.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №26122023 (а.с.16-17,18), у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу №26122023 від 26.12.2023 (а.с.19), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17307,50 грн., з яких: - 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 12307,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Нарахувань будь-яких санкцій позивач не здійснював. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором про споживчий кредит №8899760 в загальному розмірі 17307,50 грн. (розрахунок заборгованості, здійснений позивачем - а.с.20). * * * 21 вересня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №101672029, згідно якого ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредит на суму 12 000 грн., строком на 105 днів - до 04.01.2024 року (а.с.21--26,27,28). Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, але зобов`язання не виконав. 29 січня 2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №29012024(а.с.29-30,31), у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 2 до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 (а.с.19), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 42652,50 грн., з яких: - 12000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 29452,50 грн. сума заборгованості за відсотками; - 1200,00 грн. - сума заборгованості за комісією. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором про споживчий кредит №101672029 в загальному розмірі 42652,50 грн. (розрахунок заборгованості, здійснений позивачем - а.с.33). * * * 23 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №76226422, відповідно до якого позичальник отримав у позику 8500,00 грн на строк 30 днів, знижена процентна ставка 2,5% в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70% в день, пеня- 2,70%, орієнтовна річна процентна ставка 20973,34%, орієнтована загальна вартість позики 14875,00 грн. У договорі вказано, що до його підписання позичальник вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення, а також процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою йому зрозумілі. Договір підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором (а.с.40-43). Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, але зобов`язання не виконав. 14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до боржника, у тому числі грошової вимоги до відповідача за договором позики №76226422 (а.с.44-45,46,47,48,49). Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем за договором позики №76226422 від 23.09.2023 року заборгованість відповідача не погашена та складає 34000,00 грн, з яких: 8500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 25500,00 грн заборгованість за відсотками. Нарахувань будь-яких санкцій позивач не здійснював (а.с.50). Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини з відступлення права грошової вимоги фактору, належного виконання зобов`язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Норми права, які застосовує суд. За нормами\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Нормою ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається\~шляхом пропозиції однієї сторони\~укласти договір\~(оферти)\~і прийняття\~пропозиції (акцепту)\~другою стороною. Згідно\~ст.640\~ЦК України\~-\~договір є\~укладеним з\~моменту одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~договір,\~відповіді про\~прийняття цієї пропозиції. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1\~цієї статті\~Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з положеннями ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України\~передбачає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем Договору Позики №76226422 з ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та кредитних договорів №32580-08/2023 з ТОВ "АВАНС КРЕДИТ", №8899760 з ТОВ «МІЛОАН», №101672029 з ТОВ "МІЛОАН" та; 23.09.2023 року, після підписання яких між сторонами договорів виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання повернути кредиторам кошти відповідно до умов договорів і сплатити відсотки за користування ними. Проте відповідач свої обов`язки по поверненню коштів не виконав. За умовами договорів факторингу право вимоги за грошовими зобов`язаннями відповідача по даним кредитним договорам перейшло до позивача. Враховуючи відсутність оплати за кредитами з боку відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] суми заборгованості за основною сумою боргу та відсотками по кожному з кредитних договорів. Як видно з матеріалів справи, з моменту отримання права вимоги за кредитними договорами позивачем не здійснювалося нарахування відсотків. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією суд, враховуючи особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», приходить до таких висновків. Так, за положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які не справедливими. Умови договору є несправедливими, якщо суперечать принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Кредитор нарахував відповідачу комісію за послуги, які супроводжують кредит, що на думку суду не узгоджується з вищезазначеним, тому суд приходить до висновку, що в даній частині позову слід відмовити, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-1746цс16. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами у загальному розмірі 126\~010 грн.: - за Кредитним договором №8899760 у розмірі 17307,50 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 12307,50 грн - сума заборгованості за відсотками; - за Кредитним договором №101672029 у розмірі 41\~452,50 грн, з яких: 12000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 29452,50 грн - сума заборгованості за відсотками; - за Договором позики №76226422 у розмірі 34000 грн, з яких: 8500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 25500 грн - сума заборгованості за відсотками; - за Кредитним договором №32580-08/2023 у розмірі 33250 грн, з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 28250 грн - сума заборгованості за відсотками; У задоволенні позовних вимог про стягнення комісії за кредитним договором №101672029 слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial