Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Баталін С.С., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Київської області Клопотовим Станіславом Давидовичем 22.12.2020 р., зареєстрованим в реєстрі за № 2138 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 253\~685,91 грн. В обґрунтування заявлених вимог, зазначає, що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Київської області Клопотовим Станіславом Давидовичем 22.12.2020 вчинено виконавчий напис №2138 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №37/КА2008-980 від 12.02.2020 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] у розмірі 253\~685,91 грн. 18.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №65465660 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не отримував повідомлень про наявність заборгованості, строк стягнення зазначений у виконавчому написі виходить за межі строків позовної давності, заборгованість, яка стягнута не є безспірною, кредитний договір нотаріально не посвідчений. Відповідач надав заяву про визнання позову та заяву про зменшення судових витрат. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, пояснень щодо позову в порядку, передбаченому\~ст.181 ЦПК України, не подали. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою судді Херсонська міського суду Херсонської області від 20.11.2023 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 65465660 з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (код в ЄДРПОУ 440340222, місцезнаходження за адресою: м. Київ, провул. Ковальський,19, оф.147) у розмірі 253 685,91 грн, на підставі виконавчого напису нотаріуса № 2138 від 22.12.2020 року, виданого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Клопотовим Станіславом Давидовичем, до вирішення спору по суті. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Обставини справи, зміст спірних правовідносин Судом встановлено,\~що приватним\~нотаріусом Харківського\~міського нотаріального\~округу Київської\~області Клопотовим\~Станіславом Давидовичем\~22.12.2020\~вчинено виконавчий\~напис №2138\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Еліт\~Фінанс» заборгованості\~за кредитним\~договором №37/КА2008-980\~від 12.02.2020\~року,\~укладеним між\~ [PERSON] \~та ВАТ\~КБ «Надра»,правонаступником усіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №285 від 26.08.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», у розмірі 253 685,91 грн. 18.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним С.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №65465660 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Баталіна С.С. звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Вказані обставини не заперечуються учасниками справи та в силу положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно положень до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантованост.124 Конституції України. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Суд приймає до уваги усі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч. 1ст. 39 цього закону). Згідно зі ст.87Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає умови вчинення виконавчих написів. Зокрема, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року(далі - Порядок). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України№1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашений розмір заборгованості. Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє можливість спору між сторонами щодо кредитної заборгованості, не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, тобто перевіряє щоб документи, з яких обчислена заборгованість, не були спірні. Із правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 14 серпня 2019 року по справі №569/8884/17, вбачається, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 2.3 вищезазначеного Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18ЦК, ст.ст. 50, 87, 88Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таку вимогу позивач не отримував. Лише після отриманні постанови про відкриття виконавчого провадження, позивачу стало відомо про існування виконавчого напису, про звернення стягнення кредитної заборгованості. Відповідно до положень п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України "Пронотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою вищого адміністративного суду від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №910/10374/17 від 21.09.2021 визначено, що, оскільки, у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. З огляду\~на вищевикладене,\~суд дійшов\~висновку про\~відсутність визначених\~уст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»\~підстав для\~вчинення приватним\~нотаріусом виконавчого\~напису.\~На підставі\~вищевикладеного вбачається,\~що при\~вчиненні виконавчого\~напису було\~порушено вимоги\~щодо строків\~надіслання боржникові\~вимоги про\~сплату боргу\~та відсутність\~належних та\~допустимих доказів\~розміру заборгованості,\~а також\~виконавчий напис\~міг був\~вчинений лише\~за умови\~укладення нотаріально\~посвідченого кредитного\~договору,\~що у\~своїй сукупності\~є підставою\~для визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. Враховуючи викладене, та визнання позову відповідачем та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Щодо судових витрат Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 50% судового збору: за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 268,40 грн., та за подання позовної заяви у розмірі 536,80 грн. Надаючи оцінку заявленому клопотанню ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд зазначає про наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У той же час, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не просить стягнути судові витрати на правничу допомогу та такі витрати не підтверджуються документально. Відтак клопотання ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про зменшення розміру витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає. Заходи забезпечення позову (заяви). Ухвалою судді\~Херсонська міського\~суду Херсонської\~області від\~20.11.2023\~року вжито\~заходи забезпечення\~позову шляхом\~зупинення стягнення\~у виконавчому\~провадженні №\~65465660\~з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків\~ [NUMBER] ,\~зареєстрованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] )\~заборгованості на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Еліт\~Фінанс» (код\~в ЄДРПОУ\~440340222,\~місцезнаходження за\~адресою:\~м.\~Київ,\~провул.\~Ковальський,19,\~оф.147)\~у розмірі\~253\~685,91\~грн,\~на підставі\~виконавчого напису\~нотаріуса №\~2138\~від 22.12.2020\~року,\~виданого приватним\~нотаріусом Харківського\~нотаріального округу\~Клопотовим Станіславом\~Давидовичем,\~до вирішення\~спору по\~суті. Згідно ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. На підставі викладеного і

Outcome: approved