Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з даним позовом згідно якого просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в сумі 157\~917 грн. 25 копійок. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31.03.2009 року у цивільній справі № 2п-5456/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя позов задоволено, постановлено в частині стягнення аліментів стягнути на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 31.03.2009 року по 31.03.2012 року, а на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.08.2008 р. і до його повноліття. За вказаним рішенням суду, [PERSON] отримала виконавчі листи, які пред`явила до виконання до органів державної виконавчої служби. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у цивільній справі № 308/14074/18 його вже частково було звільнено від сплати заборгованості за аліментами. Відповідно до ст. 197 СК України, він має право на звільнення від сплати заборгованості за аліментами, так як має групу інвалідності з протипоказаннями до роботи з психофізичним навантаженням, нагляд та лікування у лікаря психіатра на довічний строк, тому просить позов задовольнити. Відзив у визначений судом строк не подано. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.05.2024 року, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник адвокат Сідун О.С. в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Будь яких заяв на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами та в порядку ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення, оскільки заперечень щодо проведення заочного розгляду ні позивачем ні його представником не висловлювалось, напаки, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] , в якій останній зазначає, що суд може ухвалити заочне рішення, вказану заяву, суд розцінює, як згоду на ухвалення заочного рішення. Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи: Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31.01.2009 року у справі № 2п-5456/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя позов задоволено, постановлено в частині стягнення аліментів стягнути на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 31.03.2009 року по 31.03.2012 року, а на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, починаючи з 21.08.2008 р. і до його повноліття. В подальшому, прізвище малолітнього [PERSON] , [INFO] , було змінено на Пехньо, що вбачається з копії рішення суду від 12 квітня 2023 року. З Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 квітня 2023 року вбачається, що: «Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07.07.2011 року у справі № 2-3092/11 змінено розмір стягуваних аліментів та ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Припинено стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] , звільнено частково [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, яка станом на 01.02.2011 року складає 82645 грн., визначивши йому до сплати суму заборгованості за аліментами у розмірі 17000 грн. Зазначене рішення суду змінене рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 22.09.2011 року в частині задоволення позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, припинення права подружжя на утримання, зменшення розміру аліментів на утримання спільної дитини та ухвалено у цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Рішення апеляційного суду \~мотивовано тим, що суд першої інстанції, частково звільняючи позивача від сплати заборгованості по аліментах, вказуючи на те, що майновий стан останнього, як платника аліментів, погіршився, не врахував рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області\~\~\~\~\~ від 29 січня 2010 року, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів було відмовлено з мотивів відсутності підстав для такого зменшення. Тобто було встановлено спроможність позивача сплачувати відповідачці стягнуті вищевказаним рішенням суду аліменти. Належних доказів виникнення у позивача, як платника аліментів, тяжкої хвороби, чи наявності іншої обставини, що має істотне значення, як підстави для часткового звільнення [PERSON] \~ від сплати заборгованості по аліментам, ним не надано. Тому доводи позивача щодо часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам є необґрунтованими.» Цим же рішення, [PERSON] звільнено від сплати заборгованості за аліментами \~на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за період з 02.08.2012 року по 13.03.2018 року, та за період з 06.06.2018 р. по 20.09.2018 року. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 квітня 2023 року змінено та ухвалено звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , за період із 7 травня 2012 року по 31 жовтня 2018 року у сумі 38903,25 грн (тридцять вісім тисяч дев`ятсот три гривні 25 коп.). \~ Мотивами подання позову позивачем зазначено його важке психічне захворювання, яке позбавляє його можливості працювати. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право на захист цивільних прав та інтересів визначено ст. 15 ЦК України. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Положеннями\~статті 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч. 2 ст.\~197\~СК\~України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналіз статті 197\~СК\~України надає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Аналогічна вимога міститься у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де вказано, що суд за передбачених ст.\~197\~СК\~України умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Позивач звернувся із вказаним позовом до суду з мотивів неможливості сплати аліментів, через своє важке психічне захворювання. У справі, що розглядається, предметом доказування для позивача (ст.\~13\~ч. 1, ст.\~77\~ч. 2\~ЦПК України) є безпосередня пов`язаність заборгованості за аліментами з його тяжкою хворобою, виникнення заборгованості як наслідку тяжкої хвороби. Згідно позовної заяви, позивач просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 157\~917, 25 гривень. Згідно розрахунку заборгованості від 07.11.2023 року № 14486141, вчиненого державним виконавцем вказаний розмір 157\~917, 25 гривень заборгованості утворився з 2008 року. Закарпатським апеляційним судом в постанові від 18.09.2023 року, [PERSON] звільнено від сплати заборгованості по аліментах за період із 7 травня 2012 року по 31 жовтня 2018 року у сумі 38903,25 грн. Разом з тим у вказаному рішення суд прийшов до висновку, що заборгованість яка виникла у позивача за період \~07.05.2012 у сумі 77791,75 грн (за період з серпня 2008 року по квітень 2012 року\~77695,00 грн; за період з 01.05. по 06.05.2012\~96,75 грн) підлягає сплаті і позивач не підлягає звільненню від сплати заборгованості за аліментами у вказаний період. Питання щодо заборгованість за період з 07.05.2012 по 31.10.2018 у сумі 38903,25 грн. вирішено Закарпатським апеляційним судом постановою від 18 вересня 2023 року, та від сплати вказаного розміру заборгованості [PERSON] звільнений. Тобто, питання заборгованості по сплаті аліментів починаючи з 2008 року по 31.10.2018 року, вже було предметом розгляду у суді і рішення по вказаному питанню були ухвалені, а відтак у суду під час розгляду вказаного позову, не має жодних підстав для ревізування попередніх рішень. Тому, при вирішенні вказаного спору, суд має перевірити підстави для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах за період з 01.11.2018 року по жовтень 2023 року. Відповідно до поданої суду довідки заборгованість за вказаний період складає 73181, 50 гривень. В матеріалах справи наявний висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного захворювання за № 53/1, відповідно до вказаного висновку [PERSON] інвалід ІІ групи внаслідок психічного захворювання встановленої 09.10.2017 року, обмежений в самообслуговуванні, обмежений здатності контролю поведінки, потребує постійного догляду. Висновок дійсний до 20.09.2019 року. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 09.10.2017 року, [PERSON] встановлено ІІ групи інвалідності з протипоказанням роботи з психофізичними навантаженнями та дата чергового переогляду визначена 09.10.2020 року. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 12.10.2020 року, [PERSON] встановлено ІІ групи інвалідності з протипоказанням роботи з психофізичними навантаженнями, нагляд та лікування у психіатра довічно. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що у зазначений судом період [PERSON] страждав хронічним психічним захворюванням, що підтверджується відповідними документами, згідно рекомендацій йому протипоказано психофізичне навантаження. При цьому суд враховує, що групу інвалідності позивачу встановлено довічно, через наявність психічного захворювання. Крім того з долучених до матеріалів справи судових рішень, на які суд вже посилався, вбачається, що проблеми із здоров`ям і зокрема психічним станом у позивача [PERSON] почались з 2012 року, і як вбачається з представлених суду доказів тривають і по теперішній час. Стаття 197\~СК України\~ передбачено можливість звільнення від сплати заборгованості за аліментами, але вказана норма закону не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для повного або часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання проте, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Зазначена стаття передбачає не обов`язок, а право суду на звільнення платника аліментів від обов`язку сплачувати аліменти. Звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2\~ЦПК України завданням\~цивільного судочинства\~є справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~суд приходить\~до висновку\~ що позов підлягає до часткового задоволення, та позивач підлягає звільненню від сплати заборгованості за аліментами на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за період з 01.11.2018 року по жовтень 2023 року в розмірі 73\~181, 50 гривень.

Outcome: partial