Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства. На обґрунтування позовних вимог вказав, що на початку 2010 року, працюючи у м. Санкт-Петербург російської федерації він познайомився з [PERSON] . З листопада місяця 2010 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за місцем проживання відповідачки за адресою: [ADDRESS] , російська федерація. Від спільного життя у них з відповідачем народилася донька [PERSON] , [INFO] . Під час оформлення свідоцтва про народження відомості про батька за вказівкою матері не були внесені. Коли доньці виповнилося три місяці сторони переїхали з російської федерації проживати за місцем проживання позивача до України, та з квітня місяця 2012 року проживали спільно у його квартирі, за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка періодично залишала його з донькою та їздила до російської федерації. У 2014 році вони разом з донькою повернулися до рф. [INFO] у них народився син [PERSON] . Під час оформлення свідоцтва про народження відомості про батька за вказівкою матері не були внесені. Просить додатково врахувати, що у свідоцтвах про народження дітей у імені батька вказано по-батькові позивача - « [PERSON] , [PERSON] », що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. 02.05.2016 сторони разом з дітьми усією сім`єю повернулися проживати до України за місцем проживання позивача. На той час позивач працював водієм-далекобійником, тому постійно був змушений їздити у відрядження на довготривалий термін у інші міста та країни. У серпні місяці 2017 року, коли позивач повернувся з чергового відрядження, відповідачки за їх місцем проживання не було, вона залишила дітей його батькам та поїхала до рф. Номер телефону відповідачка змінила, додзвонитися їй не вдалося, встановити її місцеперебування для позивача виявилося неможливим. З того часу відповідач перебуває закордоном. [PERSON] та [PERSON] з 2016 року постійно проживають в Україні, відвідували дитячі садочки, наразі навчаються у школі та відвідують спортивні секції, отримують медичну допомогу, що підтверджується відповідними довідками. Відповідачка не спілкується з дітьми, ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє зацікавленості у їх подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує їм доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. За вісім років відповідачка жодного разу не приїжджала, не навідувала дітей, не цікавилася ними. З 29.11.2023 позивач перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині [NUMBER] , донька і син наразі проживають з його батьками за адресою: [ADDRESS] . Діти знаходиться виключно на його та його батьків утриманні. Перебуваючи у відпустці, 17.07.2024 позивач звернувся до медико-генетичного центру «Мама Папа» для проведення молекулярно-генетичного експертного дослідження з метою встановлення свого батьківства відносно дітей: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до висновку експерта медико-генетичного центру «Мама Папа» від 12.08.2024 за результатами молекулярно-генетичного експертного дослідження, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , у рамках проведеного дослідження складає 99,999999 %. За вказаних обставин, позивач просить встановити його батьківство стосовно: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у судовому порядку із подальшим внесенням змін до актових записів про народження дітей у частині відомостей про батька дітей. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Щодо повідомлення відповідачки, яка мешкає у російській федерації, суд виходить з такого. Листом Міністерства юстиції України № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022, надано роз`яснення щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану і зазначено про те, що з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, не здійснюється будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції Росії і Білорусі на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах, та у галузі міжнародного приватного права, крім випадків передачі судам чи громадянам на території України документів, одержаних за результатами виконання запитів, доручень і клопотань. 01.12.2022 прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». 22.12.2022 Закон опубліковано у газеті «Голос України» та 23.12.2022 Закон набрав чинності. Закон передбачає: зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 (далі - Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 № 140/98-ВР, у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь (стаття 1); вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 № 240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 № 140/98-ВР (стаття 2). Щодо зупинення дії Мінської конвенції та Протоколу відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення. Стаття 25 Закону України «Про міжнародні договори України», містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами. У період зупинення дії міжнародного договору Україна утримується від дій, які могли б перешкодити поновленню дії договору. З огляду на викладене, про судові засідання відповідачка повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, з урахуванням положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України. 25.11.2024 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю, наполягав на його задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві. На запитання суду позивач пояснив, що відповідачка не бажала офіційно реєструвати шлюб, та вказувати відомості про батька дітей, оскільки у росії отримувала соціальну допомогу як одинока мати. У судове засідання представник третьої особи - Барського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що вона є матір`ю позивача [PERSON] та бабусею [PERSON] , [PERSON] . Свідку відомо, що сторони проживали однією сім`єю та у них народилися діти: [PERSON] та [PERSON] . ЇЇ син та відповідачка з 2012 року по 2016 рік періодично проживали в Україні та у рф. Востаннє в Україні відповідачка була у 2017 році, тоді, коли син був у відрядженні, залишила дітей та поїхала до рф, з того часу зв`язок з нею було втрачено. Коли сина мобілізували, то діти почали проживати з нею, оскільки син перебуває на військовій службі. Матір дітей [PERSON] з 2017 року жодного разу не намагалася спілкуватися з дітьми. Менший [PERSON] навіть не пам`ятає матір. У судовому засіданні була заслухана малолітня [PERSON] , за її бажанням. [PERSON] повідомила суду, що підтримує звернення її батька [PERSON] та бажає, щоб суд встановив його батьківство, хоче отримати українські документи. Їй подобається жити з батьком і його новою дружиною, бабусею та дідусем. Свою матір практично не пам`ятає, матір не спілкується з нею. Просила встановити батьківство [PERSON] , не заперечує змінити прізвище. У судовому засіданні був заслуханий малолітній [PERSON] , за його бажанням. [PERSON] повідомив, що підтримує звернення батька [PERSON] . Просив визнати [PERSON] його батьком. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, думку малолітніх: [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. [PERSON] народилася [INFO] у м. Сокол Вологодської області Російської Федерації, про що в книзі реєстрації актів про народження 10.01.2012 складено запис за № 6, мати: [PERSON] , громадянка Росії, у графі батько відомості відсутні, що підтверджується даними копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , складеного Управлінням ЗАГС Вологодської області Сокольського регіонального відділення ЗАГС, згідно із засвідченим перекладом з російської мови на українську мову повторного свідоцтва про народження, зареєстрованого в реєстрі за № 450, № 451. [PERSON] народився [INFO] у м. Сокол Вологодської області Російської Федерації, про що в книзі реєстрації актів про народження 16.01.2014 складено запис за № 350, мати: [PERSON] , громадянка Росії, у графі батько відомості відсутні, що підтверджується даними копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , складеного Управлінням ЗАГС Вологодської області Сокольського територіального відділення ЗАГС, згідно із засвідченим перекладом з російської мови на українську мову повторного свідоцтва про народження, зареєстрованого в реєстрі за № 452, № 453. Відповідно до даних акта обстеження умов проживання від 07.06.2024, складеного комісією у складі: завідуючої сектору опіки та піклування служби у справах дітей Барської міської ради Бородкіної Л.В., головних спеціалістів служби у справах дітей Барської міської ради: Гуршал Т.В., Саєнко Л.В. , малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] з дідом та бабою. Батько дітей [PERSON] з жовтня 2023 року служить у ЗСУ, відпустку проводить з дітьми у власній квартирі за адресою: по [ADDRESS] . Діти забезпеченні усім необхідним для повноцінного проживання, розвитку та виховання. [PERSON] навчається у 7 класі, [PERSON] - у 5 класі Барського ліцею № 1; діти навчаються у вказаному учбовому закладі з 1 класу. Діти мають багато друзів, відвідують позашкільні секції, [PERSON] має призові місця у змаганнях з футболу. Зовні діти фізично здорові та доглянуті. [PERSON] вільно спілкується, розповідає про свої захоплення, про батька, [PERSON] сором`язливий, але на запитання відповідає чітко. Діти майже не пам`ятають своєї матері. [PERSON] стверджує, що матір жодного разу не шукала контактів з ними, не телефонувала, не вітала з жодними святами. [PERSON] взагалі не пам`ятає матері, хоче і надалі жити з батьком, бабою та дідом. [PERSON] теж не хоче жити з матір`ю, не бажає повертатися до неї, хоче лише зробити документи громадянки України та жити в Україні. Порушень прав дітей не виявлено. Згідно з даними копії довідки Барського ліцею № 1 Відділу освіти Барської міської ради № 178 від 21.08.2024, виданої [PERSON] , про те, що мати їхніх дітей [PERSON] не бере участі у вихованні [PERSON] та [PERSON] , а саме: не спілкується з учителями, не відвідує батьківських зборів, не цікавиться навчанням дітей, а усі клопоти щодо виховання дітей залишаються за батьком. Згідно з даними довідки Барського ЗДО № 8 «Дружба» Відділу освіти Барської міської ради № 22 від 23.08.2024, виданої [PERSON] батьку: [PERSON] , [INFO] , яка відвідувала І молодшу «А» групу з вересня 2017 року по травень 2020 року та [PERSON] , [INFO] , який відвідував старшу «А» групу з жовтня 2017 року по травень 2018 року. Батько [PERSON] постійно займався вихованням дітей, щоденно приводив і забирав із садочка, відвідував батьківські збори, приймав активну участь у житті груп, діти доглянуті. Мати [PERSON] не приймала участі у вихованні дітей. Згідно з даними копії довідки Комунального закладу «Дитячо-юнацька спортивна школа «Колос» Барської міської ради № 135 від 06.09.2024, виданої [PERSON] , про те, що мати [PERSON] , не бере участі у вихованні їхньої доньки [PERSON] , яка займається у дитячо-юнацькій спортивній школі на відділенні легкої атлетики з 01.09.2021, а саме: не відвідувала батьківські збори і не цікавилася спортивним життям своєї доньки, тож усі клопоти щодо виховання дівчинки залишаються за батьком. Відповідно до даних акту обстеження фактичного проживання від 30.09.2024, складеного комісією у складі: депутата Барської міської ради Парчевського О.Б., сусідів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з 2016 проживають спільно з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку експерта медико-генетичного центру «Мама Папа» від 12.08.2024 за результатами молекулярно-генетичного експертного дослідження, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , у рамках проведеного дослідження складає 99,999999 %; [PERSON] , [INFO] , у рамках проведеного дослідження складає 99,999999 %. Згідно з положеннями статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу (визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою), батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Верховний Суд у постановах від 23.10.2019 у справі № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 у справі № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що позивач є батьком [PERSON] та [PERSON] , позов у цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», у разі якщо актовий запис цивільного стану, до якого необхідно внести зміни у зв`язку з усиновленням, скасуванням усиновлення, визнанням усиновлення недійсним, визнанням та встановленням факту батьківства, материнства, а також доповненням і виправленням відомостей, що в ньому містяться, було складено компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок внесення змін, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану попередньо поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану та внесення до нього відповідних змін повідомляється компетентному органу іноземної держави (аналогічна норма передбачена п.п. 2.28 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Мінюсту України № 96/5 від 14.01.2011). Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення. У разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо, поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. У разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану повідомляється компетентному органу іноземної держави. На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Згідно п. 2.13, п.п. 2.13.1, 2.16.4 та абз. 3 п. 3.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Мінюсту України від 14.01.2011 № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, а також у разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо (відповідь не надходить тривалий час, стихійне лихо, військові дії тощо), що підтверджується відповідними документами, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання батьківства [PERSON] щодо дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , народжених від [PERSON] , підлягають й задоволенню вимоги щодо внесення змін до актових записів про народження дітей відомостей про батька дітей, зміни їх прізвища. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд ураховує думку позивача, який просив судові витрати не стягувати з відповідача та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. На підставі викладеного та ст. 125, 128 СК України,

Outcome: approved