Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

У серпні 2024 року від [PERSON] поштою до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить суд визнати виконавчий напис №112606 виданий 08.06.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказано, що згідно виконавчого напису №112606 від 08.06.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, 12.10.2012 р. між ним, [PERSON] , та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» було укладено Кредитний договір №004-28050-121012. Згодом вищевказаним виконавчим написом запропоновано стягнути з позивача на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 40340222), якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код ЄДРПОУ 43311346) відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021 р., якому у свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (код ЄДРПОУ 35017877) відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20/ФК від 09.07.2020 року, якому у свою чергу ТОВ «ФК «ЄАПБ» (код ЄДРПОУ 35625014) відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 р., якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги №195/К від 09.02.2018 р. відступлено право вимоги за Кредитним договором №004-28050-121012 від 12.10.2012 р. стягнуто з [PERSON] за період з 25.05.2021 р. по 03.06.2021 р. включно суму у розмірі 39 920,71 гривень, з яких: 14763,33 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 23607,38 гривень - заборгованість за відсотками та комісією; 1500 гривень - заборгованість за штрафними санкціями; 50,0 гривень - плата за вчинення виконавчого напису. Позивач вказує, що про відкрите виконавче провадження за кредитом та про сам напис нотаріуса він дізнався лише у травні 2023 року, коли останньому було заблоковано рахунки. До того часу жодних листів від кредитора чи приватного виконавця позивач не отримував. Позивач вважає, що виконавчий напис №112606, вчинений 08.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку із чим у позивача виникла необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на положення матеріального та процесуального права України, позивач вважає оскаржуваний виконавчий напис таким, що не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», постанові КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 27.08.2024 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, копії ухвали надіслані учасникам справи. За клопотанням позивача витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. належним чином належним чином завірені копії документів на підставі яких вчинений виконавчий напис № 112606 від 08.06.2021 року про стягнення заборгованості з [PERSON] , в тому числі копію кредитного договору № 004-28050-12102012 від 12.10.2012. В матеріалах справи містяться відомості про отримання учасниками справи електронним шляхом та поштою копії ухвали про відкриття провадження у справі, а також позовної заяви з додатками, однак конверт з поштовим відправленням на адресу приватного нотаріуса повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 28.10.2024 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] , в якому останній повідомляє, що визнає позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просить стягнути з відповідача 50% ставки сплаченого позивачем судового збору, розглянути справу без представника відповідача. Будь-яких інших заяв (заперечень) по суті справи від учасників справи на адресу суду не надходило. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 112606, яким стягнуто з позивача заборгованість за кредитним договором №004-28050-121012 від 12.10.2012 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , на користь ТОВ Фінансова\~ компанія «Еліт Фінанс». Заборгованість стягнута за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року за тілом кредиту в розмірі 14 763,33 грн.; за відсотками та комісією в розмірі 23 607,38 грн.; за штрафними санкціями в розмірі 1 500 грн, а також плату за виконавчий напис 50 грн., що загалом становить 39 920,71 грн. 17.08.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. відкрито виконавче провадження №66549277 з виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі\~ виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19),\~ від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). З оскаржуваного виконавчого напису вбачається про нарахування боргу, що складається з тіла кредиту, відсотків та комісії, та штрафних санкцій за кредитним договором від 12.10.2012 року. Право вимоги перейшло відповідачу на підставі договору факторингу від 25.05.2021 року, період нарахування сум до стягнення з 25.05.2021 по 03.06.2021 року, тобто за десять днів. Разом з цим, матеріали справи не містять розрахунку заборгованості по кредитному договору, виписки про рух коштів по рахунку станом на час видачі спірного виконавчого напису, а також самого кредитного договору, що виключає можливість перевірити загальний розмір заборгованості та безспірність вказаних до стягнення складових сум заборгованості. Крім цього, постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Так, у пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, з урахуванням засад законності, розумності і справедливості, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, визнання позову відповідачем та відповідне клопотання останнього про зменшення суми судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви (1 211,20 грн.), тобто в розмірі 605,60 грн., іншу частину сплаченого судового збору повернути позивачу зі спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved