Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить суд видати обмежувальний припис, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та з покладенням на нього обов`язків, а саме: - заборонити [PERSON] перебувати в місті проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] строком на 6 (шість) місяців. В обґрунтування заяви вказує те, що [PERSON] вчиняє насильство щодо неї протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією, він і надалі погрожує їй розправою та впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється. Зважаючи на це, вона переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства з боку [PERSON] щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою. Представник заявниці - адвокат Воронюк К.Ю. в судовому засіданні заяву підтримала та просить її задоволити. Зазначила, що [PERSON] потерпає від домашнього насильства зі сторони свого сина - [PERSON] . Останній, систематично зловживає алкогольними напоями, веде антисоціальний спосіб життя, постійно з`являється до місця проживання у нетверезому стані та регулярно чинить домашнє насильство, у зв`язку із чим неодноразово викликалася поліція. Його поведінка негативно впливає на самопочуття та здоров`я заявниці. Постійні скандали, сварки, нецензурні лайки, висловлювання образ та погроз фізичною розправою з боку [PERSON] призводить до психологічних страждань, морального та емоційного виснаження, погіршення якості життя, викликає негативні емоції, переживання та постійне відчуття тривоги у заявниці. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Крім того, його виклик здійснювався шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади України» від 07.11.2024 року. Заслухавши думку представника заявника - адвоката Воронюк К.Ю., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що батьками заінтересованої особи - [PERSON] являються: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно з відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON] - [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Тобто, заявниця являється матір`ю заінтересованої особи. Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/009329291 від 05.08.2024 року, заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/009329137 від 05.08.2024 року заявниця [PERSON] [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Також, довідка про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 23294 від 02.09.2024 року додатково підтверджує, що заявниця та заінтересована особа проживають разом в одному житловому приміщенні за однією адресою. Представником заявника - адвокатом Воронюк К.Ю. до поданої заяви було долучено ряд копій термінових заборонних приписів, які виносилися працівниками поліції відносно заінтересованої особи, зокрема: -терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 129487 від 04.02.2024 року. -терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 430144 від 09.03.2024 року. -терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 129499 від 20.03.2024 року. -терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 430144 від 09.03.2024 р. -терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 430487 від 30.05.2024 року. -терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 430487 від 04.07.2024 року. -терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 4170740 від 21.09.2024 року. Із вказаних вище доказів слідує, що [PERSON] неодноразово вчиняє домашнє насильство щодо заявниці [PERSON] , його дії мають ознаки психологічного домашнього насильства (нецензурні лайки, образи, погрози фізичною розправою) та є такими, що порушують її психологічну недоторканість. Таким чином, діяння [PERSON] порушують права на життя в безпечному середовищі для заявниці. За приписами ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Положеннями ст. 21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Статтею 22 Закону передбачено, що постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк від одного до шести місяців. З наданих заявницею до суду доказів судом встановлено, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо заявниці, його дії мають ознаки психологічного домашнього насильства (нецензурні лайки, образи, погрози фізичною розправою) та є такими, що порушують її психологічну недоторканість. Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник [PERSON] систематично вчиняє психологічне насильство відносно [PERSON] , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству " строком на шість місяців. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved