Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 30.07.2024 АТ «Акцент-Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обгрунтований тим, що 05.06.2022 [PERSON] уклала з АТ «Акцент-Банк» кредитний договір шляхом приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видав платіжну картку. Відповідачка порушила свої зобов`язання за кредитним договором, не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами та іншими витратами. Заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 17 855,48 грн., з яких: 14 901,20 грн. - заборгованість за кредитом, 2 954,28 грн. - заборгованість за відсотками. Позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість, а також покласти на неї судові витрати. ІІ.Стислий \~ \~ \~ \~виклад позиції відповідача Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Ш.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 03.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Позовні матеріали направлялися відповідачці за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання. Оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 05.06.2022 [PERSON] з метою отримання банківських послуг приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку шляхом підписання відповідної анкети-заяви. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає договір про надання банківських послуг (а.с. 9). В анкеті-заяві не визначені зобов`язання позичальника щодо сплати відсотків за користування кредитом, відсоткова ставка та порядок сплати таких відсотків. АТ «Акцент-Банк» відкрив [PERSON] рахунок № [NUMBER] та видав такі картки: № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2028 року, № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року, № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року, № [NUMBER] строком дії до грудня місяця 2031 року (довідка за картами, а.с. 26). АТ «Акцент-Банк» встановив [PERSON] за кредитним договором б/н від 05.06.2022 такі кредитні ліміти: 10.03.2023 - 3 000 грн., 11.03.2023 - 2 000 грн., 12.03.2023 - 3 000 грн., 13.03.2023 - 4 000 грн., 16.03.2023 - 4 000 грн., 22.03.2023 3 000 грн., 24.03.2023 4 000 грн., 25.03.2023 5 000 грн., 26.03.2023 6 000 грн., 27.03.2023 15 000 грн. (довідка за лімітами, а.с. 27). Заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 05.06.2022 станом на 22.08.2024 становить 17 855,48 грн., з них: 14 901,20 грн. - заборгованість за кредитом, 2 954,28 грн. - заборгованість за відсотками (розрахунок заборгованості за договором, а.с. 7-8). Згідно даних виписки по картці за період: 05.06.2022 - 22.08.2024 сума витрат складає 247 990,03 грн., сума зарахувань - 230 450,15 грн., сума комісій - 5 482,34 грн., сума кешбеку - 0 грн. (а.с. 12-25). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідачка не подала. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку умови договору приєднання розроблені позивачем по справі АТ «Акцент-Банк», тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України (в редакції закону на час виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Щодо стягнення відсотків за користування кредитом Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Банк як доказ укладення кредитного договору з відповідачкою надав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», Тарифи користування кредитною карткою «Зелена» (а.с. 29-37). Суд не погоджується з аргументом позивача і висновує, що ці документи не можна вважати складовою частиною кредитного договору. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці документи розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові ВСУ від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися ним самим в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Наведене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладений у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17. Оскільки анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» від 05.06.2022 не містить даних про домовленість сторін договору щодо встановлення розміру та порядку сплати відсотків за користування кредитними коштами, то підстави для їх стягнення з відповідачки на користь позивача відсутні. Отже, в позовних вимогах про стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 2\~954,28 грн. слід відмовити. Щодо стягнення суми (тіла) кредиту Кредитний договір від 05.06.2022, укладений між сторонами у вигляді заяви-анкети, не передбачає строку повернення кредиту (строку користування ним). Однак, враховуючи, що відповідачка фактично отримані та використані нею кошти в добровільному порядку банку не повернула, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав банку, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, позовні вимоги про стягнення тіла кредиту в сумі 14\~901,20 грн. слід задовольнити. VI.Судові витрати Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: partial