Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

08.07.2024 року представник заявника [PERSON] (повноваження здійснює на підставі електронного ордеру серії ВН №1383493 від 03.07.2024 (а.с.11)) звернулася до суду в інтересах [PERSON] та просить постановити рішення, яким встановити факт того, що [PERSON] , що помер [INFO] , уродженець м.Караганда Республіки Казахстан є батьком [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Криничне Болградського району Одеської області. На обґрунтування вимог представник зазначила, що заявниця є спадкоємцем після смерті [PERSON] . Вона з 1981 року проживала зі спадкодавцем. Батьки заявниці шлюб не реєстрували, але все життя жили сумісно в будинку, який належав померлому. Через це в свідоцтві про народження, відомості про батька вказані зі слів матері. У 2004 році заявниця вийшла заміж та змінила прізвище на « [PERSON] ». Все життя заявниця, її мати та її батько жили разом. Вона успадкувала майно, яке належало її батькові. 03.03.2023 року було ухвалено рішення Болградського районного суду, яким встановлено факт проживання однією сім`єю та визнано право власності на майно батька. [PERSON] є інвалідом з дитинства. Поки вона та її сім`я жили разом з батьками, вони мали сумісний бюджет. Коли батько помер, заявниця дізналася що має як інвалід третьої групи право на пенсію по втраті годувальника. Заявник звернулася до Криничненської сільської ради з метою отримання допомоги, але її документи не були прийняті, так як вона не може підтвердити родинних відносин, тому в інтересах заявника представник звертається до суду з цією заявою. Ухвалою судді від 12.07.2024 року було відкрито провадження по справі. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Заявник [PERSON] надала до початку судового засідання заяву, в який просила розглянути справу у її відсутності, вимоги підтримала, просила долучити до матеріалів справи рішення Пенсійного фонду від 22.04.2024 року та рішення Болградського районного суду від 03.03.2023 року. Представник заінтересованої особи - голова Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області - Веліков С. надав 15.08.2024 року на електрону пошту суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Дослідивши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець Республіки Казахстан, помер [INFO] в с.Криничне Болградського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видане Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису №98 від 02 лютого 2021 року (а.с.5). Заявниця, [PERSON] , народилася від цивільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Батьки [PERSON] брак не реєстрували, але все життя жили сумісно в спадковому будинку, який належав [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] , з 1973 року по день смерті [PERSON] - [INFO] . Заявниця є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька та успадкувала після нього житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за однією адресою, все це було встановлено під час ухвалення рішення Болградського районного суду Одеської області від 03 березня 2023 року по справі №497/2514/22, провадження №2/497/141/23 (а.с.26-28), яке набрало законної сили 04.04.2023 р. Як вбачається з актового запису про народження [PERSON] за №1, складеного 16 лютого 1984 року Болградським райвідділом ЗАГС Одеської області, у відомостях про її батьків вказано: батько « [PERSON] », матір « [PERSON] , [INFO] » (а.с.21). Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, а саме за вказівкою матері. 24 січня 2004 року [PERSON] та [PERSON] одружилися та після реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане 24 січня 2004 року Криничненською сільською радою Болградського району на підставі актового запису №3 (а.с.7). Заявниця [PERSON] є інвалідом з дитинства та їй встановлена третя група інвалідності безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСК серії 12 ААА №923338 (а.с.8). Так, [PERSON] 15.04.2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо переходу на інший вид пенсії, з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Але рішенням від 22.04.2024 року №951180151135 їй було відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника згідно ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» оскільки це призведе до зменшення пенсії (на даний час пенсія по інвалідності становить 2980,00 грн., в той час як пенсія із втратою годувальника буде становити 2 725,00 грн. (а.с.25) Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Як вбачається з частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до змісту ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч.2 ст.128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved