Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

У серпні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що її батькам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,0895 га за кадастровим номером 7310136600:36:001:0159, яка розташована у [ADDRESS] , та після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири та земельної ділянки, що знаходиться за адресою в [ADDRESS] . Вищевказана земельна\~ділянка належала\~її покійним\~батькам на праві спільної сумісної власності, а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 03.08.2010 року. При цьому, з метою прийняття спадщини за законом на частку земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:0159 площею 0,0895 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у [ADDRESS] ,\~вона звернулася\~до державного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області Прядка І.І. щодо видачі їй свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті її батьків [PERSON] та [PERSON] , та після чого їй нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що за їх життя не визначено своїх часток у спільній сумісній власності і не виділено в натурі, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові. Зазначала, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті батьків, та відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку від 03.08.2010 року, дана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та її покійним батькам - [PERSON] та [PERSON] . Посилаючись на вищевикладене, просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 20,56/100 частки земельної ділянки кадастровий номер 7310136600:36:001:0159 площею 0,0895 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у [ADDRESS] , що становить 0,0184 га, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. Просив заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник Чернівецької міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. При розгляді справи просив врахувати всі наявні у справі матеріали та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Інші відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом належним чином про час та місце розгляду справи, однак через канцелярію суду подали заяви про те, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог, просили розгляд справи проводити без їх участі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Суд,\~дослідивши письмові\~ докази\~по справі,\~вважає,\~що позов\~обґрунтований та\~підлягає задоволенню,\~при цьому\~суд \~ також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, з матеріалів справи убачається, [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , та [INFO] померла мати [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть (а.с.8-9). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка, як єдиний спадкоємець, з метою оформлення спадкових прав, 15 березня 2024 року [PERSON] звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки з кадастровим №7310136600:36:001:0159,\~розмір якої\~не визначений,\~площею 0,0895\~гектарів до державного нотаріуса Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області Прядка І.І. Разом з тим, постановою від 18 березня 2024 року державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області Прядком І.І. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки у зв`язку із тим, що за життя її батьків [PERSON] , та [PERSON] не визначено своїх часток у спільній сумісній власності і не виділено в натурі(а.с.13). При цьому, як убачається з матеріалів справи, на підставі рішення від 29.04.2010 року №1301 51 сесії 5 скликання Чернівецької міської ради передано у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та покійним батькам позивачки, [PERSON] \~та [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0895 га кадастровий 7310136600:36:001:0159 цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у [ADDRESS] , та право власності співвласників на таку земельну ділянку зареєстровано у встановленому законом порядку(а.с.7). Відповідно до схеми розподілу земельної ділянки 0,0895 га кадастровий 7310136600:36:001:0159 цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у [ADDRESS] між співвласниками створення порядок користування, відповідно до якого власники кв.1 користуються земельною ділянкою площею 0,0268 га, що становить 29,94/100 від загальної площі ділянки; власники кв.2 користуються земельною ділянкою площею 0,0245 га, що становить 27,38/100 від загальної площі ділянки; власники кв.3 користуються земельною ділянкою площею 0,0184 га, що становить 20,56/100 від загальної площі ділянки, та власники кв.4 користуються земельною ділянкою площею 0,0198 га, що становить 22,12/100 від загальної площі ділянки (а.с.15). Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про наявність відповідного письмового та нотаріально посвідченого договору між співвласниками про визначення розмір часток. Так, ч. 1 ст. 86 ЗК України визначено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно вимог ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому, відповідно до роз`яснень п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом п. г) ч.1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. З урахуванням вище наведеного, а також поданих заяв співвласників спірної земельної ділянки, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення поданого [PERSON] позову. На підставі\~вище викладеного\~та

Outcome: approved