Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, який зареєстровано 11.11.1978 Відділом записів актів громадянського стану виконавчого комітету Черкаської районної ради. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 11.11.1978 сторони зареєстрували шлюб. Подружнє життя з відповідачем не склалося, сторони однією сім`єю не проживають та не спілкуються. Позивач та відповідач мають різне бачення сім`ї, родинних цінностей, вирішення життєвих проблем. Вони давно втратили почуття любові, поваги, підтримки та взаєморозуміння. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 14.10.2024 відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 14.11.2024. Позивач у судове засідання не з`явилася, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовну заяву просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розглядати справу без його участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 11.11.1978 сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 18.10.1983 Відділом записів актів громадянського стану виконавчого комітету Черкаської районної ради, актовий запис № 34. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, відповідач з позовними вимогами згоден, також наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду позивачем згідно квитанції № 70867562 від 01.10.2024 було сплачено судовий збір у сумі 1211,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн., та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., понесений нею при зверненні до суду.

Outcome: approved