Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

01 липня 2024 року представник ТОВ «Коллект центр» Ткаченко М.М. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за договором № 499292 від 02.02.2021 у розмірі 42773,45 грн., витрат на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Позов мотивовано тим, що 02.02.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 499202, відповідно умов якого остання отримала кредит 12500 грн. в строк до 02.02.2024 року та зобов`язалась повернути його, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. 26.11.2021 було укладено договір № 26-11/2021/13, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором № 499202. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором № 499202. Відповідач свої зобов`язання не виконала, тому має заборгованість, загальний розмір якої підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви та становить 42773,45 грн., з яких: 12347,06 заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 19270,07 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 11156,32 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. Ухвалою суду від 15 липня 2024 року у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року по справі закрито\~підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. У судовому засіданні відповідач позов визнала частково, пояснила, що вона отримала кредитні кошти, частково його погашала, не згодна з процентами, які нарахував позивач. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 499202, згідно з умовами якого розмір кредиту складає 12500,00 грн., строк кредиту 1095 днів, термін повернення кредиту 02.02.2024 року, тип процентної ставки фіксована, процентна ставка за перший день користування 25%, процентна ставка за всі наступні дні користування кредитом 85% річних, орієнтовна реальна річна процентна ставка 127,35% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору 34324,85 грн. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування платіжну картку. Паспорт споживчого кредиту, який підписаний особисто відповідачем, містить аналогічні умови. Договір про надання споживчого кредиту №499202 та графік платежів підписаний особисто відповідачем [PERSON] 02.02.2021 року. Підписанням договору про надання споживчого кредиту, відповідач також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. У графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту №499202, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] узгоджено кількість платежів, дати платежів (періодичність внесення щомісячно), суми кредиту до сплати, нараховані відсотки до сплати та загальні суми платежів до сплати. 26.11.2021 було укладено договір № 26-11/2021/13, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором № 499202. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за договором № 499202. Відповідач свої зобов`язання не виконала, тому має заборгованість, загальний розмір якої, як стверджує позивач, підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви та становить 42773,45 грн., з яких: 12347,06 заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 19270,07 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 11156,32 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. Вирішуючи позовні вимоги по суті суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.\~626\~ч.\~1\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Підписуючи договір про надання споживчого кредиту №499292 від 02.02.2021 року відповідач визнав надані фінансовою компанією умови даного договору, тарифи та правила. Тобто, сторонами при укладенні договорів були досягнути усі істотні умови договору. Згідно зі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~612\~цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідач одержав та використав за цільовим призначенням кредитні кошти, про що свідчить розрахунки заборгованості. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідачем по справі суду не надано. Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», яке є правонаступником кредитодавця, належним чином не виконує, про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування доводів позивача та суми заборгованості відповідач суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 499292 від 02.02.2021 року, яка станом на 10.01.2023 року, тобто на дату відступлення права вимоги, становить 19828,23 грн. Підстав для звільнення [PERSON] від сплати зазначеної суми судом не встановлено. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1403 грн. 67 коп. Щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу суд виходить з такого. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.\~134\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 3-5 статті 137\~ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження№ 12-171гс19)). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Таким чином, суд вважає, що розмір гонорару адвоката у сумі 13000,00 грн. неспівмірний зі складністю справи, яка відповідно до положень ЦПК України є малозначною, розглядається у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів, а також часом, необхідним представнику позивача для вчинення відповідних процесуальних дій. Враховуючи викладене, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу в суму 3000,00 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial