Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором №08.12.2023-100003259 від 08 грудня 2023 року в сумі 25 740,00 гривень. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилався, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 08 грудня 2023 року був укладений Кредитний договір №08.12.2023-100003259, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 13 000,00 грн на строк 42 дні зі строком повернення кредитних коштів\~18 січня 2024 року. Відповідно до заявки Кредитного договору №08.12.2023-100003259 від 08 грудня 2023 року фіксована та незмінна процентна ставка за користування кредитними коштами становить 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду. Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 день користування кредитом використовується у черговий період, окрім первинного періоду. ТОВ «Споживчий центр» взяті на себе зобов`язання виконало в повному обсязі, надав [PERSON] кредитні кошти у погодженому умовами кредитного договору розмірі, водночас [PERSON] взяті на себе зобов`язання позичальника не виконала, у встановлений умовами кредитного договору строк жодних дій на погашення кредиту не вчинила. Таким чином, за відповідачем перед ТОВ «Споживчий центр» утворилася заборгованість у розмірі 25 740,00 грн, з яких: 13 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 12 740,00 грн -\~заборгованість за процентами. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн. Аргументи учасників справи Відповідач [PERSON] процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Рух справи Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 20 вересня 2024 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6ст. 187 ЦПК України. Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася, будь-яких заяв та клопотань від неї до суду не надходило. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280\~ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. За правилами п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, беручи до уваги, що представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності ТОВ «Споживчий центр», відповідач належним чином та своєчасно сповіщений про дату, час і місце розгляду справи, вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 08.12.2023 [PERSON] підписано заявку кредитного договору №08.12.2023-100003259. Відповідно до умов договору [PERSON] надано кредит у сумі 13 000,00 грн на строк 42 дні з дати його надання, дата повернення кредиту - 18.01.2024. Період користування кредитними коштами - кожні 14 днів з дня надання кредиту, процента ставка за первинний період користування кредитом 14 днів (процентна ставка «Економ») - фіксована незмінна процента ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду користування. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду. Згідно з умовами п. 11 кредитного договору протягом строку дії договору тарифи за фінансовою послугою залишаються незмінними. Комісії договором не встановлені. Кредитодавець не надає супровідних послуг (а.с. 18-20). В п. 10 кредитного договору сторонами погоджено Графік платежів, згідно з яким: проценти за первинний, черговий періоди сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно, кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту в розмірі 13 000,00 грн сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит (а.с. 18). Наведені умови кредитування, які, серед іншого, відображені й в паспорті споживчого кредиту, та інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, 08.13.2023 підписано між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором Е128 (а.с. 14-28). Укладений між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] договір №08.12.2023-100003259 від 08.12.2023 та графік платежів було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е128 08.12.2023, що знаходить своє підтвердження Заявкою до кредитного договору №08.12.2023-100003259 від 08.12.2023 (а.с. 18-20). Довідкою «LIQPAY» знаходить своє підтвердження факт перерахування на картковий рахунок VISA [NUMBER] *60 кредитних коштів, визначених умовами кредитного договору, згідно з якою, «LIQPAY» повідомляє про видачу 13 000,00 грн 08.12.2023 за договором №08.12.2023-100003259 (а.с. 28). Згідно з відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №08.12.2023-100003259 від 08.12.2023 реквізити належного [PERSON] електронного платіжного засобу для надання коштів позичальнику за даним та наступними договорами є таким: 4390-23ХХ-ХХХХ-1960 (а.с. 19). Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заявки про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження Е128, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 13 000 грн, що підтверджується довідкою «LIQPAY» від 08.12.2023. З наданої позивачем довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №08.12.2023-100003259 від 08.12.2023 заборгованість [PERSON] становить 25 740,00 грн, з яких: 13000 грн - основний борг, 12 740,00 грн - проценти. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Відповідно до частин першої та другої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правилами ч. 1\~ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1ст. 598\~ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За правилами ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог\~ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Правилами ст.\~610\~ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами 1 та 2ст.\~612\~ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За змістом ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч. 2ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Вимогами\~ст. 639ЦК України\~визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями\~ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями\~ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правилами ч. 1статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. За змістом ч. 1, 2\~ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ч. 3ст.\~207\~ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами\~ст. 526 ЦК України. Положеннями\~ст.\~610\~ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами\~ст.\~611\~ЦК України визначає. За змістом ч. 1\~ст.\~598\~ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями\~ст. 599 ЦК України. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. У договорі №08.12.2023-100003259 від 08.12.2023, укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші. Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання ТОВ «Споживчий центр» перед відповідачем виконав, перерахував відповідачу обумовлені кредитним договором кошти. Отже, позивачем доведений факт наявності у відповідача [PERSON] заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №08.12.2023-100003259 від 08.12.2023 в сумі 13 000,00 гривень. Вирішуючи питання щодо позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору №08.12.2023-100003259 від 08.12.2023, як плати за надану позику (кредит), то суд зазначає, що за первинний період користування кредитом за процентною ставкою «Економ», яка становить 2% за 1 день користування кредитом, загалом за 14 днів, та яка, відповідно, становить 260,00 гривень в день (2,00 х 13 000,00 = 260,00), то в розумінні вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України, заборгованість відповідача за період 14 днів первинного періоду становитиме 3640,00 гривень (260,00 грн. х 14 = 3 640,00). У свою чергу, плата за надану позику (кредит) за черговий період користування кредитом за процентною ставкою «Стандарт», яка становить 2,5% за 1 день користування кредитом, загалом за 28 днів, та яка, відповідно, становить 325,00 гривень в день (2,5 х 13 000,00 = 325,00), то в розумінні вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України, заборгованість відповідача за період за 28 днів чергового періоду становитиме 9100,00 гривень (325,00 грн. х 28 = 9 100,00). Відтак, загальний розмір процентів за користування кредитними коштами за 42 дні становить 12\~470,00 гривень. Отже, позивачем доведений факт наявності заборгованості у відповідача [PERSON] перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором №08.12.2023-100003259 від 08.12.2023 в сумі 25740 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13 000,00 гривень; заборгованість по відсоткам - 12 740,00 гривень. На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України. Відтак, оскільки на час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до\~ст. 617 ЦК України, відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, а відтак суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» щодо стягнення з відповідача заборгованості за вказаним вище кредитним договором, а саме: 13000,00 грн - у рахунок тіла кредиту та 12 740,00 грн\~- у рахунок процентів за користування кредитними кошами. Розподіл судових витрат Згідно з платіжною інструкцією №СЦ00015344 від 12 вересня 2024 року при пред`явленні позову до суду через підсистему «Електронний суд» позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved