Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

В серпні 2024 року [PERSON] , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, присудженого рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2016 року, згідно з яким з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 500 грн щомісячно, починаючи з 24 листопада 2015 року і до повноліття дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що в період шлюбу з відповідачем в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . 28 вересня 2015 року шлюб із відповідачем розірвано, дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що витрати на утримання дочки збільшилися у зв?язку з досягненням дитиною старшого віку, зменшенням грошових доходів внаслідок інфляції, тому присудженого розміру аліментів на належне утримання не вистачає. Відповідач є військовослужбовцем, отримує грошове забезпечення, інших утриманців немає, а тому має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в частці від заробітку - у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала за обставин на їх обґрунтування та просила позов задовольнити, розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з?явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, клопотань не заявляв. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 вересня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2024 року постановлено заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 26 травня 2022 року). Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2016 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в сумі по 500 грн на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду 24 листопада 2015 року, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] постійно проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатною особою, військовослужбовцем, отримує доходи, тому спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу дитині для забезпечення її гармонійного розвитку та утримання. Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким вона проживає. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Із приписів ст.181\~СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на утримання дитини з 01 січня 2024 року становить 50 відсотків від розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, а саме 1598 грн. Право вимагати зміни розміру аліментів, шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів, шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 183, 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів, шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Присуджений розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини, є менший за законодавчо визначений мінімальний їх розмір, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Встановивши вказані обставини та врахувавши вимоги сімейного законодавства та характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам кожному окремо та у їх сукупності, перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки на підставі п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~при подані даного позову позивачка звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved