Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач у серпні 2024 року звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 08.09.2023 між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу №216728208, строком до 08.09.2024. Ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 160 00,00 грн, розмір франшизи 3200,00 грн. Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль DAF д/н [NUMBER] . По вул. Маршала Бірюзова, 27 в м. Полтава 29.11.2023 о 09 год 21 хв відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу DAF д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Mazda д/н [NUMBER] . У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб Mazda д/н [NUMBER] . Постановою Київського районного суду м. Полтави від 15.02.2024 відповідача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ст.122-4 КУпАП. Цивільна відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» до якої звернувся власник пошкодженого транспортного засобу із повідомленням про ДТП. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та 17.01.2024 здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу у розмірі 66\~800,00 грн. Просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 66\~800,00 грн та судовий збір в розмірі 3\~028,00 грн. Відповідач надав відзив на позов в якому зазначив, що позивач не вжив жодних заходів для врегулювання спору до подачі позову в суд. Зазначив, що місця ДТП не залишав, до усіх дій страховою компанією, а ні його, а ні власника транспортного засобу залучено не було, просив зобовязати відповідача надати докази заміни деталей транспортного засобу та надати ці деталі йому як підтвердження права на стягнення коштів. У задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. Предметом позову у даній справі є відшкодування шкоди в порядку регресу. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Постановою Київського районного суду м. Полтави від 15.02.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП (а.с.7-8). З даної постанови вбачається, що 29.11.2023 о 09 год 21 хв. в м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова. 27 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом DAF 95 XF 430 д.н. [NUMBER] з напівпричепом Krone SDP 27 д.н. [NUMBER] рухаючись заднім ходом не переконався в тому, що не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху та не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху та здійснив наїзд на припаркований автомобіль Mazda д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, 29.11.2023 о 09 год 21 хв. в м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова будучи причетним до вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] залишив місце події. Встановлено, що транспортний засіб DAF 95 XF 430 д.н. [NUMBER] яким керував [PERSON] під час ДТП є забезпеченим транспортним засобом відповідно до договору \~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів \~у формі\~полісу №216728208,\~строк дії\~якого з\~09.09.2023\~до 08.09.2024.\~Страховик -\~ПрАТ «СК\~«Євроінс Україна»,\~страхувальник -\~ [PERSON] .\~Згідно умов\~полісу ліміт\~відповідальності і\~страхової компанії\~за шкоду,\~заподіяну майну\~ 160\~000,00\~грн,\~розмір франшизи\~ 3\~200,00\~грн. (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що водій пошкодженого транспортного засобу Mazda\~д/н\~ [NUMBER] \~ [PERSON] 30.11.2023 звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з повідомленням про ДТП та 30.12.2023 власник шкодженого транспортного засобу Mazda\~д/н\~ [NUMBER] \~ [PERSON] звернулась із заявою на виплату та щодо узгодження страхового відшкодування у розмірі 66\~800,00 грн (70\~998,70 грн за мінусом франшизи 3\~600,00 грн та суми зниження 998,70 грн) (а.с.9-12). У свою чергу, позивачем 31.12.2023 складений розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №139839/1/2023/1 від 17.01.2024 на суму 66\~800,00 грн (а.с.16,17). Згідно з платіжною інструкцією №1175 від 17.01.2024 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу [PERSON] у розмірі 66\~800,00 грн (а.с.18). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з\~п.п.38.1.1\~п.38.1\~ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик\~після виплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов:\~до страхувальника\~або водія\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Винуватісь відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та факт самовільного залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди є встановленими постановою Київського районного суду м. Києва від 15.02.2024 у справі №552/7474/23. та не підлягають доведенню. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, виходячи з положень ст. п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після виплати страхового відшкодування право подати позов саме до водія, а не власника транспортного засобу є диспозитивним правом страховика (ПрАТ «СК «Євроінс Україна»), а тому [PERSON] є належним відповідачем у даній справі. Стягнення з останього шкоди матеріальної шкоди в порядку регресу в даному випадку не порушує права та інтереси володільця забезпеченого транспортного засобу. Щодо розміру матеріальної шкоди суд дійшов наступного. Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до п.59 додатку 6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 до переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням відносяться комп`ютерні програми для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва «Audatex М21», «Audatex М95», «AudaShare» - Німеччина. Позивачем на підтвердження позовних вимог наданий акт огляду транспортного засобу та за допомогою системи Audatex складена калькуляція\~№139839\~виконана,\~відповідно до\~якої вартість\~ремонту пошкодженого\~в ДТП\~транспортного засобу\~складає 70\~998,70\~грн. (а.с.14) Як вбачається з ремонтної калькуляції №139839 від 29.12.2023 року та розрахунку суми страхового відшкодування №139839/1 від 31 грудня 2023 року вартість ремонту визначенна без ПДВ та з урахуванням коефіценту зносу. Таким чином, надана позивачем калькуляція відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Оскільки,\~ на підставі п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик та потерпіла особа досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування в розмірі 66\~800,00 грн (70\~998,70 грн за вирахуванням 3200,00 грн (франшиза) і д оплата в розмірі, що не перевищує суми податку в суму страхового відшкодування не включається, то, відповідно до наведених вимог законодавства, документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту для проведення страхового відшкодування не вимагається. За таких\~обставин належними\~ доказами\~розміру страхового\~відшкодування є\~надані позивачем\~акт огляду\~транспортного засобу\~від 30.11.2023\~року,\~ калькуляція\~№139839\~та розрахунок суми страхового відшкодування №139839/1. Позивач в обгрунтування позову на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу не посилався, проводити його відповідно до вимог законодавства не повинен, а тому, клопотання відповідача про витребування у позивача доказів заміни деталей пошкодженого транспортного засобу є безпідставним та задоволеню не підлягає. У свою чергу, відповідач наданих позивачем доказів розміру страхового відшкодування сплаченого ним власнику пошкодженого транспортного засобу не спростував, інших доказів щодо розміру суми страхового відшкодування не надав. Таким чином, відповідно до положень частини 1 статті 1191 ЦК України з позивача на користь відповідача підлягає стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved