Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

14.06.2024 до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку, надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, що зареєстрований 03.11.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №3617. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 03.11.2015 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №3617. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено у 2017 році. Позивач вказує, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, відсутність спільних поглядів на життя та сім`ю, а також постійні сварки, суперечки та приниження один одного. Спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують та подальше спільне проживання і збереження шлюбу, на думку позивача, неможливі та суперечитимуть її інтересам. Вказує, що у шлюбі дітей вони не мали. Після виконання судом вимоги частини шостої статті 187 ЦПК України та встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача у справі, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.08.2024 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 01.10.2024 о 09:30, про що повідомлено сторін у встановленому законом порядку. 26.09.2024 до суду, через систему «Електронний суд», представником позивача адвокатом Севера Н.В. подано клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, зазначивши, що позивач підтримує позовні вимоги та просять задовольнити. У судове засідання, призначене на 01.10.2024 о 09:00, учасники провадження не з`явилися. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, встановлено відсутність у матеріалах справи доказів про вручення йому копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, надіслані на останню відому адресу його зареєстрованого місця проживання, а також враховуючи відповідь Державної міграційної служби України від 17.07.2014, яка надійшла до суду 10.09.2024, згідно якої [PERSON] 06.02.2024 знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та на момент документування посвідкою на постійне проживання зазначив місце проживання за адресою: [ADDRESS] . З урахуванням зазначено, а також за необхідності надіслати на вказану у листі Державної міграційної служби України адресу місця проживання відповідача судової повістки, розгляд справи було відкладено на 14.11.2024 на 09:30, про відповідача також повідомлено у порядку, встановленому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України. У призначене судове засідання учасники провадження не з`явилися, при цьому 13.11.2024 до суду, через систему «Електронний суд», представником позивача адвокатом Севера Н.В. подано клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, зазначивши, що позивач підтримує позовні вимоги та просять задовольнити. Як убачається із матеріалів справи, конверт, надісланий на адресу останнього зареєстрованого місця проживання відповідача, із судовою повісткою про виклик до суду на 01.10.2024, копією ухвали суду про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками, повернулися до суду без вручення адресату з причин «не проживає за даною адресою». Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності учасників провадження, суд враховує заяву представника позивача про розгляд справи у відсутності сторони позивача, а також, вжиті судом заходи для забезпечення участі відповідача під час розгляду справи, та те що відповідно до частини одинадцятої статті 128 ЦПК України, відповідач, з опублікуванням оголошення про його виклик до суду, вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи Оскільки учасники провадження у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03.11.2015 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №3617, що підтверджується повторно виданим 29.05.2024 Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Спільних дітей у позивача з відповідачем немає. Як зазначає позивач, подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, відсутність спільних поглядів на життя та сім`ю, а також постійні сварки, суперечки та приниження один одного. Спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, у зв`язку з чим збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини третьої статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідачем це не заперечується. Позивач скористалася наданим правом та звернулася до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони не виявили бажання примиритись. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи,які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved