Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

У квітні 2024 року ТОВ «Євро-реконструкція» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до 1. [PERSON] , 2. [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів: - заборгованість за послугу з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з жовтня 2017 року по лютий 2024 року в розмірі 17 042,20 грн; - заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з січня 2016 року по лютий 2024 року в розмірі 23 033,53 грн; - інфляційні втрати в розмірі 12 259,22 грн; - % річних у розмірі 3 749,37 грн. Позовну заяву обґрунтував тим, що ТОВ «Євро-реконструкція» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстровані та проживають відповідачі, тому вони є користувачами послуг, яка надає позивач. Письмовий договір з позивачем про надання послуг відповідачі не укладали, однак вони не звільняють від сплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідачі своєчасно з жовтня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з січня 2016 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого станом на 01.03.2024 утворилась заборгованість в розмірі 40 075,76 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати становлять 12 259,22 грн, 3% річних нараховані на розмір заборгованості становлять 3 749,37 грн. За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 20.05.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті в судове засідання; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. 25.07.2024 відповідач-1 подала клопотання про відкладення судового засідання. 25.07.2024 суд задовольнив клопотання відповідача-1 та відклав розгляд справи на 14 год. 00 хв. 17.09.2024. 17.09.2024 відповідач-1 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила таке. 1). Щодо строку позовної давності Позивач звернувся до суду з цим позовом 09.04.2024. Позовну вимоги заявлені за період з 01.10.2017 по 01.03.2024 (заборгованість за послуги з центрального опалення) та за період з 01.01.2016 по 01.03.2024 (заборгованість з постачання гарячої води). Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Вважає, що загальний строк позовної давності в межах цього позову починається з 01.03.2021 до моменту звернення із позовом до суду - 09.04.2024 та заявлений період з 01.01.2016 по 09.04.2021 не підлягає задоволенню. Зазначає, що вона частково сплачувала заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України строк позовної давності переривається разом з учиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. При цьому визнання боргу повинно бути усвідомленим та свідчити про те, що особа згодна з його наявністю. Коли особа вносить плату за комунальні послуги, вона вказує відповідний місяць і виконавець зобов`язаний зарахувати кошти саме за місяць, указаний в платіжному документів. Якщо особа не вказує місяць оплати або вносить суму більше, ніж нараховано, виконавець на власний розсуд може віднести надлишок та непозначену суму до сплати заборгованості за попередні періоди. В цьому випадку потрібно встановлювати намір особи: чи хотіла вона сплатити попередню заборгованість або це помилка робітника банку, який не вказав місяць, або особа не знала,що оплачує попередній період, із чим не згодна. Усвідомлена оплата за попередній період є підставою для переривання строку позовної давності. У випадку помилки чи незнання ця ж дія є підставою для застосування ч. 1 ст. 267 ЦК України. Підстави для переривання строку позовної давності в цьому випадку відсутні. 2). Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2024 строком на 30 діб, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022. Воєнний стан діє до даного часу. 04.03.2024 Верховним Судом України вирішено питання про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан. Так, відповідно до ст. 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Таким чином зазначена вимога є незаконною та не підлягає задоволенню. 3). Щодо невідповідності заявленої суми заборгованості Згідно розрахунку позивача, з урахуванням проплат, сума заборгованості заявлена в позові позивачем завищена. Так заборгованість за підрахунками позивача за послуги з надання центрального опалення складає 16617,46 грн, що на 424.74 грн. менша ніж заявлено в позові, а за послуги з постачання гарячої води складає 22947,04 грн., що на 511,31 грн. Менша ніж заявлена в позові. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не вірний та не відповідає дійсності, що підтверджується доданими до відзиву квитанціями. 17.09.2024 оголошено перерву у розгляді справи до 14.11.2024 до 16 год. 00 хв. для отримання відповіді на відзив. 20.09.2024 позивач засобами поштового зв`язку подав відповідь на відзив, яка надійшла до суду 23.09.2024, зареєстрована за вх. № 64857/24. У відповіді на відзив позивач зазначив таке. 1). Щодо нарахування за послугу з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії та гарячої води Нарахування за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води здійснюються відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила № 630) (які діяли на момент виникнення заборгованості), Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830. та Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182, Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.1 1.201 8 № 3 15. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Квартира [ADDRESS] обліковується, як така, що обладнана індивідуальним засобом обліку гарячої води (заводський №200595706, який був взятий на облік з 01.11.2020 року, повірений 27.09.2020 року). За період з січня 2016 року по жовтень 2020 року нарахування за послугу з постачання гарячої води здійснювалось по нормі споживання відповідно до кількості зареєстрованих осіб в квартирі, тобто на 3 особи. За період з листопада 2020 по лютий 2024 року нарахування за послугу з постачання гарячої води здійснювалось за показниками індивідуального засобу обліку гарячої води. З листопада 2021 року по особових рахунках споживачів нараховуються витрати на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (ФГВ ). Згідно Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315, в кожному розрахунковому періоді визначається обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання. Відповідний обсяг теплової енергії визначається з урахуванням місця приготування гарячої води (у будинку або поза його межами) та наявності циркуляції та визначається як відповідна частка від обсягу теплової енергії використаної на приготування гарячої води: - за умови наявності циркуляції -20%; - при непрацюючій циркуляції - 10%. За умови наявності будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії використаної для надання послуги з постачання гарячої води, обсяг теплової енергії витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання визначається з урахуванням показань вузла комерційного обліку та фактичного обсягу спожитої гарячої води мешканцями будинку. Відповідно, усі споживачі, в тому числі і ті, що тимчасово не користуються послугою з постачання гарячої води або встановили індивідуальні водопідігрівачі, щомісячно здійснюють оплату за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання. Нарахування плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання здійснюється за тарифом на послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу. Як вбачається з розрахунку, з листопада 2021 року щомісяця нараховується окремо за послуг з постачання гарячої води та окремо за ФГВ, оскільки за ФГВ розрахунок здійснюється, застосовуючи тариф на послугу з постачання теплової енергії. В будинку за адресою [ADDRESS] наявний загальнобудинковий засіб обліку теплової енергії (заводський №15820 взятий на облік - 01.10.2019 року). За період з жовтня 2017 по вересень 2019 року за вказаною адресою нарахування за постачання теплової енергії здійснювалось по нормі споживання згідно опалювальної площі квартири. За період з жовтня 2019 по лютий 2024 року за вказаною адресою нарахування за послуг з постачання централізованого опалення/постачання теплової енергії здійснювалось на підставі показників загально будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно до опалювальної площі квартири. 2). Щодо розміру заборгованості Станом на дату подання позову до суду Відповідачами не було здійснено заходів з погашення даної заборгованості. На момент подачі до суду позовної заяви до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , загальна сума позову, станом на 01.03.2024 року становила 56 084,35 грн., а саме: - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії 17 042,20 грн; - заборгованість за послугу з постачання гарячої води 23 033,56 грн; - інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни вимоги станом на 23.02.2022 року 12 259,22 грн., - розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги станом на 23.02.2022 року 3 749,37 грн; - судовий збір - 3028,00 грн. Після подання позовної заяви відповідачем частково сплачено заборгованість, за послугу з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води в сумі 2 791,91 грн. Таким чином, станом на 18.09.2024 року з урахуванням сплат та заявленої відповідачем заяви про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності підлягає стягненню - 47 102,99 грн: - заборгованість за послугу з постачання теплової енергії 14 474,60 грн; - заборгованість за послугу з постачання гарячої води за період з 12.03.2017- 01.03.2024 - 19 237,58 грн; - інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни вимоги станом на 23.02.2022 року за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії становить 10 258,04 грн; - розмір 3% річних з простроченої суми за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії відповідно до розрахунку ціни вимоги станом на 23.02.2022 року становить 3 132,77 грн; - судовий збір за подання позовної заяви до суду - 3 028,00 грн. На момент подання позовної заяви до суду, відповідачами була накопичена заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. ТОВ «Євро-Реконструкція» щомісячно, починаючи з липня 2014 року, на адресу усіх споживачів направляє квитанції, у яких, крім відомостей про надані послуги та нараховані за них кошти, зазначається кількість осіб, що проживають у квартирі, порядок нарахування коштів за гаряче водопостачання (по лічильнику чи по нормі споживання на кількість проживаючих осіб), існуючий розмір боргу. Відповідачі із заявами щодо незгоди з приводу розміру нарахованих їм згідно направлених квитанцій коштів до Т О В «Євро-Реконструкція» не звертались, визнаючи таким чином факт спожитих ними послуг з урахуванням зроблених позивачем нарахувань. Після подання позову до суду, відповідачами була здійснена часткова сплата боргу за надані послуги, тобто тільки під час розгляду справи в суді Відповідачами був частково погашений борг, щодо стягнення якого позивач був змушений звернутися до суду. Здійснення оплати відповідачами частини боргу, з якою позивач звернувся до суду, здійснення перерахунку за послуги під час розгляду справи в суді не впливає на зміну розміру нарахованих інфляційних втрат та 3% річних, з якими позивач звернувся до суду. 3). Щодо заяви про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності Відповідачі своєчасно з жовтня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з січня 2016 року не вносили плату за послуги з постачання гарячої води в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.03.2024 року в розмірі 40 075,76 гри. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК Україні! позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач у своєї заяві просить суд застосувати наслідки спливу строків позовної заяви. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У постанові Верховного Суду від 06.12.2023 по справі №212/10834/21 було зроблено наступний правовий висновок: «з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017року». Згідно з ч. 2, 3 ст. 263 ЦК України у разі виникнення обставин для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час. що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258. 362. 559, 681. 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19 Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 був введений карантин (дата набрання чинності 12.03.2020), дія якого неодноразово продовжувалась відповідними постановами КМУкраїни до 30.06.2023 Починаючи з 12 березня 2020 року строк позовної давності продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Законом України від 15.03.2022 р. №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності, зокрема. Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 19, який з-поміж іншого передбачає, що на період дії воєнного і надзвичайного стану продовжуються загальні і спеціальні строки позовної давності встановлені, ст. 257-259 ЦК України. Так, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону № 3450-ІХ від 08.11.2023) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022. затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. У зв`язку з військовою агресією проти України указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України запроваджено правовий режим воєнного стану з 24.02.2022. дія якого неодноразово продовжувалась відповідними указами Президента України, крайнім з яких є указ Президента України від 23.07.2024 року №469/2024, що затверджено Законом №3891-IX від 23.07.2024, який продовжує дію воєнного стану до 10.11.2024. Отже,

Outcome: approved