Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: регіональний сервісний центр МВС в Закарпатській області, територіальний сервісний центр МВС № 2642, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерій Михайлович, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Красовська Алла Вадимівна про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона з 23.01.2016 є власницею автомобілю «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Зазначений автомобіль вибув з її володіння всупереч її волі внаслідок скоєння відносно неї злочину передбаченого ч. 3 ст. 289 КК Украйни. 27.09.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 12016040670003071 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, за фактом незаконного заволодіння автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», що підтверджується витягом з ЄРДР від 30.09.2017. У кримінальному провадженні №12016040670003071 вона має статус потерпілої. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №12016040670003071 встановлено, що автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461» 12.05.2016 близько 23-30 год. незаконно заволоділи [PERSON] та інші невстановлені особи. 31.07.2018 за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №12016040670003071 складено обвинувальний акт, згідно якого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме незаконному заволодінні належним їй автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , обвинувачується [PERSON] . Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження стало відомо про наявність довіреності посвідченої 29.08.2016 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко В.М., згідно з якою нібито [PERSON] уповноважила [PERSON] розпоряджатися автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», державний номер [NUMBER] ; довіреності посвідченої 04.09.2016 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В., згідно з якою гр. [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися належним їй автомобілем; договору купівлі - продажу, оформленого та підписаного у регіональному сервісному центрі МВС в Закарпатській області за №2142/2016/089975 в присутності адміністратора [PERSON] , згідно якого [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] , продала за 49 000 грн., а [PERSON] купив автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461». Наголошувала, що договір купівлі - продажу автомобілю «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», державний номер [NUMBER] , укладено в порушення ст. 203 ЦК України, оскільки вона не уповноважувала [PERSON] та [PERSON] розпоряджатися належним їй автомобілем. [PERSON] не мала наміру продавати вказаний автомобіль, а тому договір купівлі - продажу автомобілю укладено в порушення ст. 203 ЦК України, та згідно ст. 215 ЦК України вказаний договір є недійсним (нікчемним). Укладання у територіальному сервісному центрі МВС № 2642 між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі - продажу автомобілю «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», державний номер [NUMBER] , не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України та згідно ст. 215 ЦК України зазначений договір є недійсним (нікчемним). Також зазначала, що зазнала душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів [PERSON] та [PERSON] , що полягала у незаконному відчуженні її автомобіля. Просила суд визнати недійсним (нікчемним) договір купівлі - продажу автомобілю «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», державний номер [NUMBER] , оформлений та підписаний у регіональному сервісному центрі МВС в Закарпатській обл. за №2142/2016/089975 в присутності адміністратора [PERSON] , укладений [PERSON] від імені [PERSON] з [PERSON] ; визнати недійсним (нікчемним) договір купівлі - продажу автомобілю «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», державний номер [NUMBER] , оформлений та підписаний у територіальному сервісному центрі МВС № 2642 між [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 90 000 грн. Представник [PERSON] - адвокат Іванова В.М. позов підтримала та просила задовольнити. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце розгляду справи, в установленому законом порядку, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи. Надав суду письмові пояснення в яких зазначали, що згідно результатів аналітичного пошуку Т3 по «НАIС ДДАІ» МВС Єдиного державного реєстру МВС автомобіль на [PERSON] було зареєстровано 23 січня 2016 року з видачею їй свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та присвоєнням державного номерного знаку [NUMBER] . 06 лютого 2016 року автомобіль перереєстровано у зв`язку із заміною свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з видачею [PERSON] нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 01 вересня 2016 року автомобіль знято з обліку для реалізації з видачею номерного знаку 04B03045. 24 вересня 2016 автомобіль перереєстровано за договором купівлі-продажу транспортного засобу укладеному в ТС N? 2142, з [PERSON] на [PERSON] , з видачею йому свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та присвоєнням державного номерного знаку [NUMBER] . 15 жовтня 2016 року автомобіль перереєстровано за договором купівлі-продажу транспортного засобу укладеному в ТСЦ N? 2642, з [PERSON] на [PERSON] , з видачею йому свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та присвоєнням державного номерного знаку [NUMBER] . Під час перереєстрації автомобіля з [PERSON] на [PERSON] в ТСЦ N? 2642 (м. Калуш) та вчинення перевірок за Єдиним державним реєстром МВС, іншими наявними базами даних, будь-яких обмежень, обтяжень, арештів претензій з боку третіх осіб адміністратором центру виявлено не було, а тому працівниками ТСЦ N? 2642 виконано усі вимоги закону щодо перереєстрації автомобіля. Представник територіального сервісного центру МВС № 2642 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Валерій Михайлович у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Красовська Алла Вадимівна у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 23.01.2016 [PERSON] набула права власності на автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та відомостями наданими Головним сервісним центром МВС. 27.09.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 12016040670003071 щодо кримінального провадження передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, за фактом незаконного заволодіння автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», що підтверджується витягом з ЄРДР. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №12016040670003071 встановлено, що автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461» 12.05.2016 близько 23-30 год. незаконно заволоділи [PERSON] та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи. 31.07.2018 за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №12016040670003071 складено обвинувальний акт, згідно якого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, а саме незаконному заволодінні належним їй автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , обвинувачується [PERSON] . Згідно копії довіреності, посвідченої 29.08.2016 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко В.М., [PERSON] уповноважила [PERSON] розпоряджатися автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», державний номер [NUMBER] . Відповідно до архівної довідки № 274/01-21 від 24.03.2023 оригінал довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко В.М., 29.08.2016 за реєстровим № 809 від імені [PERSON] , вилучений зі справ приватного нотаріуса на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2017 року (справа № 200/15618/17, провадження №1-кс/200/9341/17). Надано копію зазначеної довіреності. Згідно копії довіреності, посвідченої 04.09.2016 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В., гр. [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER 2461», державний номер [NUMBER] . Листом приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Красовська А. № 99/01-16 від 10.08.2022 повідомила, що строк зберігання довіреностей із зазначенням строку їх дії становить 3 роки після закінчення строку їх дії, а тому строк зберігання довіреності, посвідченої 04.09.2016 за реєстровим №6629 від імені представника [PERSON] - [PERSON] на користь [PERSON] строком на 1 рік, закінчився 04.09.2020. Повідомила, що виконання вимог ухвали про надання копій документів є неможливим у зв`язку із закінченням строків зберігання. Згідно відомостям, наданим Головним сервісним центром МВС та згідно копії договору купівлі - продажу від 24.09.2016, оформленого та підписаного у регіональному сервісному центрі МВС в Закарпатській області за №2142/2016/089975 в присутності адміністратора [PERSON] , [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] , продала за 49 000 грн., а [PERSON] купив автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» сірого кольору, номер кузова [NUMBER] . Відповідно до відомостей від 07.02.2024, наданих Головним сервісним центром МВС, 15.10.2016 оформлений та підписаний у територіальному сервісному центрі МВС № 2642 договір купівлі - продажу, відповідно до якого за [PERSON] зареєстровано право власності на автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» сірого кольору, номер кузова [NUMBER] . Згідно листа територіального сервісного центру № 2642 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатський областях, від 30.05.2024 матеріали, які стали підставою для перереєстрації за договором купівлі - продажу автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, кузов [NUMBER] , 2008 року випуску знищені після закінчення терміну зберігання. Позивачка стверджувала, що підпис у довіреності від 29.08.2016 є підробним. Відповідно до висновку судового експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України № 28/1.1/234 від 31.05.2018 підпис від імені [PERSON] у графі: „Підпис" довіреності HBXN№ 135866 від 09.08.2016 ймовірно виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За нормами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст. 13 Конвенції, передбачено: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження». У розвиток положень цієї статті Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також наголошує на необхідності оцінки ефективності обраного зацікавленою особою способу захисту. Зокрема, у пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v . the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини від 5 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) суд зазначає, що засіб захисту, котрий вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). При цьому правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи їх статус як "заінтересовані особи" (статті 215, 216 ЦК України). З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, статей 1, 2-4, 14 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» сірого кольору, номер кузова [NUMBER] від 24.09.2016, оформленого та підписаного у регіональному сервісному центрі МВС в Закарпатській області за №2142/2016/089975 в присутності адміністратора [PERSON] , між [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] , та [PERSON] ; визнання недійсним договору купівлі - продажу автомобілю «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» сірого кольору, номер кузова [NUMBER] від 15.10.2016, оформленого та підписаного у територіальному сервісному центрі МВС № 2642, відповідно до якого [PERSON] набув право власності на транспортний засіб, підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні кожного окремого спору про відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення. Позивач не довела належними та достатніми доказами наявність причинного зв`язку між настанням для неї негативних наслідків у вигляді позбавлення права власності на транспортний засіб поведінкою саме відповідача [PERSON] , а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог. При визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди з відповідача [PERSON] суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення, тощо) та інші обставини. Отже, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості вважає, що відшкодування моральної шкоди необхідно визначити у розмірі 20 000 грн., вказаний розмір є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнав позивач у результаті протиправних дій відповідача, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24.10.2024, є дата складення повного судового рішення 15.11.2024.

Outcome: partial