Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

15 січня 2024 року до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшов вищевказаний позов, який в подальшому в порядку ст.ст.43,49 ЦПК України збільшила. Предметом позову є поділ нерухомого майна, яке перебуває на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. Позиція сторін В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка зазначила, 20 листопада 1993 року сторони зареєстрували шлюб. Під час шлюбу сторони придбали нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 35.1 кв.м., житлова 16.1 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] (далі по тексту спірне нерухоме майно). Відповідач у добровільному порядку поділ нерухомого майна здійснити не бажає, а тому позивачка просить визнати спільним сумісним майном подружжя вищевказане нерухоме майно, та поділити в рівних частках спірне нерухоме майно та стягнути судові витрати ( а.с.2) В ході судового розгляду представник позивача фактично позовні вимоги підтримав, просить розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав належним чином та відповідно до ст.178 ЦПК України відзив до суду не направив. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 69 СК України 1. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 71 СК України .1. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Рух справи 15 січня 2024 року Овідіопольським райсудом Одеської області в позові були виявлені недоліки та позов був залишений без руху. 23 січня 2024 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження на загальних підставах. 18 листопада 2024 року було закрито підготовче провадження. Обставини, які встановлені судом 20 листопада 1993 року між позивачкою [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб (а.с.7). З матеріалів справи, вбачається та сторонами не оскаржується, що під час шлюбу сторонами було придбане наступне майно: -квартира загальною площею 35.1 кв.м., житлова 16.1 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована належним чином на ім`я [PERSON] , підстави Свідоцтво про право власності від 11.12.2014 року (а.с.9). Вартість спірного нерухомого майна в розмірі 1 056 026.54 грн. сторонами не оскаржується (а.с.19). Позивачка стверджує, що спірне нерухоме майно сторони придбали за спільні кошти та під час спільної праці, в свою чергу відповідач не надав належні та допустимі докази виникнення права власності за власні кошти. З матеріалів справи вбачається, що сторони є працездатними особами, сторони не заперечують, що квартира не є індивідуальною річчю для користування. Під час судового розгляду сторонами не були надані належні та допустимі докази джерела походження коштів за яке було придбано спірне майно. Таким чином суд приходить до висновку, що квартира є спільним майном подружжя відповідно до ст.60 СК України. З урахуванням матеріального становища сторін, їх внеску, щодо створення та тримання спірного нерухомого майна (квартири), суд вважає, що спірне нерухоме майно можливо поділити в рівних частках. Судові витрати Позивачка звернулася з позовними вимогами майнового та немайнового характеру. При подані позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 1211.20 грн. та 5280.13 грн., а всього 6491.33 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6 491.33 грн. При підготовці позову та розгляду цивільного провадження, позивачкою були здійснені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., відповідач належним чином отримав копію заяви та додатки до нього про обґрунтування даних витрат, заперечень з боку відповідача до суду не надійшло, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст.ст. 137,141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Outcome: approved