Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом про зміну розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2016 року, з 30% на 1/6 частину всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказує, що 26.12.2016 року Богунський районний суд м. Житомира прийняв рішення у справі №295/13289/16-ц, яким вирішив стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 30% зі всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 20.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. За словами позивача, в травні 2017 року він уклав шлюб з [PERSON] , від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З одруженням та народженням другої дитини у позивача його матеріальне становище відповідно також змінилося, оскільки з`явилися додаткові витрати на її утримання та утримання інших членів родини. Також позивач обтяжений додатковим утриманням іншої дитини від першого шлюбу його дружини [PERSON] [PERSON] . До того ж, на утриманні позивача перебувають і його батьки, які є особами пенсійного віку (пенсіонерами), та потребують додаткового догляду й матеріального забезпечення. Зокрема, батько позивача хворіє на тяжке онкологічне захворювання, переніс операцію та перебуває під постійним доглядом лікарів-онкологів, періодично проходить обов`язковий курс лікування. Будучи військовослужбовцем ЗСУ, позивач із початку 2014 року перебуває на виконанні бойових завдань по відсічі збройної агресії і захисту суверенітету та територіальної цілісності України на передовій. При виконанні бойових завдань неодноразово був поранений, через що має проблеми із здоров`ям. Все це також вимагає постійного додаткового фінансового навантаження та витрат. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 11 липня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Представником відповідача адвокатом Гарбузюк О.В. надано відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень представник [PERSON] зазначила, що позивачем не було долучено жодних доказів, які б підтверджували непрацездатність батьків, потребу у матеріальній допомозі та докази того, що позивач дійсно регулярно обтяжений витратами на утримання своїх батьків. З аналізу долучених до позовної заяви документів вбачається, що позивач є військовослужбовцем та виконував бойові завдання, отримавши поранення. Однак, доказів фактично понесеного фінансового навантаження та витрат, як зазначено у позовній заяві, позивачем долучено не було. На переконання представника, факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів (а.с. 76-78). Представник позивача адвокат Грішин Є.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що [PERSON] вважає розмір стягуваних з нього аліментів несправедливо завеликим для інших його утриманців дитини від другого шлюбу, падчерки, яка з ним проживає. Тому позивач просить зменшити розмір стягуваних аліментів, щоб всі були в рівних умовах. Також звертає увагу, що погіршився стан здоров`я позивача, який, крім цього, має онкохворого батька, котрий потребує додаткового догляду та відповідного матеріального забезпечення. Додав, що падчерка має біологічного батька, з якого стягуються аліменти. У свою чергу представник відповідача адвокат Гарбузюк О.В. в судовому засіданні надала пояснення про те, що відповідач несе також значне матеріальне навантаження задля забезпечення належного утримання дитини. Відтак зменшення розміру аліментів майже вдвічі суперечить інтересам дитини. Відповідач з дитиною наразі проживають за кордоном і аліменти є суттєвою матеріальною допомогою для дитини. Ще раз наголосила на відсутності доказів утримання батьків позивачем, доказів зміни майнового стану [PERSON] , а також на тому, що зміна сімейного стану сама по собі за практикою Верховного Суду не є підставою для зменшення розміру аліментів. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у них докази, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.12.2016 року у справі №295/13289/16-ц ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30 % з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 20.10.2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13). 18.05.2017 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с. 17). Згідно свідоцтва про зміну імені 27.07.2019 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 18). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). 19.07.2018 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені (а.с. 72). Крім цього, в обґрунтування підстав позову про зменшення розміру аліментів [PERSON] посилався на погіршення стану свого здоров`я, на підтвердження чого надав, зокрема, довідку командира в/ч [NUMBER] від 16.04.2022 року про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), довідку командира в/ч [NUMBER] від 12.04.2023 року про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), консультаційний висновок спеціаліста від 12.03.2024 року (а.с. 23-25). Як слідує зі змісту довідок, 08.03.2022 підполковник [PERSON] отримав: мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, множинні забійні рани потиличної, скроневої ділянки справа та орбіти правого ока, акубаротравму; 06.08.2022 року отримав: закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку середнього ступеню важкості, множинні забійні рани волосяної частини голови, обширну гематому в ділянці лівого плеча, акубаротравму обох вух. У консультаційному висновку спеціаліста за наслідками проведеного медичного огляду позивачу поставлено діагноз: енцефалопатію змішаного генезу (дисциркуляторна, післятравматична) з лікворо-динамічними порушеннями, помірно вираженими вестибуло-атактичними розладами, вегетосудинною нестійкістю, розсіяною неврологічною симптоматикою, стійкою цефалгією, вираженим церебрастенічним синдромом. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 23.09.2024 року за №275 позивача виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] , який був звільнений наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №990 від 13.09.2024 року відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини. У частині 2 статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Із вказаного слідує, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, платник аліментів вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у випадку, зокрема, погіршення стану його здоров`я та/або матеріального стану. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачений обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Представник відповідача зазначає у відзиві, що позивачем не надано доказів фактично понесеного фінансового навантаження та витрат у зв`язку з отриманими пораненнями. Наведені вище доводи суд оцінює критично, оскільки вже з самих довідок командирів військових частин вбачається характер травм, отриманих [PERSON] під час виконання бойового завдання. Вказані травми самі по собі свідчать про погіршення (втрату) здоров`я позивача у зв`язку із травмами (їх наслідками). Разом з цим суд пристає на доводи представника відповідача з приводу ненадання позивачем доказів на підтвердження погіршення свого матеріального становища, оскільки такі обставини не підтверджені відповідними належними й допустимими доказами. З даного приводу суд враховує, що гр. [PERSON] у 2016 році у справі №295/13289/16-ц визнав позовні вимоги та погодився сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30% з усіх видів доходу щомісячно. Безумовно необхідність подальшого лікування може призвести до додаткових витрат, проте доказування за цивільним процесуальним законодавством не ґрунтується на припущеннях. Так позивач, в разі звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, повинен довести, що не зможе утримувати свого неповнолітнього сина на належному рівні та несе непропорційні його доходам певні необхідні надмірні додаткові витрати, тобто що його майновий стан після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів з урахуванням розміру його доходів на день розгляду цього спору погіршився. Відповідних доказів у розумінні ст.\~76\~ЦПК України до справи позивач всупереч свого процесуального обов`язку не надав. Проте, зважаючи на погіршення стану здоров`я позивача як самостійну підставу для зміни розміру аліментів та народження дитини у шлюбі із [PERSON] , а також на ту обставину, що на даний час з нього стягуються аліменти в розмірі 30% з усіх видів доходів на одну дитину, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для зменшення розміру аліментів. З огляду на викладене, враховуючи усі встановлені в ході судового розгляду важливі обставини справи, а також відповідальність батьків за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] .

Outcome: partial