Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що 20 травня 2000 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Юр`ївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис №03. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що причиною розпаду сім`ї стали їхні різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Тому позивачка просить суд шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ", судові витрати залишити за нею. Ухвалою Царичанського районного суду від 04.10.2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.11). Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 15). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином згідно з порядком, встановленим ст. 128 ЦПК України (а.с. 18-19, 21-23). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позов не подавав. 12 листопада 2024 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 20 травня 2000 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Юр`ївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис №03 (а.с. 4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У сторін різні погляди на сімейне життя, їх шлюб набув формального характеру, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved