Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.09.2021 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі Пенсійний фонд) щодо не проведення перерахунку та виплати [PERSON] з 01.04.2019 пенсії за вислугу років на підставі довідки [INFO] про розмір грошового забезпечення від 09.07.2021 № ХА20922. Зобов`язано Пенсійний фонд здійснити [PERSON] з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки [INFO] про розмір грошового забезпечення від 09.07.2021 № ХА20922. Рішення суду набрало законної сили 05.10.2021. Із відповіді Пенсійного фонду № 12419-12635/Б-02/8-0300/21 від 27.10.2021 вбачається, що нараховані кошти на виконання вказаного вище рішення суду за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 в сумі 100663,50 грн. підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. [INFO] [PERSON] помер. На випадок своєї смерті він залишив заповіт, яким заповів все належне йому майно [PERSON] , яка у визначений законом строк звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Проте, в частині спадкового майна, а саме розміру нарахованої, але не виплаченої пенсії в розмірі 100663,50 грн. їй було рекомендовано звернутися до суду. Рішенням відповідача № 38135-38083/Р-02/8-0300/23 від 27.12.2023 було відмовлено позивачу в отриманні коштів в розмірі 100663,50 грн. з посиланням на ст.379 КАС України, рекомендовано надати рішення про заміну сторону виконавчого провадження. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 від 05.02.2024 відмовлено [PERSON] у заміні сторони стягувача у виконавчому листі. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на ї користь 100663,50 грн. пенсії, яка нарахована та належала [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та не була йому виплачена за життя. Ухвалою судді від 28.03.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі. Від відповідача надійшов відзив про невизнання позову. Представник відповідача просила суд відмовити [PERSON] в задоволенні позову. Позивач скористалася правом на подання відповіді на відзив. Ухвалою суду від 10.10.2024 закрито підготовче провадження у справі. До початку розгляду справи від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в її відсутності, заявлений позов підтримує та просить задовольнити з підстав наведених у відзиві. Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила суд відмовити позивачу у задоволенні позову з мотивів наведених у відзиві. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Матеріалами справи та судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.09.2021 у справі № 140/7724/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області проведено перерахунок пенсії [PERSON] з 01.04.2019 та нараховано доплату за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 в сумі 100663,50 грн. Судом встановлено, що зазначена сума не була виплачена [PERSON] в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом від 08.10.2022, яким останній заповів все належне йому майно [PERSON] , яка у визначений законом строк звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області в частині видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме розміру нарахованої, але не виплаченої пенсії в розмірі 100663,50 грн. було рекомендовано звернутися до суду, оскільки відсутні відомості про склад спадкового майна, так як Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області не підтверджено склад спадкового майна, розмір невиплаченої пенсії. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Окрім того, відповідно ч. 1 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права і обов`язки мають усі фізичні особи. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю. Згідно із ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) права на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 ЦК України. Ст. 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до ч.1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Ч. 2-3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення ч.3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 61 Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, положення ч. 2-3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 61 Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.09.2020 у справі № 428/6685/19, від 30.01.2024 у справі № 420/8604/21. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення» ст. 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченоїЦК Українипроцедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст. 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до ст. 1227 ЦК Українине поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст. 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст. 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (ст. 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень ст. 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Згідно зі ст.ст.1218, 1227 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суми пенсії, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. У п. 1 і 4 ч. 1 ст. 1219 ЦК України закріплено, що особисті немайнові права, а також права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, не входять до складу спадщини, оскільки є правами та обов`язками, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що право на перерахунок пенсії є особистим правом, яке нерозривно пов`язано з особою та не входить до складу спадщини. Тобто, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 484/3648/16-а. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із нарахованої, але неотриманої доплати до пенсії за період з 01.04.2019 по 31.10.2021 в сумі 100663,50грн. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом від 08.10.2022. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved