Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Представник [PERSON] \~адвокат Федоров\~Захар Федорович звернувся до Кіровського районного\~суду м.\~Кіровограда з позовною заявою в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-контракт», реєстраційний номер 574 від 20.03.1998 року. Ухвалою Кіровського районного\~суду м.\~Кіровограда від 11.04.2024 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив не подала. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] з 27.03.1993 року перебуває в шлюбі з [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Вказаний договір був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк- Контракт» 20.03.1998 року за № 574. 23.03.1998 рокуправо власності [PERSON] на квартиру було зареєстроване в ОКП «КООБ БТІ» реєстрова книга № 98 запис 25994, що підтверджується штемпелем на оригіналі договору та архівною довідкою ОКП «КООБ БТІ» від 16.10.2023 року. 15.04.1998Позивач разом з чоловіком зареєстрували місце проживання у придбаній квартирі і постійно там проживали. [INFO] [PERSON] помер. 16.06.2023 року у межах 6-місячного строку, Позивач звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Качан Л.Л. із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги. 29.06.2023 року [PERSON] подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь своєї матері - позивача. 06.11.2023нотаріусом Качан Л.Л. була прийнята постанова про відмову вчиняти нотаріальні дії № 123/02-31. Підставою прийняття нотаріусом постанови було те, що наданий оригінал договору купівлі-продажу не посвідчений нотаріально і відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. У зв`язку з викладеним, Позивач, вимушена звернутись до суду, оскільки вона як єдиний спадкоємець першої черги, не має можливості оформити свої спадкові права. Договір купівлі-продажу квартири був повністю виконаний сторонами, чоловік Позивача зареєстрував право власності на квартиру. Позивач разом із чоловіком до його смерті проживали у квартирі 25 років та були там зареєстровані, а після смерті чоловіка Позивач продовжує там проживати та бути зареєстрованою. Законодавство, яке діяло на момент укладення договору купівлі-продажу квартири, дозволяло його укладення на товарних біржах і покупець за таким договором набував право власності, однак, у випадку смерті покупця, оформити спадщину без визнання договору купівлі-продажу дійсним - неможливо. Тому у позасудовому порядку позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. Оскільки спірний договір був підписаний сторонами 20.03.1998 року, тобто у період дії ЦК Української РСР 1963 року, то застосуванню підлягають саме норми вказаного Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 47 Цивільного кодексу України (в ред.1963 року) якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, котра потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухилилась від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Статтею 227 ЦК Української РСР (в редакції ЦК 1963 року), було встановлено, що договір купівлі-продажу житлових будинків повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 того ж кодексу). Договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню, угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, на той час мала місце конкуренція норм права. Укладений між сторонами договір купівлі-продажу квартири за змістом та формою не протирічить вимогам діючого на той час законодавства ст. ст. 224, 226 ЦК України в ред.1963 року, не посвідчений при укладенні нотаріусом на підставі діючої на час укладення договору норми закону - ст.15 Закону України від 10.12.1991 року Про товарну біржу, виконаний сторонами в повному обсязі, тому суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , дійсним. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України(2003), якщо сторони у письмовій формі погодили усі істотні умови договору купівлі-продажу та відбулося його повне або часткове виконання сторонами, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У зв`язку з тим, що сторони за договором купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконали свої обов`язки по цьому договору, однак не мають можливості його нотаріально посвідчити, то суд вважає необхідним вказаний договір визнати дійсним. З матеріалів справи вбачається, що дана угода була виконана сторонами повністю. За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним, обґрунтованими, а вимогу такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, вимог щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлялось, а тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи, покладаються на позивача.

Outcome: approved