Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду з позовною заявою до відповідача про встановлення факту,\~що має\~юридичне значення\~та визнання\~права власності\~на квартиру.\~Свої позовні\~вимоги,\~мотивує тим,\~що [INFO] померла рідна мати позивача [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , а також на грошові заощадження, на золоті ювелірні вироби та на інше рухоме майно. Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті є позивач, її донька, та син позивача [PERSON] , як спадкоємець за заповітом. Її чоловік [PERSON] помер [INFO] . 03.05.1997\~року [PERSON] \~зареєструвала шлюб\~з [PERSON] . Вони разом проживали та були зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира належала на праві власності їм в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 червня 1996 року, виданого виконкомом Покровської міської ради Дніпропетровської області. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. [PERSON] була єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, яка вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки вона постійно проживала разом зі своїм чоловіком на час його смерті та була зареєстрована з ним за однією адресою. Вона не подавала нотаріусу заяву про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] . Таким чином, вона отримала у спадщину частину зазначеної квартири, що належала її чоловіку, але до дня своєї смерті не переоформила на своє ім`я. Стан здоров`я матері позивачки після смерті її чоловіка значно погіршився. На той час шлюб позивачки з її чоловіком був розірваний. Після смерті [PERSON] позивач поселилася разом з матір`ю в її квартирі [ADDRESS] і проживала постійно з нею однією сім`єю до дня її смерті. На випадок своєї смерті [PERSON] вирішила скласти заповіт на ім`я своєї доньки на все своє майно на яке вона буде мати право на час своєї смерті, оскільки на той час у неї з близьких родичів залишилася тільки донька та її син - [PERSON] . Однак позивач її переконала у тому, що буде краще якщо вона складе заповіт на квартиру на ім`я свого онука [PERSON] . Однак [PERSON] до сих пір не звертався до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру, і в подальшому він також не має намір за ним звертатися, оскільки позивач з ним вже здійснили розподіл спадкового майна, що залишився після смерті [PERSON] . Так, за домовленістю між ними позивач передала сину усі грошові кошти, що отримала у спадщину після смерті [PERSON] , а саме 6250 доларів США, а він в порядку розподілу спадкового майна залишив позивачці зазначену квартиру, в якій вона постійно проживає з 2010 року. 03 червня 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру, що залишилася після смерті її матері. Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 03 червня 2022 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру з тієї підстави, що позивач пропустила передбачений законом строк для прийняття спадщини шо відкрилася після смерті матері. На час смерті матері позивач не була зареєстрована разом з нею в її квартирі. Позивач та її представник в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої він разом зі своєю матір`ю зробили перерозподіл спадкового майна після смерті його бабусі. Відповідно до вказаного перерозподілу він отримав у спадщину грошові кошти, а його матір отримала квартиру в [ADDRESS] , яку бабуся заповіла йому. Суд, вислухавши доводи позивача та її представника, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, 12 листопаду 2015 року померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] загальною площею 56.14 кв. м. та житловою площею 37,9 кв. м., а також на грошові заощадження, на золоті ювелірні вироби та на інше рухоме майно. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] та онук [PERSON] , як спадкоємець за заповітом. Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . 03.05.1997 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Вони разом проживали та були зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира належала на праві власності їм в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 червня 1996 року, виданого виконкомом Покровської міської ради Дніпропетровської області. Державна реєстрація права власності на їх ім`я була здійснена Нікопольським бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. [PERSON] була єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті, яка вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України оскільки вона постійно проживала разом зі своїм чоловіком на час його смерті та була зареєстрована з ним за однією адресою. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] не подавала нотаріусу заяву про відмову від спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт на ім`я її онука [PERSON] . Як вказує\~позивач,\~стан здоров`я\~її матері\~після смерті\~її чоловіка\~значно погіршився.\~Після смерті\~ [PERSON] \~позивач поселилася\~разом з\~матір`ю в\~її квартирі\~ [ADDRESS] і\~проживала постійно\~з нею\~однією сім`єю\~до дня\~її смерті.\~На випадок\~своєї смерті\~мати вирішила\~скласти заповіт\~на ім`я\~позивача на\~все своє\~майно на\~яке вона\~буде мати\~право на\~час своєї\~смерті.\~Однак позивач\~її переконала\~у тому,\~що буде\~краще якщо\~вона складе\~заповіт на\~квартиру на\~ім`я сина\~позивача та\~свого онука\~ [PERSON] ,\~оскільки у\~позивачки є\~своє житло,\~а у\~нього його\~немає,\~і тоді\~не доведеться\~переоформляти потім\~її квартиру\~на його\~ім`я.\~Позивач разом\~зі своєю\~матір`ю вирішили,\~що так\~буде краще:\~син отримує\~від бабусі\~у спадщину\~її квартирі,\~а позивач\~усе інше\~майно,\~а саме\~її грошові\~заощадження в\~доларах США\~та в\~гривнях,\~її золоті\~ювелірні речі\~та побутову\~техніку та\~меблі.\~Після смерті\~матері позивач\~повідомила сина\~про наявність\~заповіту на\~квартиру на\~його користь\~і також\~повідомила що\~йому потрібно\~подати заяву\~нотаріусу про\~прийняття спадщини.\~Він спочатку\~заперечував проти\~цього,\~посилаючись на\~те,\~щоб я\~залишила квартиру\~собі.\~Однак позивач\~його переконала\~у тому,\~що така\~була воля\~його бабусі,\~і що\~йому на\~всяк випадок\~необхідно подати\~заяву про\~прийняття спадщини.\~Таким чином\~ [PERSON] \~протягом встановленого\~законом строку\~звернувся до\~приватного нотаріуса\~Бойко Л.П.\~з заявою\~про прийняття\~спадщини.\~На підставі\~його заяви\~приватним нотаріусом\~Бойко Л.П.\~04\~травня 2016\~року була\~заведена спадкова\~справа №\~61/2016.\~Однак він\~до сих\~пір не\~звертався до\~нотаріуса з\~заявою про\~видачу йому\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~зазначену квартиру,\~і в\~подальшому він\~також не\~має намір\~за ним\~звертатися,\~оскільки він\~разом зі\~своєю матір`ю\~здійснили розподіл\~спадкового майна,\~що залишився\~після смерті\~ [PERSON] . Так, за домовленістю між ними позивач передала [PERSON] усі грошові кошти, що отримала у спадщину після смерті її матері, а саме 6250 доларів США, а він в порядку розподілу спадкового майна залишив позивачці зазначену квартиру. 03 червня 2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Бойко Л.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартир, що залишилася після смерті її матері. Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 03 червня 2022 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену квартиру з тієї підстави, що [PERSON] пропустила передбачений законом строк для прийняття спадщини, шо відкрилася після смерті її матері. Як вказує позивач, на час смерті матері вона не була зареєстрована разом з нею в її квартирі. Однак відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину, що відкрилася після її смерті, оскільки починаючи з 2010 року і до дня смерті матері постійно проживала разом з нею в її квартирі в якості члена її сім`ї. Мати позивача останні роки свого життя тяжко хворіла. Вона протягом тривалого часу страждала на ІХС, на дифузний кардіосклероз, неодноразово перебувала на лікуванні в стаціонарному терапевтичному відділенні лікарні в м. Покров. Факт проживання [PERSON] разом із її матір`ю [PERSON] підтверджується допитаними в судовому засіданні свідками. Так, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала на те, що вона підтверджує той факт, що [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті. Крім того, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] постійного проживання на час відкриття спадщини однією сім`єю разом з матір`ю [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . Також, свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . [PERSON] піклувалася про свою матір. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона підтверджує той факт, що [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті, піклувалася про свою матір. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України окрім справ передбачених ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Цивільний кодекс визначає презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України , спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України , у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України , незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На підставі викладеного, беручи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved