Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 18 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №163917564 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт товариства і обрав для себе бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти в сумі 9200,00 грн, пройшовши декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини та уклав кредитний договір, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який направлений останньому на номер мобільного телефону, вказаного ним у заявці на отримання грошових коштів. Кредитор виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому умовами договору. Відповідач кредит та відсотки за кредитом у повному обсязі не сплачує, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 19776,32 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. та судові витрати по справі у розмірі 2422,40 грн. Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача на підставі Договорів факторингу. Процесуальні дії у справі. 29.08.2024 позовна заява надійшла до суду. 04.09.2024 судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 05.09.2024 позовна заява залишена без руху. 17.09.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків та уточнена позовна заява. 20.09.2024 позовна заява прийнята до розгляду, провадження\~у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Враховуючи, що відповідач відзив не подав, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом. На підставі заявки відповідача від 18.11.2021 на отримання грошових коштів у кредит, 18 листопада 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №163917564, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 9200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 98 днів. Пунктом 1.4 договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 % в день від суми кредиту за весь час користування ним. У разі простроченне повернення будь-якого з платежів передбачено нарахування процентів за ставкою 474,50% річних (1,30% в день від суми кредиту). Відповідно до пункту 2.2.2.1. Договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та нарахованих процентів один раз на два тижні, згідно Графіку платежів, на банківський рахунок Кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору. Якщо позичальник не сплатив платіж в день настання його дати належної сплати, визначеної Графіком платежів, з наступного календарного дня він повинен виплатити кредитодавцю штраф у розмірі 28% від суми простроченого платежу (частини суми Кредиту , визначеної Графіком платежів, та нарахованих процентів), за кожен факт такого прострочення (п. 4.3. Договору). Як передбачено п. 5.1 Договору, його невід`ємною частиною є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору. Згідно з графіком розрахунків до договору сторони погодили, що загальна вартість кредиту становить 13080,68 грн, з яких 3880,38 грн проценти. Реальна річна процентна ставка 1006,91%. Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «MNV44QS4», який було відправлено йому на номер мобільного телефону, вказаній у заявці на отримання грошових коштів у кредит, 18.11.2021 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 9200,00 грн. відповідачеві підтверджується платіжним дорученням № bead9c15-7d00-4923-aacb-73b2acb249eb від 18.11.2021. На підставі договорів факторингу від 28.11.2018 року №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», від 05.08.2020 №05/0820-01, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», від 17.07.2024 року №17/07/24, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №163917564 від 18.11.2021 року у загальному розмірі 19776.32 грн. Відповідно до доданої до позовної заяви виписки з особового рахунка за кредитним договором №163917564 станом на 23.07.2024 заборгованість відповідача складає 19776,32 грн, з яких 9200,00 грн прострочене тіло кредиту, 10576,32 грн прострочені відсотки. Заборгованість відповідачем не погашена. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини з відступлення права грошової вимоги фактору, належного виконання зобов`язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Норми права, які застосовує суд. За нормами\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Нормою ст.638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається\~шляхом пропозиції однієї сторони\~укласти договір\~(оферти)\~і прийняття\~пропозиції (акцепту)\~другою стороною. Згідно\~ст.640\~ЦК України\~-\~договір є\~укладеним з\~моменту одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~договір,\~відповіді про\~прийняття цієї пропозиції. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1\~цієї статті\~Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з положеннями ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України\~передбачає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору №163917564, після підписання якого між сторонами договору виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання повернути кредитору кошти відповідно до умов договорів і сплатити відсотки за користування ними. Проте відповідач свої обов`язки по поверненню коштів не виконав. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, доказів відсутності заборгованості не надав, тому на підставі наданих позивачем доказів, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки права позивача порушені неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується наступним. Відповідно до приписів ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Отже, сторона у справі має право на компенсацію таких витрат, якщо нею буде доведено, що розмір таких витрат обґрунтовано. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надані суду: копія договору про надання правової допомоги №1807/24-01 від 18.07.2024 року; додаткова угода № 1 від 18.07.2024 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 18.07.2024 на суму 6000,00 грн. Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також оскільки відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved