Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

У липні 2024 року до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області звернулась з позовною заявою [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 15 вересня 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Подружжя немає спільних неповнолітніх дітей. Позивач вказала, що вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин та спільне господарство не ведуть, за таких умов подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19.08.2024 матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва-за змісцем фактичного проживання відповідача, в [ADDRESS] . У жовтні 2024 року матеріали вищезазначеної цивільної справи надійшли на адресу Дарницького районного суду м. Києва та у встановленому ЦПК України порядку передані у провадження судді Сирбул О.Ф. 17.10.2024. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.10.2024 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила про розгляд справи без її участі, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, відзив ненадав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сторони перебувають у шлюбі з 15 вересня 2016 року, що був зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1910. Подружжя немає спільних неповнолітніх дітей. Із пояснень позивача вбачається, вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин та спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, призначення терміну на примирення не потребує, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, крім того, позивач наполягала на розірванні шлюбу, у зв`язку із чим, шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110-112, 114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved