Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

В травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 18.08.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 4578051. Згідно п.1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 13000.00 грн. Згідно п. 1.3. Договору кредит надається строком на 30 днів з 18.08.2021 р. (строк кредитування). Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 17.09.2021 р. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7800.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 13000грн. Станом на сьогоднішній день строк надання грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 29.11.2021 року між TOB «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4578051 від 18.08.2021 р., що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4578051 від 18.08.2021 р., що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до Відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.04.2024, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 118820,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 13000,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 103350,00 грн.; заборгованість з комісії - 2470,00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 78836,00 грн,, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 13000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 63366,00 грн.; заборгованість з комісії - 2470,00 грн. З врахуванням наведеного, позивач просить: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором про споживчий кредит № 4578051 від 18.08.2021 у розмірі 78836,00 грн., судовий збір в сумі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилася, її представник в судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог позивача заперечив в повному обсязі, з підстав зазначених у відзиві, суду також пояснив, що договір є неукладеним, матеріали справи не містять доказів підписання Договору як зі сторони ТОВ «Мілоан» (вказано що підписувалось електронним підписом, проте доказів такого підписання немає), так і зі сторони [PERSON] одноразовим ідентифікатором. Розмір заборгованості по відсотках позивачем необґрунтований, відсотки нараховані поза строками кредитування безпідставно. Якщо суд дійде висновку, що договір укладено, то обґрунтовано відсотки лише в сумі 7800грн. відповідно до умов кредитного договору. Не доведено позивачем і набуття ним права вимоги до відповідача, оскільки не доведено факт оплати за договором факторингу та факт переуступки. Також просив зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу, оскільки вони неспівмірні заявленим вимогам, та необгрунтовані. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 4578051 відповідно до якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим Договором, на строк визначений у п.1.3 Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 13000грн. у валюті: українські гривні. (п.п.1.1, 1.2 Договору). Пунктами 1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2, 1.6 Договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 18.08.2021 року (строк кредитування), термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за його користування\~кредитом: 17.09.2021р.. Комісія за надання кредиту становить 2470,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 7800, 00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відстоків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. [PERSON] підписала кредитний договір № 4578051 від 18.08.2021 року шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (W31633), що підтверджено наданою позивачем довідкою про ідентифікацію. Згідно платіжного доручення 54082824 від 18.08.2021р. ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] кошти у сумі 13000,00 гривень згідно договору № 4578051. Надходження коштів на банківський рахунок [PERSON] від ТОВ «Мілоан» також підтверджується листом АТ КБ "ПриватБанк" від 25.10.2024р. та випискою по рахунку [PERSON] в АТ КБ "ПриватБанк" за 18.08.2021р. 29.11.2021 року між TOB «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4578051 від 18.08.2021 р., що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 4578051 від 18.08.2021 р. в загальній сумі 62270грн., з яких: 13000грн. заборгованість за кредитом; 46800грн. заборгованість по процентах; 2470грн. заборгованість по комісії. 10.01.2023р. ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4578051 від 18.08.2021 р., що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Згідно Реєстру боржників до Договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року заборгованість [PERSON] за договором кредиту № 4578051 від 18.08.2021 року становить 118820,00 гривень з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 13000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 103350,00 грн.; заборгованість з комісії - 2470,00 грн. Вказані обставини підтверджуються: договором про споживчий кредит №4578051 від 18.08.2021 р.; графіком платежів за договором про споживчий кредит №4578051 від 18.08.2021 р.; паспортом споживчого кредиту №4578051 від 18.08.2021 р.; анкетою-заявою на кредит №4578051; довідкою про ідентифікацію; платіжним дорученням №54082824 від 18.08.2021 р.; розрахунками заборгованості TOB «Мілоан», ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Коллект Центр»; договором факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 р.; реєстром боржників до Договір факторингу № 29-11-102 від 29.11.2021 р.; договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року; реєстром боржників до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року; листом АТ КБ "ПриватБанк" від 25.10.2024р. та випискою по рахунку [PERSON] в АТ КБ "ПриватБанк" за 18.08.2021р. Статтею 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. (ст. 642 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, за своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Мілоан» і [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. [PERSON] підписала цей договір одноразовим ідентифікатором (W31633), направленим ТОВ «Мілоан» на її телефонний номер, що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.6,207,627-628, ч. 2 ст.639 ЦК України. Отже, ТОВ «Мілоан» і [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. Відповідно до укладеного кредитного договору №4578051, позичальнику надано кредит в сумі 13000 грн., строком на 30 днів, безготівковим шляхом. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти 13000 грн. на картковий рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням 54082824 від 18.08.2021р., листом АТ КБ "ПриватБанк" від 25.10.2024р. та випискою по рахунку [PERSON] в АТ КБ "ПриватБанк" за 18.08.2021р. Відповідачем та її представником не надано суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин. Неоспорено відповідачем і Договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, на підставі якого позивач набув права вимоги до неї. Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по нарахованих процентах, слід зазначити наступне. На підтвердження заявлених позовних вимог та розміру заборгованості відповідача за кредитним договором №4578051 від 18.08.2021 р. позивачем надано суду розрахунки заборгованості TOB «Мілоан», ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Коллект Центр», згідно яких заборгованість відповідача за період з 18.08.2021 р. по 23.02.2022 р., становить 118820,00 гривень з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 13000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 103350,00 грн.; заборгованість з комісії - 2470,00 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з п. 1.3 та п. 1.5.2 договору про споживчий кредит, кредит надається строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Як вбачається з додатку №1 до договору про споживчий кредит №4578051 від 18.08.2021 р., сторони погодили графік платежів за договором про споживчий кредит, а саме дату видачі кредиту - 18.08.2021 р., чисту суму кредиту - 13000 грн, проценти за користування кредитом - 7800 грн, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, комісію за надання кредиту - 2470грн, загальну вартість кредиту - 23270 грн. Пунктом 2.3 Договору сторони визначили порядок пролонгації строку кредитування на пільгових та на стандартних (базових) умовах. При цьому відповідно до п.2.3.2 Договору, Розділ 2.3 є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної обставини щодо якої невідомо настане вона чи ні, відповідно до ст.212 ЦК України, і яка полягає у: а) здійсненні платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п.2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п.1.3, п.2.3.1.1., п.2.3.1.2 Договору. Після настання визначених в пунктах "а" та/або "б" цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п.1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплата винагород (плати) визначений п.1.4 змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від Додатку №1, і розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника, який уповноважує кредитодавця на таке оновлення та не потребує будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки 1,2 та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені оновленим графіком. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що мала місце пролонгація договору про споживчий кредит №4578051 від 18.08.2021 р., із зазначенням терміну такої пролонгації, нової дати платежу разом з актуальною сумою заборгованості, а також їх відображення в оновленому графіку платежів. Відповідно до положень ч.7 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. У договорі про споживчий кредит забороняється встановлювати умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін. Представник позивача в судовому засіданні, як на підставу для нарахування відсотків після закінчення строку кредитування також посилалась на положення п. 4.2 Договору, згідно якого у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова Договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів наступає після відповідної вимоги Кредитодавця. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження направлення (пред`явлення) позичальнику [PERSON] вимоги про сплату процентів відповідно до положень п. 4.2 Договору і ст.625 ЦК України, та відповідно виникнення у останньої обов`язку по їх сплаті, як це визначено умовами кредитного Договору і що виключає підстави до стягнення відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору. Тобто, з наведеного слідує, що нарахування заборгованості по процентах в сумі - 103350,00 грн. проведено кредитором поза межами строку кредитування. При цьому позивачем в позовній заяві необґрунтовано у відповідності до яких умов договору проводилось нарахування заборгованості по процентах в період з 18.08.2021 р. по 23.02.2022 р.. Відповідно до Додатку №1 Договору від 05.05.2021 р. сума нарахованих відсотків в межах строку кредитування (30 дні) становить 7800 грн., які з врахуванням вищевикладеного підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача комісії в сумі 2470грн. слід зазначити наступне. У договорі про споживчий кредит №4578051 від 18.08.2021 р., укладеним між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» містяться умови про комісію за надання кредиту, за управління та обслуговування кредиту, а саме: пункт 1.5 - «загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 10270грн. в грошовому виразі та 119,128.00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1 - 1.5.2 договору.»; пункт 1.5.1 «комісія за надання кредиту: 2470грн, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово»; пункт 2.2.1 «позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. У випадку, якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 договору». Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості. Отже, ч. 2 ст. 8 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» не передбачають сплату комісії за надання кредиту, а передбачають сплату комісії пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Аналіз змісту вказаного договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредитів, що надаються відповідачу та за які кредитодавцем встановлена комісія, позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення договору про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором про споживчий кредит №4578051 від 18.08.2021 року в сумі 20800 грн., з яких: 13000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7800 грн. заборгованість за процентами. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в сумі 5283,39 грн., з яких судовий збір в сумі 798,79 грн. (78836/100 = 788,36; 3028/100х26,38= 798,79) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4484,60 грн. (17000 / 100 х 26,38= 4484,60), які підтвердженні належними доказами, а саме: Договором про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 р.; Витягом з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024 р. на загальну суму 17000грн. з переліком наданих послуг; заявкою на надання юридичної допомоги №317 від 01.03.2024 р.; платіжною інструкцією № 0421280000 від 15.03.2024 р..

Outcome: dismissed