Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

03.10.2024 [PERSON] , через представника адвоката Шевченка Станіслава Миколайовича, звернулась до суду із заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 13.07.2023 у Бердичівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис № 401. Заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що з 13.07.2023 вони з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя між ними не склалось. [PERSON] за вироком суду від 23.03.2020 засуджений до восьми років позбавлення волі та з 02.07.2020 відбуває покарання у ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70). Спільної сумісної власності та дітей вони не мають, спільного господарства не ведуть. Заявниця не бажає надалі підтримувати з [PERSON] шлюбні відносини, просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 15.10.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження. Учасники справи у судове засідання не з`явились. Представник заявниці адвокат Шевченко С.М. 07.11.2024 через підсистему Електронний суд на адресу суду спрямував заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності заявниці. Від заінтересованої особи [PERSON] у матеріалах справи міститься заява, в якій він не заперечує проти розірвання шлюбу. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб 13.07.2023 у Бердичівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до довідки від 15.08.2024 виданої Державною установою "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" [PERSON] , [INFO] , засуджений до восьми років позбавлення років відбуває покарання у Державній установі "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" з 02.07.2020(а.с. 11). З вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2020 вбачається, що [PERSON] визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 115 КК України, йому призначено покарання у виді позбавлення волі, строком на вісім років(а.с.12-15). Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Частинами 3, 4 ст. 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається ( частина перша статті 24 СК України). Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. За положеннями ч. 3 ст. 234 СК України справи про розірвання шлюбу розглядаються за заявою подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Враховуючи, що заявниця наполягає на розірванні шлюбу, заінтересована особа [PERSON] , який за вироком суду засуджений та наданий час перебуває перебуває у місцях позбавлення волі, також не заперечує проти розірвання шлюбу, виходячи із засад добровільності шлюбу, суд доходить висновку, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. Тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved