Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного шляхом підписання електронним підписом 18.04.2023 кредитного договору №3000008762 [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 42458 грн., на строк 48 місяців, з фіксованою відсотковою ставкою у розмірі 20% річних. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 04.09.2024 складає 35426,68 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.10.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу 17.10.2024 направлялись позовні матеріали, що підтверджується супровідним листом. Проте кореспонденція повернулася до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, 18.04.2023 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №3000008762, за умовами якого [PERSON] отримала кредит на рефінансування (погашення) заборгованості за кредитним договором №2036847363 (№2036847363_CARD) від 05.07.2021 у розмірі 42458 грн., на строк 48 місяців до 18.04.2027, з фіксованою відсотковою ставкою у розмірі 20% річних. Згідно п.2.1 договору в порядку передбаченому кредитним договором та правилами кредитування банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит, зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом на рахунок погашення боргових зобов`язань, а також виконати всі інші зобов`язання, які вони визначені кредитним договором та правилами кредитування. Відповідно до п.3.6.1 договору за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) боргових зобов`язань в обумовлені кредитним договором строки позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф за кожен факт порушення (невиконання та/або неналежного виконання) у розмірі 150 грн. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконав належним чином. Після укладення договору, відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом 04.09.2024 становить 35426,68 грн., та підтверджується відповідним розрахунком, наявним в матеріалах справи (а.с.17) та складається з: 35426,68 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 2284,37 грн. - заборгованості за відсотками. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором позивачем на його адресу направлялась досудова вимога №13517070 від 24.07.2024, проте відповідач не виконав даної вимоги. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд дійшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку з чим позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню виходячи з розміру заборгованості, визначеного в розрахунку заборгованості, наявному в матеріалах справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved