Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

В лютому 2024р. позивач ТОВ «Авансар» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просив суд: - стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за договором про надання та використання платіжної картки № [NUMBER] від 18 червня 2014р. (далі по тексту - кредитний договір), в розмірі 30471,95 грн.; судовий збір в розмірі 3028,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 червня 2014р. між відповідачкою та ПАТ «Банк Михайлівський», було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальниці у користування кредитні кошти з бажаним кредитним лімітом - 10000,0 грн.; максимальна ставка по ліміту 58,8 % річних, страховий тариф - 1,0 %. 20 липня 2020р. ТОВ «Діджи Фінанс» було набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону). 17 травня 2021р. між ТОВ «Діджи Фінанс» та позивачем було укладено договір відступлення права вимоги за № 11/05, за яким позивач набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором. В той же час відповідачка порушила умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Станом на 29 січня 2024р. загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 30471,95 грн., з яких: 9834,31 грн. - заборгованість за кредитом; 20637,64 грн. - заборгованість за відсотками. З огляду на те, що відповідачка не виконує зобов`язання за кредитним договором і має прострочену заборгованість за кредитним договором, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024р. матеріали цивільної справи передані за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання (в прохальній частині позову), в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, і просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідачка, про час та місце розгляду справи оповіщалась в установленому законом порядку, в судові засідання не з`явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, свого представника до суду не направила, відзив на позов не надавався, у строки визначені судом. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 18 червня 2014р. між відповідачкою та ПАТ «Банк Михайлівський», було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого (на умовах повернення, платності, строковості) банк надав позичальниці у користування кредитні кошти з бажаним кредитним лімітом - 10000,0 грн.; максимальна ставка по ліміту 58,8 % річних, страховий тариф - 1,0 %. Позичальник (відповідачка) зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, згідно умов кредитного договору. Позичальник погодився з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту залежить від типу обраного пакету послуг та кредитного продукту. Станом на 29 січня 2024р. заборгованість за кредитним договором становить 30471,95 грн., складається з: - заборгованості по тілу кредиту - 9834,31 грн.; - заборгованості по відсоткам - 20637,64 грн.; У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 цієї статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 3028,0 грн.

Outcome: approved