Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

19 вересня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 21 липня 2024 року і на час дочкою навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона і відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Вказала, що на час звернення до суду із позовом дочка є повнолітньою, однак продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж «Політехніка» Державного університету економіки і технологій, на бюджетній основі, стипендію у 2023-2024 році не отримувала. Зазначила, що у період навчання вона самостійно забезпечує дочку. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 04 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 22.10.2024. Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи на 20 листопада 2024 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу просила розглядати за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року, який було розірвано рішенням суду від 02 вересня 2011 року, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб, рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.09.2011 (а.с.3, 5). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08 серпня 2006 року (а.с.4). [PERSON] є студенткою четвертого курсу, денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж «Політехніка» Державного університету економіки і технологій, за кошти державного замовлення ( у 2023-2024 навчальному році академічну стипендію не отримувала). Зарахована на 1 курс 30.07.2021, термін завершення навчання 30.06.2025, що підтверджується довідкою №619 від 19.07.2024 (а. с. 6). У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз`яснень викладених у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи обставини справи, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на період навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду із позовом, а саме 19 вересня 2024 року та до припинення навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст.\~141\~ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial