Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Представник позивача Маслюженко М.П. звернувся з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по договору №С-410-010196-19-980 від 25.02.2019р. у розмірі 16053,54 грн. Позов мотивований тим, що 25.02.2019р. між Публічним акціонерним товариством ''Ідея Банк'' (далі-банк) та відповідачем укладено угоду №С-410-010196-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (далі - договір). Банк умови договору виконав та відкрив поточний рахунок, надавши відповідачу можливість користуватися кредитними коштами в сумі 5000 грн. у межах кредитного ліміту. 16.11.2023р. між АТ ''Ідея Банк'' та Товариством з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''СОНАТІ'' (далі - ТОВ ''ФК ''СОНАТІ'') укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого АТ ''Ідея Банк'' відступило на користь ТОВ ''ФК ''СОНАТІ' права вимоги за договором. 29.12.2023р. між ТОВ ''ФК ''СОНАТІ'' та Товариством з обмеженою відповідальністю ''САНФОРД КАПІТАЛ'' (далі - ТОВ ''САНФОРД КАПІТАЛ'') укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до якого ТОВ ''ФК ''СОНАТІ'' відступило на користь ТОВ ''САНФОРД КАПІТАЛ'' права вимоги за договором. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, а тому має кредитну заборгованість у розмірі 16053,54 грн., з яких 4952,91 грн. заборгованість за основним боргом, 7850,71 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 2417,50 грн. інфляційні втрати, 832,42 грн. три проценти річних. Ухвалою суду від 14.10.2024р. відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача Маслюженко М.П. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Відзив на позов не надавала, з письмовими клопотаннями та заявами до суду не зверталася. Ухвалою суду від 14.11.2024р. постановлено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Відповідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 25.02.2019р. між Публічним акціонерним товариством ''Ідея Банк'' (далі-банк) та відповідачем укладено угоду №С-410-010196-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (далі - договір). Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. Ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить 5000 грн. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% (а.с.24, 66). Банк умови договору виконав та відкрив поточний рахунок, надавши відповідачу можливість користуватися кредитними коштами в сумі 5000 грн. у межах кредитного ліміту. 16.11.2023р. між АТ ''Ідея Банк'' та ТОВ ''ФК ''СОНАТІ' укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого АТ ''Ідея Банк'' відступило на користь ТОВ ''ФК ''СОНАТІ'' права вимоги за договором (а.с.32-38). 29.12.2023р. між ТОВ ''ФК ''СОНАТІ' та ТОВ ''САНФОРД КАПІТАЛ'' укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до якого ТОВ ''ФК ''СОНАТІ'' відступило на користь ТОВ ''САНФОРД КАПІТАЛ'' права вимоги за договором (а.с.19, 25-31). Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, а тому має кредитну заборгованість у розмірі 16053,54 грн., з яких 4952,91 грн. заборгованість за основним боргом, 7850,71 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 2417,50 грн. інфляційні втрати, 832,42 грн. три проценти річних (а.с.15,16,19,45). Доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем за вказаним договором, відповідач до суду не надала. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, тобто відповідач взяті на себе договірні зобов`язання за вищевказаним договором не виконала, то позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Згідно з п.9 ч.1 ст.1 Закону України ''Про адвокатуру та адвокатську діяльність'' представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.2-3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник позивача Маслюженко М.П. на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5200 грн. надав до суду: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.18), копію ордеру на надання правничої допомоги (а.с.23), копію договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024р. (а.с.39-42), копію вартості послуг (прейскурант) від 01.04.2024р. (а.с.43 зворот), копію акту приймання - передачі послуг з правничої допомоги (а.с.54, 55-57). Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до вимог ч.5 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, Великої Палат Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц). З огляду на те, що відповідач не заявляла про необхідність зменшення розміру відшкодування судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а позивач подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, то суд дійшов висновку, що розмір судових витрат (витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи) у сумі 5200 грн. є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved