Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що позивач після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняв спадщину за законом і заповітом, шляхом подачі заяви приватному нотаріусу Мартинюку Е.В., яким заведена спадкова справа №22/2021. 15.11.2021 видано свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Поповичівської сільської ради Ковельського району Волинської області. Однак, нотаріусом повідомлено, щодо оформлення спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , що на нього відсутні документи, необхідні для видачі свідоцтва. Мати позивача не завершила процедуру оформлення права власності на будинок. Просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За життя, остання склала заповіт, згідно якого вищевказаний житловий будинок заповідає позивачу [PERSON] , що підтверджується змістом заповіту. Окрім позивач, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті спадкодавця та які б мали право на обов`язкову частку в спадщині\~немає. Позивач прийняв спадщину і за законом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства за адресою с/рада Поповичівська, Ковельський район, Волинська область, площею 0,895 га. Згідно відповіді на письмове звернення приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Мартинюка Е.В. від 15.11.2021 за відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно, позивач позбавлений права оформити право на спадщину за заповітом. Як визначено\~ст. 66-69 Закону України "Про нотаріат", п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч. 1 ст. 1216 ЦК України\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~статті 1217 ЦК України\~ спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до\~статті 121 ЦК України\~ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом\~статті 1223 ЦК України\~ право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно\~ст. 1233 ЦК України\~ заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до\~статті 1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах. Згідно\~статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч.1\~статті 190 Цивільного кодексу України: майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Вимогами\~ст. 392 ЦК України\~та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. \~ \~ \~ \~Згідно витягу з по господарської книги № 1 с. Малий Порськ, Ковельський район, Волинська область, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами належав [PERSON] і знаходиться в [ADDRESS] , будинок збудований в 1973 році. Відповідно до висновку про вартість нерухомого майна № 261-Н від 16.07.2024 вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , складає 56960,00 грн. Згідно технічного паспорту, виготовленого 16.07.2024 ФОП [PERSON] , загальна площа будинку 50,8 кв. м. Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За змістом\~ст. 392 ЦК України\~належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що позивач є єдиним спадкоємцем по заповіту щодо спірного майна та після смерті спадкодавця вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved