Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 31 жовтня 2024 року у справі № 591/5274/23 позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, вирішено визнати протиправним та скасувати наказ Управління майном Сумської обласної ради № 23 від 30 травня 2023 року про звільнення [PERSON] з посади завідувача господарством відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Управління майном Сумської обласної ради у зв`язку з ліквідацією Управління майном Сумської обласної ради на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України; поновити [PERSON] на посаді завідувача господарством відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Управління майном Сумської обласної ради з 31 травня 2023 року; стягнути з Управління майном Сумської обласної ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 травня 2023 року по 31 жовтня 2024 року в сумі 768990 грн. 96 коп. При виплаті суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснити утримання податків та інших обов`язкових платежів; стягнути з Управління майном Сумської обласної ради на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 6000 грн. 00 коп., а також судовий збір в розмірі 103 грн. 06 коп.; стягнути з Управління майном Сумської обласної ради на користь держави судовий збір в розмірі 7869 грн. 68 коп. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовлено. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. 04 листопада 2024 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просить стягнути з відповідача Управління майном Сумської обласної ради на користь позивачки понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 листопада 2024 року вказана заява призначена до розгляду в судовому засіданні на 12 листопада 2024 року о 16 год. 30 хв. 05 листопада 2024 року від представника відповідача Сумської обласної ради надійшли заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення, в яких посилається на те, що представником позивача не надано доказів отримання коштів від позивача за оплату ним послуг на правничу допомогу. Зазначає, що справа не є складною, з невеликою кількістю учасників, розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику та заслуховування свідків, а окремі послуги, як то подання документів через електронний кабінет. є незначними, технічними та не потребують багато часу для їх надання, заявлена до стягнення сума коштів за надання адвокатських послуг не відповідає критерію співмірності витрат зважаючи на сукупно витрачений адвокатом час на надання вказаних послуг. Крім того, справа була розглянута фактично протягом одного судового засідання 30 жовтня 2024 року, оскільки позивачем не було сплачено судового збору за одну з вимог і позовна заява цим складом суду була залишена без руху 26 вересня 2024 року, що спростовує складність справи. Враховуючи, що справа є нескладною, з невеликою кількістю процесуальних дій та об`ємом робіт адвоката, відсутністю необхідності призначення експертиз, вважає суму заявлений позивачкою судових витрат необґрунтовано завищеною та не співмірною зі складністю справи, вважає, що заява про стягнення судових витрат є необґрунтованою і задоволенню не підлягає (т. ІІ а.с. 91-92). 06 листопада 2024 року від представника відповідача Управління майном Сумської обласної ради надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення аналогічні за змістом заперечень представника Сумської обласної ради (т. ІІ а.с. 105-106). В судовому засіданні представник позивачки підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача Сумської обласної ради заперечувала проти її задоволення. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Суд, вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. За ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому\~статтею 270\~цього Кодексу. Судом встановлено, що 27 червня 2023 року [PERSON] уклала договір по надання правової (правничої) допомоги з Адвокатським бюро «КАСЬЯНЕНКО ДЕНИС І ПАРТНЕРИ» в особі керуючого бюро Касьяненка Д.С. (т. ІІ а.с. 79-80). Згідно п.п. 2.1, 2.1.2, 2.2. вказаного договору сторони домовилися для визначення вартості послуг (ціни) за цим Договором застосовується погодинна оплата послуг Виконавця із розрахунку вартість години Виконавця складає 1500 грн. Сторони погодили, що гранична кількість годин, яка буде оплачена Замовником за представництво інтересів Замовника у суді першої інстанції складає 10 годин. Якщо порядок розрахунків за надані послуги Сторони не визначили в Додатках, то оплата послуг Замовником здійснюється на підставі виставлених рахунків шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 3 робочих днів з моменту отримання відповідного рахунку Виконавця. 01 листопада 2024 року [PERSON] та представник Адвокатського бюро «КАСЬЯНЕНКО ДЕНИС І ПАРТНЕРИ» погодили Акт надання послуг № 01/11/2024, визначивши суму до сплати в розмірі 15000 грн. 00 коп. (т. ІІ а.с. 76-77) та на цю суму позивачкою 04 листопада 2024 року отримано рахунок-фактуру № 04/11/2024 від 04 листопада 2024 року (т. ІІ а.с. 76). Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої\~статті 137 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21).\~ Беручи до уваги невелику складність судової справи, оцінюючи співмірність витрат зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідність їх за критеріями реальності, розумності їхнього розміру, з урахуванням принципу пропорційності до задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу є документально підтвердженими, проте доцільним є стягнути з відповідача Управління майном Сумської обласної ради 5000 грн. 00 коп., зменшивши заявлену суму до стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: partial