Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. У вересні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2009 року по справі № 2-0965/2009 та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття. Вимоги мотивувала тим, що позивач з 07 жовтня 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який в подальшому 28 січня 2010 року був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, донька залишились проживати з позивачем. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2009 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 300,00 грн. щомісячно до досягнення доньки повноліття. На даний час сума аліментів визначена рішенням суду в 2009 році є недостатньою для матеріального утримання доньки, так як в силу свого віку донька потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, матеральне становище відповідача покращилося, він проходить службу в Збройних Силах України та має значний і постійний дохід. Таким чином, вважає, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів, визначених раніше судовим рішенням та збільшення їх розміру. Процесуальні дії по справі. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.10.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін..(а.с.27) Позиції сторін в судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, і справу розглянути без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. (а.с.25) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, \~про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач відсутній за зазначеною адресою, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. ( а.с.30) Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України \~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до \~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,\~\~ ч.1ст.6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд\~ його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України \~розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом по\~справі встановлені\~наступні фактичні\~обставини справи. Відповідач [PERSON] \~є\~батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області від 14.02.2007 року, актовий запис №4. (а.с.4) Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2009 року стягнено з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 300 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.2009 року до її повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до довідки № 366 виданої виконкомом Вигодянської сільчської ради від 04.06.2024 року, неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ( а.с.7)., Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до положень до ч.1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях, щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною п`ятою ст. 183 СК України, передбачено розмір аліментів на одну дитину - одна чверть, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За приписами ч. 2\~ст. 182 цього кодексу\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового\~мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Згідно до ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. За ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, зміни сімейного стану, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки. Правова позиція Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13). Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Позивачка просить переглянути розмір раніше визначених аліментів шляхом зміни способу стягнення в зв`язку з погіршенням свого матеріального становища та невідповідністю розміру аліментів, раніше визначених судом мінімальним стандартам, які гарантує держава неповнолітнім дітям. Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до\~ ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивачка отримує аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 300 грн щомісячно, що є недостатніми для належного утримання неповнолітньої доньки. Позивачкою доведено, що змінився на теперішній час її майновий стан. Таким чином рівень її життя станом на 2024 рік суттєво різниться з рівнем життя 2009 року. Суд також вважає, з огляду на зміни в законодавстві, даний розмір аліментів не є достатнім для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного розвитку дитини, оскільки є меншим від мінімального розміру аліментів, гарантованого державою, також з часу ухвалення судового рішення про стягнення із відповідача аліментів, збільшився вік дитини, у зв`язку із чим збільшилися й витрати на її утримання, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині. Крмі цього суд враховує, що на час розгляду справи мінімальний гарантований розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 01.01.2024 року за\~ Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» дітей віком від 6 до 18 років становить 3196,00 гривень. Тому суд вважає необхідним змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання непорвнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . Згідно з п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Правилами ч. 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до\~ст. 141 ч.6 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1211,20гривен. На підставі ст.\~181,182,192 СК України, ст.ст. ст. 4,18,19,48,76- 81,95,211, 223, 247,258-259, 263, 265,280-284,288,289 ЦПК України, суд

Outcome: approved