Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

02.08.2024 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що з серпня 2011 року він перебував у цивільному шлюбі з [PERSON] , за час якого у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що влітку 2019 року відповідачка поїхала в Луцьк на ринок продавати ягоди та не повернулась. Через тиждень її було розшукано поліцією в м. Луцьк.Після спілкування з [PERSON] остання заявила, що додому повертатися не хоче і не буде.Вказує, що з 2019 року відповідачка не цікавиться життям та здоров`ям їх спільних дітей, не надає коштів на придбання дітям одягу, продуктів харчування, не виявляє бажання спілкуватися з ними, ніякого зв`язку із дітьми не підтримує, не приймає участі у їх вихованні, не забезпечує матеріально, не цікавиться їх розвитком, здоров`ям, злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Діти не пам`ятають свою маму. [PERSON] самоусунулась від виховання та матеріального утримання дітей. У свою чергу, він працює в Житлово-комунальному підприємстві № 2 з 02.06.2021 року на посаді робітника зеленого будівництва IV розряду та має стабільний дохід, на роботі характеризується, як відповідальний, сумлінний і кваліфікований працівник.З народження діти проживають разом з ним та перебувають на його повному утриманні та вихованні; він спілкується з вчителями та бере участь у шкільному житті та навчанні своїх дітей;займається із своїми дітьми та виконує рекомендації, щодо лікувально-профілактичних заходів, а саме обов`язкових медичних оглядів, профілактичні щеплення. Враховуючи наведене, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей. До початку судового засідання позивач подав заяву, відповідно до якої просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 11-12). Судом також встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають на даний час разом зі своїм батьком - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (інформаційна довідка № 1346 від 09.07.2024 року) (а.с.16). В обґрунтування заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав позивач зазначає, що відповідачка не цікавиться життям та здоров`ям їх спільних дітей, не надає коштів на придбання дітям одягу, продуктів харчування, не виявляє бажання спілкуватися з ними, ніякого зв`язку із дітьми не підтримує, не приймає участі у їх вихованні, не забезпечує матеріально, не цікавиться їх розвитком, здоров`ям, злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до довідки Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області № 149-5 від 22.07.2024 року на утриманні [PERSON] перебує двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] на території с. Лаврів не зареєстрована та фактично не проживає, участі у вихованні своїх дітей не приймає (а.с.17). [PERSON] працює в Житлово-комунальному підприємстві № 2 з 02.06.2021 року на посаді робітника зеленого будівництва IV розряду та має стабільний дохід, на роботі характеризується, як відповідальний, сумлінний і кваліфікований та ініціативний працівник, який користується повагою у колективі (а.с.14-15). Як вбачається із акта обстеження умов проживання № 102 від 18.07.2024 року, складеного Службою у справах дітей Боратинської сільської ради, [PERSON] проживає разом із своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Діти мають окрему кімнату та окремі спальні місця, робочий стіл для виконання домашніх завдань, телевізор. Діти забезпечені одягом відповідно до сезону. З`ясовано, що [PERSON] самостійно займається вихованням дітей, матір дітей не приїжджає та не спілкується з ними у телефонному режимі, її місце проживання невідоме. Всі необхідні речі для дітей купляє батько (а.с.13). Згідно з інформаційною довідкою КЗ ЗСО «Лаврівський ліцей Боратинської сільської ради» № 18 від 11.07.2024 року [PERSON] з 02.09.2019 року навчається у КЗ ЗСО «Лаврівський ліцей Боратинської сільської ради». [PERSON] - [PERSON] та бабуся [PERSON] завжди відвідують батьківські збори, спілкуються з вчителями та беруть участь у шкільному житті та навчанні [PERSON] . Мама, [PERSON] , не відвідує батьківські збори, не з`являється у КЗ ЗСО «Лаврівський ліцей Боратинської сільської ради» та не спілкується з вчителями (а.с.18). Відповідно до інформаційної довідки КЗ ЗСО «Лаврівський ліцей Боратинської сільської ради» № 19 від 11.07.2024 року [PERSON] з 02.09.2020 року навчається у КЗ ЗСО «Лаврівський ліцей Боратинської сільської ради», [PERSON] та [PERSON] тато та бабуся [PERSON] відвідують батьківські збори, комунікують з вчителями та беруть участь у шкільному житті та навчанні [PERSON]. Мама, [PERSON] , не відвідує батьківські збори, не з`являється у КЗ ЗСО «Лаврівський ліцей Боратинської сільської ради» та не комунікує з вчителями (а.с.19). З інформаційної довідки №237/04/06-08, виданої 29.07.2024 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Боратинської сільської ради» вбачається, що дітьми [PERSON] та [PERSON] займається батько [PERSON] . Ним виконуються рекомендації, щодо лікувально-профілактичних заходів (обов`язкові медичні огляди, профілактичні щеплення) (а.с.20). Рішенням виконавчого комітету Боратинської сільської ради № 538 від 29.08.2024 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . Даний висновок органу опіки та піклування суд вважає належним чином мотивованим та обґрунтованим. Статтею 157 СК України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. Як встановлено судом, відповідачка в повній мірі самоусунулась від належного виконання своїх батьківськіх обов`язків без поважних та обґрунтованих причин; вихованням та утриманням дітей, а також доглядом за ними позивач займається самостійно. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінюючи надані докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка в жодній мірі не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не займається підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам малолітніх - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , і їх подальшого життя. У своєму позові [PERSON] також ставить питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання їх спільних дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є здорова, працездатна, інших осіб на утриманні немає. Доказів іншого суду не надано. Малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є здоровими, на обліку в лікарів не перебувають, самостійних доходів не мають. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що [PERSON] довів обґрунтованість своїх вимог щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, щомісячно. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З даною позовною заявою позивач [PERSON] звернувся до суду 02.08.2024 року, отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідачки на його користь. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. У зв`язку з тим, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, тому з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1211, 20 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів. Крім того, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1211, 20 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved