Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

У поданій до суду заяві заявник просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , правостановлючого документу свідоцтва про право власності на житло, видане 22.01.1999 року Управлінням комунального майна та приватизації Сумської міської ради, свідоцтво видане згідно з розпорядженням управління комунального майна та приватизації від 20.01.1999 року №217. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] та після його смерті залишилося спадкове майно. За заявою заявника було заведено спадкову справу, проте постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки надане свідоцтво про право власності на житло не підтверджує факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника сумської міської ради надійшов відзив на заяву, в якому просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника, проти встановлення факту, про який просить заявник, не заперечує. Приватний нотаріус Юморанова В.М. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6) та після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, серед якого квартира за адресою: [ADDRESS] , яка відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.01.1999, виданому згідно з розпорядженням управління комунального майна та приватизації від 20.01.1999 №217, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Заявник звернувся до приватного нотаріуса Юморанової В.М. з питання видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, належне померлому [PERSON] , проте постановою нотаріуса від 31.01.2024 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартиру, оскільки надані документи не підтверджують факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документу та родинний зв`язок зі спадкодавцем, зокрема у свідоцтві про право власності на житло від 22.01.1999 зазначено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11), що не збігається з його ім`ям у свідоцтві про смерть, де зазначено « [PERSON] ». Відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області від 29.08.2024 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 12). Суд вважає, що помилка у написанні імені спадкодавця сталося через невірний переклад з іноземної мови. Так, згідно із свідоцтвом про народження від 12 квітня 1954 року, перекладеного з грузинської мови на українську мову батька заявника записано « [PERSON] » (а.с. 8). У свідоцтві про народження заявника, виданому 05.08.1980 року Відділом ЗАГС міста Рибиця Молдавської ССР на ім`я " [PERSON] " (рос.мовою) у графі батько записаний « [PERSON] (рос.мовою) (а.с. 9). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданому Ковпаківським РВ СМУ УМВС України в Сумській області від 27 квітня 2001 року, ім`я батька заявника зазначено - " [PERSON] " (а.с. 7); Згідно із копією паспорта громадянина України № [NUMBER] , запис № 19800717-08494, виданому 08.04.2019 року - по батькові заявника вказано « [PERSON] » (а.с. 4). Згідно вимог п. 5 ч. 2\~ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд зазначає, що встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Заявнику встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне для оформлення спадкових прав після смерті батька. Таким чином, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що заявником доведено перед судом обставини, на які він посилається, та\~беручи до уваги, що встановити факт належності правовстановлюючого документу поза судовим порядком неможливо, суд вважає необхідним заяву задовольнити та встановити факт належності померлому [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 22.01.1999 року, виданого Управлінням комунального майна та приватизації Сумської міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved