Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

У січні 2024 року до Кіровського районного суду м. Кіровограда звернувся представник Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради з позовом до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, стягнення аліментів, просив суд: відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав, дитину [PERSON] , [INFO] , передати на опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу), на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до повноліття сина, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . До Кропивницького районного управління поліції Головного управління поліції в Кіровоградській області 02 січня 2024 р. надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , який проживає по [ADDRESS] про те, що його мати [PERSON] не пускає його додому. Під час відвідування зазначеної адреси 02 січня 2024 р. працівниками управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Кропивницького міського центру соціальних служб виявлено, що [PERSON] перебувала на вулиці в стані сильного алкогольного сп`яніння, доступ до помешкання не надала, вигнала сина [PERSON] з будинку, мотивуючи тим, що дитина має ночувати на вулиці, поводила себе агресивно відносно [PERSON] та представників вищезазначених установ. Під час бесіди [PERSON] повідомив, що мати вживає алкогольні напої в компанії сторонніх осіб, тому дитину постійно виганяють на вулицю в такі дні. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини рівень безпеки [PERSON] оцінено за ознакою «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дитини у матері. Дитину [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради. Враховуючи те, що дії та бездіяльність матері [PERSON] складають безпосередню загрозу для життя та здоров`я дитини Виконавчим комітетом Кропивницької міської ради прийнято рішення від 05 січня 2024 р. № 3 «Про негайне відібрання дитини». Відповідно до характеристики на [PERSON] , наданої комунальним закладом «Навчально-виховне об`єднання № 32 «Спеціалізована загальноосвітня школа І-ІП ступенів, позашкільний центр «Школа мистецтв» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 09 січня 2024 р. № 11, учень систематично має пропуски занять без поважних причин, домашні завдання не виконує, на дистанційні уроки не приєднується, шкільним приладдям забезпечений не достатньо. Мати [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню сина. Зазначені обставини свідчать про жорстоке поводження [PERSON] з дитиною, свідоме нехтування нею батьківськими обов`язками, вказують на злісність їх невиконання, що тягне за собою відповідальність, передбачену законодавством України. Викладені факти згідно зі статтею 170 Сімейного кодексу України є підставою для відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. На даний час дитина [PERSON] перебуває в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради, не має права на влаштування до сімейних форм виховання та соціальний захист. Прийняття рішення суду у найкоротший термін надасть можливість здійснити заходи щодо надання дитині відповідного статусу, що в свою чергу сприятиме якнайкращому забезпеченню їх інтересів. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 22 березня 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого вказано, що відповідач не заперечує той факт, що 02 січня 2024 року був виїзд поліції вона усвідомлює свою помилку щодо перебування в той день в стані роздратування. Свого сина в той день і взагалі ніколи не виганяла з дому. Слів про те, що дитина має ночувати на вулиці не говорила. Сина вона виховує сама. Із сином проживають разом в будинку [ADDRESS] , також там же проживає бабуся [PERSON] . Частка будинку належить їй на праві власності. Відповідно до характеристики виданої головою квартального комітету 314, дата видачі 03 січня 2024 року, зазначено що за період мешкання скарг, заяв, вимог до [PERSON] як в письмовій, так і усній формі до квартального комітету № 14, не надходило. У побуті привітна, одна виховує сина, проживає разом з мамою, гарна господиня, за комунальні послуги сплачує вчасно, що характеризує її як відповідальну особу. У випадках, які дискримінують людську гідність не помічена. Вона працевлаштована та працює прибиральницею службових приміщень господарсько-обслуговуючого персоналу КНП «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради», під час роботи проявила себе як виконавчий і добросовісний працівник. Посадові обов`язки виконує сумлінно. Має авторитет у колег. До позову додано акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, при цьому дата складення акту, відсутня. Питання, коли та при яких обставинах позивач склав акт, не зрозуміло. На акті відсутній підпис відповідача. Вказано, що дитина перебуває тимчасово в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Кропивницької обласної ради». За час перебування в закладі дитина захворіла, тобто дитина не повністю доглянута. Більше двох місяців перебування у тимчасовому закладі дитина не навчається взагалі. Вона хоче повернути дитину додому та налаштована на те щоб відносини із сином покращились і вони проживали разом, цього бажає і сам син. Відповідач звернулась до Кропивницького міського центру соціальної служби щодо надання їй послуг психолога у зв`язку з поверненням дитини. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. Відповідач та її представник, адвокат Данилюк Н.В. у судовому засіданні позов не визнали та зазначили, що підстави для задоволення позову відсутні. Відповідач просила повернути їй дитину. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких в інтересах дитини звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача про відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Відповідно до листа Кропивницького районного управління поліції від 03 січня 2024 року, 02 січня 2024 року о 15:48 год. до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , проживає [ADDRESS] , про те, що його мати [PERSON] не впускає його додому. Вказану інформацію було зареєстровано до журналу Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Кропивницького РУП ГУНП в області від 02 січня 2024 року за № 204. Прибувши на місце виклику остання поводила себе агресивно, як до сина, так і до співробітників поліції та перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Зі слів сина мати часто так себе веде. 02 січня 2024 р. працівниками управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Кропивницького міського центру соціальних служб виявлено, що [PERSON] перебувала на вулиці в стані сильного алкогольного сп`яніння, доступ до помешкання не надала, вигнала сина [PERSON] з будинку, мотивуючи тим, що дитина має ночувати на вулиці, поводила себе агресивно відносно [PERSON] та представників вищезазначених установ. Під час бесіди [PERSON] повідомив, що мати вживає алкогольні напої в компанії сторонніх осіб, тому дитину постійно виганяють на вулицю в такі дні. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини рівень безпеки [PERSON] оцінено за ознакою «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дитини у матері. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 05 січня 2024 року «Про негайне відібрання дитини», відібрано дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] . Дитину [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради. Відповідно до характеристики учня 8-В класу [PERSON] , [INFO] , виданої директором КЗ «НВО № 32 «спеціалізована загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів, позашкільний центр «Школа мистецтв» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області», [PERSON] навчається у даному закладі освіти з вересня 2023 року. Зарекомендував себе як скромний та сором`язливий учень. Але через те, що систематично не відвідує заклад освіти, важко зробити висновок про рівень освіченості учня. Навчальним матеріалом не володіє, прийшов із початковим рівнем знань. У [PERSON] не має мотивації до навчання. Школу постійно прогулює, хоча мати учня, [PERSON] стверджує, що син має бути на уроках. Коли і приходить, то стабільно не виконує домашні завдання, на дистанційні уроки не під`єднується. Конфліктів з однокласниками та вчителями закладу не має. Учень виховується в неповній сім`ї, з мамою. Дитина одягається скромно, інколи невідповідно до сезону. Шкільним приладдям забезпечена недостатньо: підручники (англійська мова) та лабораторні зошити так і не придбали. [PERSON] до виконання доручень ставиться сумлінно, але учень замкнений та не з усіма однокласниками іде на контакт. Мама не приділяє належну увагу вихованню сина, говорить, що ніяк на нього вплинути не може і проконтролювати, де її син теж не може, тому що зранку до вечора працює. Батько участі у вихованні сина не бере, на батьківських зборах його не було, до закладу освіти ні разу не приходив та не цікавився навчанням сина. Відповідно до характеристики вихованця гуртка «Авіамоделювання», [PERSON] навчається у КЗ СЮТ з 2019 року. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Навчається в повну міру своїх сил. Виявляє творче мислення. Має здібності до навчання на гуртку. На заняттях завжди уважний, активний, допомагає товаришам. Працьовитий. Будь яку роботу, завжди виконує охоче, намагається зробити її добре. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті закладу, у культмасових заходах. Товариський, стриманий, врівноважений, розсудливий, дисциплінований. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Користується повагою серед викладачів. Має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма гуртківцями. Відповідно довідки ОСДЮСШОР «Надія» [PERSON] , 2009 р.н. відвідує навчально-тренувальні заняття в групі початкової підготовки першого року навчання обласної спеціалізованої дитячо-юнацькій спортивної школи олімпійського резерву «Надія» відділення гімнастики спортивної (тренер - викладач [PERSON] ) та має другий юнацький розряд. Згідно довідки ОКДЮ Спортивна школа «Ніка», [PERSON] займається у відділенні дзюдо за адресою: [ADDRESS] , з 01 квітня 2018 року. Відповідно до довідки КНП «Центральна міська лікарня КМР», [PERSON] , [INFO] , знаходився у дитячому інфекційному відділенні з 04 лютого 2024 року з діагнозом гостра респіраторна інфекція нижніх дихальних шляхів, середнього ступеня важкості. Гострий трахеобронхіт, середнього ступеня важкості. Згідно довідки КНП «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» [PERSON] працює прибиральником службових приміщень господарчо-обслуговуючого персоналу КНП «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» з серпня 2022 року. За час роботи в лікарні проявила себе як виконавчий і добросовісний працівник. Посадові обов`язки виконує сумлінно та в повному обсязі. Порушень внутрішнього трудового розпорядку не має, володіє необхідними навичками. Характеризується наполегливістю, відповідальністю, добросовісністю. Має авторитет у колег. З характеристики з місця проживання виданої головою квартального комітету №14, вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За період мешкання скарг, заяв, вимог до неї як в письмовій, так і в усній формі не надходило. У побуті завжди привітна, працює, одна без допомоги чоловіка виховує сина, проживає разом з мамою, гарна господиня, прибудинкова територія завжди прибрана, показала себе з позитивної сторони, за комунальні послуги сплачує своєчасно, що характеризує як відповідальну особу. За характером спокійна, врівноважена та доброзичлива. Інформації щодо притягнення до кримінальної відповідальності під час мешкання за даною адресою не володіє. Із сусідами підтримує добрі взаємини. До алкогольних напоїв підходить як людина зі здоровим глуздом. Ставлення до наркотичних засобів виключно негативне. У випадках, котрі дискредитують людську гідність, не помічена. Згідно заяви від 29 лютого 2024 року, [PERSON] звернулась до Кропивницького міського центру соціальних служб з проханням надати їй послуги психолога у зв`язку з поверненням до неї дитини. Відповідно довідки № 72 від 05 березня 2024 року, виданої КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР», [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за медичною допомогою не зверталась. Рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 09 липня 2024 року «Про затвердження висновку щодо доцільності відібрання дитини без позбавлення батьківських прав», затверджено висновок щодо доцільності відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Висновком виконавчого комітету Кропивницької міської ради, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне відібрання дитини [PERSON] , 2009 р.н., від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на зазначене, судом відзначається, що підставою відібрання дітей без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Аналізуючи доводи позивача, щодо підстав відібрання дитини від матері в частині наявності загрози здоров`ю та життю, у випадку залишення їх з матір`ю, судом відзначається, що зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні з огляду на наступне. Під час судового розгляду справи відповідач повідомила суд, що вона врахувала зауваження органу опіки, налаштована на те щоб відносини із сином покращились та на даний час вона відвідує психолога. Враховуючи вищевикладене, та враховуючи дані про особу відповідача, суд зазначає, що відсутні дані про її негативні характеристики, про захворювання на хронічний алкоголізм, аморальний спосіб життя, жебрацтво, тощо. Так само відсутні дані про насильство над дитиною чи інший негативний на неї вплив з боку відповідача. Посилання представника позивача не є достатньою підставою для відібрання дитини на даний час. При цьому, під час судових засідань мати бажала повернути сина, усвідомила свою поведінку та дії, що вказують на усвідомлення необхідності належного виконання своїх батьківських обов`язків, та, більш того, з наданих пояснень вбачається, що на даний веде активну роботу над усуненням можливих недоліків у вихованні дитини та тих обставин, які призвели до поміщення дитини до центру соціально-психологічної реабілітації. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані її сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Таким чином, з наданих учасниками справи та досліджених в судовому засіданні доказів суд встановив, що станом на день вирішення питання про відібрання дитини від матері відсутні підстави для цього. При цьому суд виходить з наступного. Як зазначено в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 «Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відібрання дітей від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав має бути наслідком невиконання батьківських обов`язків або їх неналежного виконання, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я та морального виховання. Суд виходить з того, що найкращим для дитини є її проживання в рідній сім`ї і більш того, відібрання дитини у матері при встановлених під час судового розгляду конкретних обставинах, що існують на даний час, не відповідає інтересам дитини. Суд також враховує, що поведінка відповідача змінилась, вона зробили для себе висновки, бажає і надалі виконувати батьківські обов`язки, має любов до свого сина, і демонструє своїм ставленням дійсне бажання жити з ним та опікуватись. Порівнюючи вагомість тих обставин, на які як на підставу для відібрання дитини посилається позивач, і вагомість психологічного аспекту відібрання, враховуючи особу і поведінку відповідача, а також враховуючи, що відібрання може бути застосовано лише як крайня міра, коли без відібрання не можна усунути загрозу для життя та здоров`я дитини у інший спосіб, то при наданих доказах і при вставлених судом конкретних обставинах, суд не вбачає підстав для відібрання у [PERSON] дитину [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, на даний час та вважає, що таке відібрання не відповідатиме інтересам дитини, на підставі чого відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Так само не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів, оскільки зазначена вимога є похідною від попередньої вимоги, в задоволенні якої позивачу було відмовлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в задоволенні позову, - на позивача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed