Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-21 00:00:00

У вересні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Інституту держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України, в якому просив суд: - визнати бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача від 04.07.2024 року про зміну терміну його навчання в докторантурі протиправною і такою, що порушує його права; - зобов`язати Інститут держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України розглянути на засіданні Вченої ради Інституту питання про встановлення [PERSON] терміну навчання в докторантурі три роки з відповідною зміною умов контракту № 126/80 від 01.12.2022 року згідно з його заявою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ним та Інститутом держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України був укладений Контракт про підготовку докторанта від 01.12.2022 року № 126/80. Наказом від 01.12.2022 року № 157 позивач зарахований до докторантури Інституту держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України на денну форму навчання за контрактом. Згідно з п. 1.1. Контракту відповідач бере на себе зобов`язання навчати в докторантурі з відривом від виробництва позивача протягом 2-х років, починаючи з 01.12.2022 року. Водночас, п.п. 2.3.7. Контракту передбачено можливість Вченої ради Інституту в окремих випадках встановлювати термін навчання в докторантурі диференційовано - від одного до трьох років з урахуванням обсягу наукового доробку і ступеня готовності дисертації. Позивач 04.07.2024 року звернувся до відповідача із заявою, в якій, зіславшись на п.п. 2.3.7. Контракту, просив винести на розгляд Вченої ради Інституту питання про встановлення терміну його навчання в докторантурі три роки з відповідною зміною умов контракту, оскільки умови його роботи над дисертацією виявилися вкрай ускладненими через воєнний стан. Внаслідок цього завершити роботу над дисертацією до закінчення терміну навчання він не зміг. На даний час обсяг виконаної ним роботи становить приблизно 35-40 відсотків від нормативного обсягу. Зазначив, що відповідач на заяву позивача у визначений законом термін відповіді не надав і на день звернення позивача до суду з даним позовом на розгляд Вченої ради Інституту не виніс питання про встановлення терміну його навчання в докторантурі три роки, що, на думку позивача, є протиправною бездіяльністю відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження підготовче засідання. Відзив на позовну заяву відповідачем - Інститутом держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України до суду не подано. Натомість, відповідачем до суду подано клопотання про закриття провадження у справі, до якого додано витяг з протоколу засідання Вченої ради № 13 від 10 вересня 2024 року та витяг з протоколу засідання Вченої ради № 15 від 22 жовтня 2024 року. Своє клопотання відповідач обґрунтував тим, що на вказаних засіданнях Вченої ради Інституту держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України була розглянута заява докторанта [PERSON], чим оскаржувана нібито бездіяльність Інституту була припинена. Тому сторона відповідача вважає, що у вказаній справі на даний час відсутній предмет спору, у зв`язку з чим просить закрити провадження у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. З приводу закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, заперечив. Зазначив, що факт проведення засідання Вченої ради і розгляд на ньому його заяви про зміну умови контракту не свідчить про те, що предмет спору вичерпано. Вважає, що відповідач зобов`язаний був розглянути його заяву і прийняти рішення відповідно до чинного законодавства та забезпечити його виконання. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Вислухавши сторону позивача, дослідивши матеріали справи та обставини справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем [PERSON] та Інститутом держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України укладений Контракт про підготовку докторанта від 01.12.2022 року № 126/80. Наказом від 01.12.2022 року № 157 відповідно до рішення Вченої ради Інституту від 01 грудня 2022 року, протокол № 12, та Правил прийому до аспірантури і докторантури Інституту держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України позивача [PERSON] зараховано до докторантури вказаного Інституту на денну форму навчання за Контрактом на строк від 01 грудня 2022 року до 30 листопада 2024 року. Згідно з п. 1.1. Контракту відповідач відповідно до умов цього Контракту та Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у вищих навчальних закладах (наукових установах), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 23 березня 2016 року № 261, після подачі заяви і відповідних документів бере на себе зобов`язання навчання в докторантурі Інституту з відривом від виробництва Докторанта за науковою спеціальністю 081 «Право», спеціалізація - теорія держави і права, на умовах компенсації (оплати) Докторантом видатків на його навчання протягом 2-х років з 01.12.2022 року. Контракт підписаний позивачем та відповідачем. Згідно з п.п. 2.1.2., 2.1.3. науковий консультант консультує Докторанта з наукової проблематики, контролює виконання ним затвердженого індивідуального плану та несе відповідальність за якісне виконання дисертаційної роботи. Докторант щорічно підлягає атестації науковим керівником, результати якої затверджуються на засіданні відповідного наукового відділу. Відповідно до п.п. 2.2.1. Докторант за період навчання в докторантурі у встановлені терміни зобов`язаний, зокрема, повністю виконати індивідуальний план роботи над дисертацією. Крім того, у п.п. 2.3.7. вказаного Контракту зазначено, що в окремих випадках Вчена рада Інституту може встановлювати термін навчання в докторантурі диференційовано - від одного до трьох років, з урахуванням обсягу наукового доробку і ступеня готовності дисертації. Позивач 04.07.2024 року звернувся до відповідача - Інституту держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України із заявою, в якій, зіславшись на пп. 2.3.7. зазначеного вище Контракту, просив винести на розгляд Вченої ради Інституту питання про встановлення терміну його навчання в докторантурі три роки з відповідною зміною умов контракту № 126/80. Свою заяву мотивував тим, що увесь період його навчання в країні триває воєнний стан, через який умови роботи над дисертацією виявилися для нього дуже ускладненими та завершити роботу над дисертацією до закінчення строку навчання він не в змозі. В судовому засіданні зазначив, що на даний час обсяг виконаної ним роботи становить приблизно 50 відсотків. Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем - Інститутом держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України до суду було подано клопотання про закриття провадження у справі, до якого додано витяг з протоколу засідання Вченої ради № 13 від 10 вересня 2024 року та витяг з протоколу засідання Вченої ради № 15 від 22 жовтня 2024 року. У своєму клопотанні відповідач зазначив, що на вказаних засіданнях Вченої ради Інституту держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України була розглянута заява докторанта [PERSON], чим оскаржувана нібито бездіяльність Інституту була припинена. Тому сторона відповідача вважає, що у вказаній справі на даний час відсутній предмет спору, у зв`язку з чим просить закрити провадження у справі. Відповідно до витягу з протоколу № 13, 10 вересня 2024 року відбулося засідання Вченої ради Інституту держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України, на якому було поставлено на обговорення заяву докторанта Інституту [PERSON] від 04.07.2024 року щодо встановлення терміну його навчання в докторантурі три роки. З приводу вказаної заяви було заслухано доповідача в.о. завідувача відділу організації підготовки та атестації наукових і науково-педагогічних кадрів вищої кваліфікації, кандидата історичних наук [PERSON] Остання проінформувала Вчену раду Інституту про те, що 04.07.2024 року на адресу директора Інституту держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України Скрипнюка О.В. надійшла заява від докторанта Інституту [PERSON] з проханням винести на розгляд Вченої ради Інституту питання про встановлення йому терміну навчання в докторантурі три роки з відповідною зміною умов контракту № 126/80 від 01.12.2024 року. До заяви додано довідку про стан виконання дисертаційного дослідження станом на 01.06.2024 року, висновок наукового консультанта, член-кореспондента НАН України [PERSON] , також висновок відділу теорії держави і права від 20.06.2024, у якому зазначено, що відділ не заперечує проти продовження навчання в докторантурі кандидата юридичних наук [PERSON] на один рік з метою завершення підготовки дисертаційного дослідження на тему: «Правова інформація: загальне поняття, теоретико-правові характеристики», за умови, якщо це не суперечить чинному законодавству України. Далі доповідач [PERSON] зазначила, що відповідно до п. 3 Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах), затвердженого в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 19 травня 2023 року № 502 нормативний строк підготовки доктора наук у докторантурі становить 2 роки. Натомість, заявник [PERSON] вважає, що згідно п. 2.3.7. контракту № 126/80 від 01.12.2022 року про підготовку докторанта на умовах відшкодування витрат за навчання в окремих випадках Вчена рада Інституту може встановлювати термін навчання в докторантурі диференційовано - від одного до трьох років, з урахуванням обсягу наукового доробку і ступеня готовності дисертації. У даному випадку, на переконання доповідача [PERSON], при вирішенні порушеного у заяві [PERSON] питання, слід керуватися не положенням Контракту, а нормою, встановленою Постановою Кабінету Міністрів України. Також з приводу вказаної заяви [PERSON] виступили доктор юридичних наук, професор [PERSON], кандидит юридичних наук, член-кореспондент НАПрН України [PERSON], доктор юридичних наук, професор, академік НАПрН України [PERSON], які акцентували увагу на певній правовій невизначеності щодо продовження нормативного визначеного терміну навчання [PERSON] в докторантурі і правомірності вирішення цього питання Вченою радою Інституту. В результаті проведеного засідання Вченою радою Інституту постановлено взяти до відома інформацію в.о. завідувача відділом організації підготовки та атестації наукових і науково-педагогічних кадрів вищої кваліфікації [PERSON] ; доручено заступнику директора Інституту з наукової роботи [PERSON] підготувати питання щодо правових підстав про встановлення терміну навчання у докторантурі три роки і розглянути його на засіданні Вченої ради Інституту наприкінці жовтня-початку листопада 2024 року; заслухати на засіданні Вченої ради Інституту звіт докторанта [PERSON] про результати його навчання в докторантурі Інституту протягом 2022-2024 р.р. В подальшому відповідно до витягу з протоколу № 15, 22 жовтня 2024 року відбулося наступне засідання Вченої ради Інституту держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України, на якому було поставлено на обговорення позовну заяву докторанта [PERSON] до вказаного Інституту. З приводу позовної заяви [PERSON] було заслухано доповідача - кандидата юридичних наук [PERSON] , який зазначив, що на його переконання вимоги позивача стосовно визнання бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви позивача від 04 липня 2024 р. стосовно зміни терміну його навчання в докторантурі протиправною є безпідставними. Повідомив, що у липні-серпні 2024 року заява позивача не могла бути розглянута на засіданні Вченої ради Інституту, оскільки у цей період переважна більшість працівників Інституту (у т.ч. членів Вченої ради) перебувала у відпустках. Натомість, 10 вересня 2024 р. заява позивача від 04 липня 2024 р. була розглянута на засіданні Вченої ради Інституту (без присутності на ньому позивача), на якому прийнято рішення додатково опрацювати питання щодо правомірності встановлення докторанту [PERSON] терміну навчання в докторантурі три роки і розглянути це питання по суті на засіданні Вченої ради Інституту наприкінці жовтня-початку листопада 2024 р. Даний термін розгляду зазначеногопитання був обумовлений необхідністю проведення низки заходів, пов`язаних з відзначенням 75-річчя заснування Інституту і державною атестацією його діяльності за останні шість років (протокол № 13 від 10 вересня 2024 р.). На думку доповідача [PERSON] , на момент подання позову вимога позивача в частині зобов`язання Інституту держави і права імені В.М. Корецького НАН України розглянути питання про встановлення [PERSON] терміну навчання в докторантурі три роки з відповідною зміною умов контракту № 126/80 від 01.12.2022 р., згідно з його заявою, є необгрунтованою, оскільки 10 жовтня 2024 р. Вчена рада Інституту розглянула вказане питання. У даному випадку мова йде про розгляд цього питання на засіданні Вченої ради Інституту, а не зобов`язання вирішити його. Також з приводу вказаного питання виступили: доктор юридичних наук, професор [PERSON], доктор юридичних наук, професор Оніщенко Н.М., доктор юридичних наук, професор Скрипнюк О.В., кандидат історичних наук, доцент [PERSON] . Виступаючі запропонували взяти до відома вказану інформацію [PERSON] про позовну заяву докторанта [PERSON] до Інституту держави і права імені В.М. Корецького НАН України, при цьому акцентували увагу на морально-етичний аспект питання, що розглядається, а також на некоректності вирішення внутрішньо інститутських питань у судово-публічній площині та постановлено взяти до відома інформацію [PERSON] про позовну заяву докторанта [PERSON] до Інституту держави і права імені В.М. Корецького НАН України. Також на засіданні Вченої ради від 22 жовтня 2024 року з приводу зміни терміну навчання в докторантурі [PERSON] було заслухано доповідачів, а саме кандидата юридичних наук [PERSON] , доктора юридичних наук, професора [PERSON], кандидата історичних наук, доцента [PERSON] . Так, доповідачем [PERSON] зазначено, що на виконання рішення Вченої ради Інституту від 10.09.2024 р. (протокол № 13) ним додатково було опрацьовано питання, порушене в заяві [PERSON] від 04.07.2024 та повідомлено Вчену раду про те, що на момент вступу в докторантуру [PERSON] і укладення ним контракту від 01.12.2022 № 126/80 діяв Порядок підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 р. № 261 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 травня 2023 р. № 502). Вказаний Порядок є чинним і на даний час. До прийняття цього Порядку діяло Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 1999 р. № 303, яке втратило чинність у зв`язку із затвердженням вказаного Порядку. Пункт 20 зазначеного Положення містив норму, згідно з якою в окремих випадках Вчена рада вищого навчального закладу, наукової установи може встановлювати термін навчання в аспірантурі, або перебування в докторантурі диференційовано - від одного до трьох років з урахуванням обсягу наукового доробку і ступеня готовності дисертації. Натомість, з прийняттям Порядку, норма цього пункту (як і Положення в цілому) втратила чинність. Зазначив, що існуючий порядок не містить будь-яких застережень щодо можливості встановлення терміну навчання в докторантурі три роки з відповідною зміною умов контракту з докторантом (у тому числі у зв`язку із запровадженням воєнного стану). Виходячи з вищенаведеного, на переконання доповідача [PERSON], правові підстави для задоволення заяви докторанта [PERSON] від 04.07.2024 р. відсутні. Крім того, на засіданні Вченої ради доповідач, доктор юридичних наук, професор [PERSON] зазначила, що п. 3 Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах), який передбачає нормативний строк підготовки доктора наук у докторантурі - два роки, має імперативний характер і змінити його може відповідний суб`єкт нормотворення. З огляду на обставини, викладені у заяві докторанта [PERSON], Вчена рада Інституту, на переконання доповідача, не може змінити цей термін. Тим більше, що положення контракту з [PERSON] щодо можливості встановлення Вченою радою навчання в докторантурі три роки на момент його укладення суперечило чинному законодавству про підготовку наукових і науково-педагогічних кадрів. Також доповідач, в.о. завідувача відділу організації і підготовки та атестації наукових і науково-педагогічних кадрів вищої кваліфікації, кандидат історичних наук [PERSON] підтримала правову аргументацію щодо неможливості задоволення заяви докторанта [PERSON] і наголосила, що існуюча Єдина державна електронна база з питань освіти (ЄДЕБО), у яку занесений [PERSON] , виключає внесення у цю базу іншого, аніж нормативно встановленого дворічного терміну навчання в докторантурі. Інший термін навчання в докторантурі у даному випадку внести буде неможливо з усіма наслідками, що звідси випливають. Доповідач також зазначила, що посилання в заяві докторанта [PERSON] від 04.07.2024 р. на п. 2.3.7. Контракту про підготовку докторанта від 01.12.2022 р. № 12, яким передбачено можливість Вченої ради Інституту в окремих випадках встановлювати термін навчання в докторантурі диференційовано - від одного до трьох років, з урахуванням обсягу наукового доробку і ступеня готовності дисертації слід вважати безпідставними, оскільки на момент укладення контракту з [PERSON] (01.12.2022 р.) така можливість не була передбачена чинним законодавством про підготовку наукових і науково-педагогічних кадрів. У даному випадку, на переконання доповідача, немає принципового значення, яким чином п. 2.3.7 «опинився» в Контракті з докторантом [PERSON] від 01.12.2022: в результаті технічної помилки, недогляду відповідного працівника, механічного перенесення з тексту контрактів на підготовку докторантів Інституту, які діяли до затвердження Урядом України Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах) 23.03.2016 р. № 261 (в редакції постанови Уряду України від 19.05.2023 р. № 502). З цього приводу виступили також інші члени Вченої ради Інституту. Таким чином, на засіданні Вченої ради Інституту 22.10.2024 року вдруге було обговорено питання щодо заяви докторанта [PERSON] від 04.07.2024 року про встановлення терміну його навчання в докторантурі три роки з відповідною зміною умов контракту № 126/80 від 01.12.2024 року, а також позовну заяву [PERSON] до Інституту, Вчена рада прийшла до висновку, що вимоги докторанта [PERSON] в частині розгляду його заяви виконані у повному обсязі. Проте для остаточного вирішення питання щодо встановлення терміну навчання [PERSON] в докторантурі три роки з відповідною зміною умов контракту № 126/80 за пропозицією члена Вченої ради Інституту [PERSON] Вченою радою Інституту було постановлено доручити [PERSON] та [PERSON] підготувати звернення до Міністерства освіти і науки України та Президії НАН України щодо встановлення терміну навчання в докторантурі [PERSON] . Отже, враховуючи вищезазначені обставини, вказані у протоколах Вченої ради Інституту, доводи [PERSON] , викладені ним в позовній заяві, про бездіяльність Інституту щодо розгляду заяви позивача від 04.07.2024 року про зміну терміну його навчання в докторантурі, є необґрунтованими. Судом встановлено, що вказана заява [PERSON] була поставлена на розгляд та обговорена на засіданні 22 жовтня 2024 року членами Вченої ради Інституту у присутності останнього, що позивач [PERSON] підтвердив в судовому засіданні та повідомив, що він також надав свої пояснення 22 жовтня 2024 року на вказаному засіданні Вченої ради з приводу поданої ним заяви від 04.07.2024 року та позовної заяви. Непогодження в судовому засіданні позивача [PERSON] з тим, що Вченою радою Інституту не було прийнято остаточне рішення відносно зміни терміну його навчання в докторантурі до 3-х років та постановлено рішення про звернення до Міністерства освіти і науки України та Президії НАН України щодо встановлення терміну навчання в докторантурі [PERSON] , суперечить його позовним вимогам, викладеним ним у позовній заяві, які він підтримав в повному обсязі під час підготовчого засідання. В даному випадку позовні вимоги [PERSON] стосувалися саме - визнання бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви позивача від 04.07.2024 року про зміну терміну його навчання в докторантурі протиправною і такою, що порушує його права та зобов`язання Інститут держави і права імені В.М.Корецького Національної академії наук України розглянути на засіданні Вченої ради питання про встановлення [PERSON] терміну навчання в докторантурі три роки з відповідною зміною умов контракту № 126/80 від 01.12.2022 року. Саме під час підготовчого провадження остаточно визначається предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Разом з тим, позивач [PERSON] свої позовні вимоги, викладені ним у позовній заяві, підтримав під час підготовчого засідання в повному обсязі. Будь-якої заяви, в тому числі письмової заяви, про зміну предмету або підстав позову під час підготовчого засідання до суду не заявляв та не подавав. Своє непогодження з рішенням Вченої ради від 22.10.2024 року з приводу того, що останньою не було прийнято остаточне рішення відносно зміни терміну його навчання в докторантурі до 3-х років, висловив лише під час судового розгляду після надходження до суду витягів з протоколів № 13, № 15 Вченої ради від 10 вересня 2024 року та 22 жовтня 2024 року, що суперечить його позовним вимогам. Предметом обговорення на засіданні Вченої ради Інституту 22 жовтня 2024 року стала заява [PERSON] від 04.07.2024 року, в якій, останній зіславшись на п.п. 2.3.7. Контракту, просив винести на розгляд Вченої ради Інституту питання про встановлення терміну його навчання в докторантурі три роки з відповідною зміною умов контракту, що і було розглянуто Вченою радою Інституту на засіданні 22.10.2024 року. Таким чином, Вчена рада Інституту обговорила безпосередньо п.п. 2.3.7. Контракту, саме на який і посилався позивач в своїй позовній заяві. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної заяви позивача [PERSON] необхідно відмовити. Що стосується клопотання відповідача, подане останнім до суду, про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору, то вказане клопотання задоволенню не підлягає. Про відсутність предмету спору можуть свідчити дії сторін чи настання обставин, коли сторони врегулювали спірні питання, тобто між сторонами не повинно залишитися неврегульованих питань. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову. Враховуючи наведене та відсутність згоди позивача про таке закриття з підстави відсутності предмета спору, суд вважає за необхідне відмовити у клопотанні відповідача з приводу закриття провадження з вказаної підстави.

Outcome: dismissed