Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (місцезнаходження філії: 61005, м. Харків, Конституції майдан, 22, код ЄДРПОУ: 09351600) звернулося до Дніпропетровського районного\~суду Дніпропетровської\~області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставне майно. В обґрунтування\~позовних вимог\~вказано, що 27.08.2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 324/0344, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 375500,00 грн. на 36 місяців, зі сплатою 0,01 відсотків річних за користування кредитом з остаточним поверненням кредиту не пізніше 26.08.2024 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави майна № 324/0344/1. Предметом застави є транспортний засіб транспортний засіб марки «Mitsubishi», комерційний опис Eclipse Cross, рік випуску 2021, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , колір білий, об`єм двигуна 1998. Предмет застави належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 28.08.2021 серії [NUMBER] виданим ТСЦ 1443 та договору №UH1902 купівлі-продажу автомобіля від 18.08.2021 року. Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та перерахував кошти на рахунок продавця транспортного засобу. У зв`язку з тим, що відповідач не дотрималася умов кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів по кредиту та відсотках, позивач просить суд стягнути аборгованість у розмірі 375500,00 грн., а також звернути стягнення на предмет застави, що належить останній на праві власності, шляхом реалізації предмета застави на електронних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовну заяву, проти ухвалення\~заочного рішення\~не заперечувала . Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою її місця проживання. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.11.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Заслухавши думку представника позивача, судом встановлено настпне. 18.08.2021 року між ТОВ «Соллі плюс Харків» та [PERSON] \~укладено договір № UH1902 купівлі-продажу автомобіля із використанням банківського кредиту, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупця транспортний засіб марки «Mitsubishi», комерційний опис Eclipse Cross, рік випуску 2021, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , колір білий, об`єм двигуна 1998, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його ціну, визначену в договорі. 27.08.2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 324/0344, відповідно до умов якого банк надав Відповідачу кредит у розмірі 375500,00 грн на 36 місяців, зі сплатою 0,01 відсотків річних за користування кредитом з остаточним поверненням кредиту не пізніше 26.08.2024 роу. АТ «Ощадбанк» перерахувало кошти у розмірі 375500,00 грн на рахунок [PERSON] , з подальшим перерахуванням суми на рахунок продавця транспортного засобу ТОВ «Соллі плюс Харків», що підтверджується платіжним дорученням № 324/0344 від 27.08.2021 року та виписками по рахунку [PERSON] .. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 28.08.2021 року, транспортний засіб марки «Mitsubishi», комерційний опис Eclipse Cross, рік випуску 2021, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , колір білий, об`єм двигуна 1998, зареєстровано за [PERSON] . З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір застави майна №324/0344/1. Предметом застави є транспортний засіб транспортний засіб марки «Mitsubishi», комерційний опис Eclipse Cross, рік випуску 2021, ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , колір білий, об`єм двигуна 1998. Згідно з витягом №74580895 від 27.08.2021 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на заставний автомобіль. Згідно з п. 4.2. договору застави майна, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником Зобов`язання, та/або у випадку невиконання Заставодавцем обов`язків за цим Договором, а також у інших випадках, передбачених цим Договором та/або Законодавством, Заставодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на Предмет застави у порядку, визначеному цим Договором та/або Кредитним договором. Відповідно до п.п. 6.1, 6.2, 6.5.1, договору застави, Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі порушення Заставодавцем та/або Позичальником умов будь-яких договорів, укладених із Заставодержателем, у т.ч. умов будь-якого кредитного договору та цього договору. Заставодержатель в праві задовольнити рахунок предмета застави свої вимоги в повному обсязі. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється відповідно до законодавства, на підставі рішення суду. Станом на 14.06.2024 року за відповідачем наявна заборгованість, яка складає 301582 грн 78 коп., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) у сумі 301521 грн 47 коп.; відсотки за користування кредитом у сумі 61 грн 31 коп. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Частиною 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~572\~ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.\~19\~Закону України\~«Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст.\~20\~Закону України\~«Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Отже, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою. За ст.\~28\~Закону України\~«Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~590\~ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 23, ст.ст. 24, 27\~Закону України\~«Про забезпечення\~вимог кредиторів\~та реєстрацію\~обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Як встановлено з матеріалів справи, повідомленням №55/5.2-02/49326/2024 від 22.04.2024 року відповідача було повідомлено про порушення забезпечених заставою зобов`язань. З урахуванням вищенаведеного, заявлені вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки у заставодержателя виникло право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтуваною та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 9047,48 грн.

Outcome: approved