Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

07.08.2024 представник Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS] . КП теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснює забезпечення тепловою енергією житла, яке займає відповідач. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] користуються послугами з централізованого опалення, однак, передбачених законом обов`язків щодо оплати за ці послуги належно не виконують, внаслідок чого за період з 01.02.2019 по 01.07.2024 у них наявна заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення (за період з 01.02.2019 по 30.11.2021) та послуги з постачання теплової енергії (за період з 01.12.2021 по 01.07.2024) у розмірі 61\~671,21 грн. Добровільно відповідачі відмовляється сплатити борг. Крім того, позивач вказує, що позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності, оскільки під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. З цих підстав просить позов задовольнити, стягнути із відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 61\~671,21 грн та понесені судові витрати по справі в розмірі 3028 грн сплаченого судового збору. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.08.2024 відкрито провадження у справі та постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28.10.2024 судом зареєстровано відзив на позов поданий відповідачем [PERSON] , у якому останній вказує, що позивачем пропущено строки позовної давності, оскільки позивач у позовній заяві просить стягнути заборгованість за період з 01.02.2019 по 01.07.2024, однак стягнення не повинне перевищувати трирічного терміну, відтак розрахунок повинен бути проведений з 19.10.2021, а не з 01.02.2019. При цьому посилання позивача на карантин на думку відповідача є безпідставним, оскільки позивач не навів доказів наявності надзвичайних чи невідворотних подій, які перешкоджали йому звернутись до суду в межах строку позовної давності. Окрім цього, відповідач вважає необґрунтованим те, що заборгованість ділиться лише на нього, [PERSON] та [PERSON] , так як у квартирі також зареєстровані двоє дітей, а саме, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відтак заборгованість, що припадає на малолітню дитину, повинна пред`являтись їхнім батькам, а неповнолітня дитина повинна сама відповідати за свої боргові зобов`язання. З огляду на викладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. Разом з відзивом на позовом відповідач [PERSON] подав заяву про застосування строків позовної давності, з підстав викладених у відзиві на позов. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечив з приводу позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча про день та час слухання справи неодноразово повідомлялись у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за їх зареєстрованим місцем проживання повісток про виклик до суду, які повернулись на адресу суду з відміткою про відсутність адресата. Крім того судом додатково вживались заходи повідомлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] через офіційний веб-сайті судової влади України, шляхом розміщення оголошення про виклик останніх до суду. Відповідачі про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавали. Суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому відповідно до ст. 223 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Як вбачається із довідки про осіб зареєстрованих за адресою виданої 09.07.2024 КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 04.04.2016; [PERSON] , [INFO] , з 04.04.2016; [PERSON] , [INFO] , з 04.04.2016; [PERSON] , [INFO] , з 06.12.2007; [PERSON] , [INFO] , з 13.02.2019. 31.10.2021 на офіційному веб-сайті КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» були опубліковані типові публічні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Відповідно до умов Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, виконавець КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. За змістом пунктів 1-4 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022), Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради (виконавець) визначило, що договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Договір укладено сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641,642 ЦК України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця https://teplo.te.ua/. Виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на веб-сайті виконавця https://teplo.te.ua/. Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір змін ціни/тарифів на комунальні послуги з обґрунтування такої необхідності, затвердженого Мінрегіону від 05.06.2018 №130. Факт приєднання споживача до умов договору (акцептування) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Відтак, приймаючи до уваги те, що мешканці будинку [ADDRESS] не вчиняли дій, спрямованих на вибір договірних відносин, з ними вважаються укладеними з 01.12.2021 індивідуальні договори, що були оприлюднені на веб-сайті відповідача. Позивач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснює забезпечення тепловою енергією зазначеного житла, у якому проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На [PERSON] відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг за спожиту теплову енергію №10694. З 01.12.2021 відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1105 від 01.12.2021 у Тернополі впроваджено двоставковий тариф на послугу постачання теплової енергії. Отже, за період з 01.02.2019 по 30.11.2021 надавалися послуги за назвою з централізованого опалення та постачання гарячої води, а з 01.12.2021 по 01.07.2024 надавалися послуги за назвою за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Згідно з актами подачі теплоносія на ввід внутрішньо будинкової системи опалення будинку, 22.10.2018, 29.10.2019, 16.10.2020, 12.10.2021 було подано теплоносії для забезпечення можливості надання послуг з централізованого опалення, в тому числі за адресою [ADDRESS] . Відповідно до актів про запуск системи опалення в роботу в опалювальні періоди, 04.11.2022 та 17.10.2023 проведено запуск системи опалення в тому числі у житловий будинок, за адресою [ADDRESS] . Як слідує із виписки з особового рахунку [PERSON] (о/р [NUMBER] ) про заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води наданої КПТМ «ТМТКЕ» від 10.07.2024, відповідачі не у повному обсязі проводили оплату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за період з 01.02.2019 по 01.07.2024 у них утворилася заборгованість у розмірі 61\~671,21 грн. Із довідки КП «ТМТКЕ» про оплату по особовому рахунку [NUMBER] за адресою [ADDRESS] вбачається, що на виконання рішень суду від 09.11.2010, 25.12.2013 та 05.12.2016 зараховано 16\~706,31 грн, які стягнуто ПФУ та ДВС за період з 01.02.2019 по 01.07.2024. З письмового повідомлення, надісланого на адресу відповідачів від 18.04.2024 за №1143/17/203 вбачається, що Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради повідомило відповідачів про наявність станом на 01.04.2024 заборгованості у розмірі 89\~113,27 грн за послуги з централізованого теплопостачання та необхідність сплатити зазначену заборгованість впродовж 15 днів. До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статей 67, 68, 160 Житлового кодексу України, власник та повнолітні члени його сім`ї зобов`язані щомісячно вносити плату за надані послуги за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з наданням послуг централізованого опалення (постачання теплової енергії), та регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання» та іншими нормативно-правовими актами України. Так, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (ч.\~1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з пунктами 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам (ч. 2, 3 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживач зобов`язаний оплатити вартість послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, якщо він фактично отримував таку послугу. Факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (постанова Касаційного цивільного суду Верховного суду від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц). Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що позивач здійснює забезпечення помешкання відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] теплопостачанням, у тому числі надавав послуги з централізованого опалення та послуги з постачання теплової енергії в період з 01.02.20219 по 01.07.2024. Відповідачі не вносили оплату за спожиті послуги в повному розмірі, а лише здійснювали часткову проплату, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 61\~671,21 грн, про що свідчить виписка з особового рахунку про заборгованість [PERSON] за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Щодо посилань\~відповідача [PERSON] \~на необхідність\~розподілу розміру\~заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, в тому числі на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , місце проживання яких також зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , то суд вважає такі необґрунтованими, оскільки як вже зазначалось вище за змістом статей 67, 68, 160 Житлового кодексу України, власник та повнолітні члени\~його сім`ї зобов`язані щомісячно вносити плату за надані послуги за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Окрім цього, згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Таким чином, суд не бере до уваги доводи відповідача [PERSON] з приводу необхідності розподілу розміру заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, в тому числі на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки останні станом на момент подання до суду даної позовної заяви є неповнолітніми, а відтак не несуть солідарну відповідальність на рівні з власником та іншими зареєстрованими особами за зобов`язаннями з оплати послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії. З приводу заяви відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Так, загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Пунктом 12 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020№ 211«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України установлено карантин. Надалі, постановами Кабінету Міністрів України цей карантин на території України продовжувався та був відмінений лише з 30.06.2023 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651. Окрім цього, п. 19 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України визначено, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022«Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 171.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024 № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024 та який діє на даний час. Позивач звернувся\~з даним\~позовом до\~суду 07.08.2024\~та просить\~стягнути з\~відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~заборгованість за\~послуги з\~централізованого опалення\~та постачання\~теплової енергії\~за період\~01.02.2019\~до 01.07.2024,\~відтак враховуючи\~вищевикладені норми\~закону суд\~вважає,\~що строк\~позовної давності\~в даній\~справі не\~пропущений,\~а тому\~відмовляє відповідачу\~ [PERSON] \~у застосуванні\~строку позовної\~давності до\~заявлених до\~нього позовних\~вимог про\~стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії. За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в сумі 61\~671,21 грн. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в користь позивача необхідно стягнути 3028 грн понесеного судового збору, в рівних частках, а саме по 1009 грн 33 коп. з кожного.

Outcome: approved