Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення\~ у справі можливо\~ постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: довідка КП «Ренійське БТІ» Ренійської міської ради від 21.10.2024р. №122; копія технічного паспорту на гараж (машино-місце) № [NUMBER] , розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія рішення виконкому Ренійської міської ради від 16.12.1976р. про затвердження списку перенумерації домоволодінь по [ADDRESS] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] (позивачки); копія свідоцтва про одруження [PERSON] із [PERSON] ; копія договору купівлі-продажу гаража від 17.07.2012р.; копія розписки [PERSON] від 17.07.2012р.; архівна копія рішення виконкому Ренійської міської ради №26 від 08.02.1973р. «Про будівництво гаража на 6 автомашин Ренійським торгівельним портом по вул. Леніна, 52 в м.Рені»; копія листа голови міськвиконкому Ренійської міської ради від 05.03.1973р.; копія плану розташування гаражів; копія договору дарування квартири від 15.10.2010р.; копія витягу про державну реєстрацію прав [PERSON] на квартиру від 14.06.2011р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості гаражу від 12.09.2024р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідно до даних довідки КП «Ренійське БТІ» Ренійської міської ради від 21.10.2024р. №122 гараж №3 (машино-місце), розташований по [ADDRESS] , належав [PERSON] батькові відповідачки. В липні 2012 р. позивачка домовилась із [PERSON] (нині відповідачкою), яка є фактичним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , про купівлю-продаж гаража № [NUMBER] (машино-місце), розташованого по [ADDRESS] . Тоді ж, позивачка передала відповідачці гроші у рахунок вартості придбаної нерухомості (20 тис. грн.), а відповідачка передала ключі від гаража та сам гараж в натурі. З того часу позивачка доглядає за гаражем, використовує його за призначенням (зберігає там свій транспортний засіб), фактично, відкрито володіє нерухомістю, стежить за її належним технічним станом та ін. У зв`язку із вищевикладеними обставинами [PERSON] вважає, що має право на вищевказаний гараж, оскільки вона з 2012 р. володіє та безперервно користується ним, слідкує за його технічним станом, несе витрати у зв`язку із його утриманням, зберігає у себе всю документацію на даний об`єкт нерухомості, як власник нерухомості, отже з підстав ст. 344 ЦК України набула право власності на гараж. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Як було встановлено судом, [PERSON] являвся власником гаража № [NUMBER] (машино-місце), розташованого по [ADDRESS] . У 1988 році батько відповідачки помер, у 2011р. померла матір відповідачки [PERSON] . Ще за життя [PERSON] подарувала своїй доньці [PERSON] квартиру [ADDRESS] . За даною квартирою був закріплений гараж № [NUMBER] (машино-місце), розташований по [ADDRESS] , яким після смерті [PERSON] вільно володіла та користувалась донька померлого. У передбачений законом строк після смерті [PERSON] жодний із спадкоємців за прийняттям спадщини та її оформленням не звертався. Однак, донька померлого [PERSON] нині відповідачка фактично прийняла спадщину за законом після смерті батька в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. і вона (у вигляді гаражу) на момент укладення із [PERSON] у 2012р. договору купівлі-продажу належала їй. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із\~ч.\~4\~ст.\~344\~ЦК України\~право власності\~за набувальною\~давністю на\~нерухоме майно,\~транспортні засоби,\~цінні папери\~набувається за\~рішенням суду. За ч.\~1,\~3\~ст.\~397\~ЦК України\~володільцем чужого\~майна є\~особа,\~яка фактично\~тримає його\~у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Як виходить з доводів позивачки, з липня 2012р. по теперішній час вона безперервно, відкрито володіє гаражем, використовує його за призначенням, як власник нерухомості, розпоряджається ним та ін. За весь час володіння позивачкою гаражем, відповідачка не пред`являла до позивачки жодних вимог про витребування нерухомості, документів на неї, не брала участі в її утриманні та не несла витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді відповідачка не заперечувала щодо фактів, вказаних у позові, визнала позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, суд встановив, що володіння позивачкою гаражем є добросовісним, правомірним, відкритим (позивачка, вважаючи себе власником гаража, зробила його поточний ремонт, використовує його за призначенням, розпоряджається ним та ін.) та безперервним. Отже, суд вважає, що гараж цілком з законних підстав перейшов у володіння та користування [PERSON] внаслідок чого остання набула право власності на нього за набувальною давністю. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності на майно за набувальною давністю.

Outcome: approved