Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~27.12.2023 року [PERSON] звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності, із змісту якого вбачається, що 02.07.1992 року між ним [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі ЗАГС міськвиконкому, актовий запис № 893. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.09.2021 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у відділі ЗАГС міськвиконкому, актовий запис № 893. За час перебування у шлюбі ними було придбане майно, право власності на яке було зареєстровано на дружину, а саме: трикімнатна квартира під номером [ADDRESS] , житловою площею 53,8 м ? , загальною площею 90,66 м ? . Право власності було набуте за рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.02.2007 року № 106 на підставі, зокрема, договору про пайову участь у будівництві № 13-з від 11.01.2006 року, довідки про внесення пайового внеску в повному обсязі. Під час шлюбу, у 2015 році ним, за особисті кошти, було придано квартиру сину в м. Київ. В подальшому, 20.08.2007 року [PERSON] подарувала 1/2 частину трикімнатної квартири під номером [ADDRESS] дітям [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу. Фактично [PERSON] розпорядилась своєю часткою у праві спільної сумісної власності, подарувавши її дітям. Слід зазначити про те, що правом безоплатної приватизації житла вони з відповідачкою скористались, коли отримали у власність квартиру [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, копією ордера на житлове приміщення та копією трудової книжки позивача. Після розірвання шлюбу вони з дружиною не дійшли до згоди щодо розподілу спільного майна. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) . Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) . Згідно ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Ст. 71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абз. 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007 року) . Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007 року вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело та час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином майнові права позивача підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності в порядку поділу спільного майна подружжя на: 1/2 частину трикімнатної квартира під номером [ADDRESS] , житловою площею 53,8 м ? , загальною площею 90,66 м ? , титульним власником якої на даний час є відповідачка після дарування своєї частки їхнім спільним дітям [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, вартість 1/2 квартири складає 940807,85 грн. . Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Таким чином, сплачено 9408,08 грн. судового збору. [PERSON] володіє оригіналами документів, копії яких додані до позовної заяви, крім копій правовстановлюючих документів на майно, оригінали яких перебувають у відповідачки. З поданням позовної заяви не можуть бути подані документи, які стали підставою для прийняття рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.02.2007 року № 106, оскільки Архівний відділ СМР відмовився їх надавати, посилаючись на наявність в них конфіденційної інформації. Розрахунок витрат на правничу допомогу буде надана додатково, оскільки на даному етапі неможливо визначити повний обсяг робіт. Заходи досудового врегулювання спору проводились шляхом переговорів, які не призвели до бажаного результату. Заходи забезпечення доказів або позову не здійснювались. Судові витрати у зв`язку із розглядом справи складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу орієнтовний розмір яких становить до 20000 грн. . [PERSON] підтверджує, що ним не було подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: partial