Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У квітні 2023 року позивач [PERSON] в особі свого представника Бутовича Сергія Олеговича, звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення боргу за договором оренди. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між позивачем та відповідачем укладено 01.01.2021 договір оренди нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . З 01.03.2022 відповідач перестав сплачувати орендну плату, про причини не оплати не повідомив, приміщенням продовжував користуватися до 03.08.2022. Таким чином, заборгованість за оренду приміщення за період з 01.03.2022 - 31.07.2022 становить 102500,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідаач суму основного боргу у розмірі 102500,00 грн, 3% річних в сумі 2571,00 грн, витрати від інфляції в сумі 16090,54 грн, пеню в сумі 39955,38 грн, заборгованість за теплопостачання в сумі 76388,02 грн, заборгованість за абонентське обслуговування постачання теплової енергії в сумі 194,67 грн, заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 1951,16 грн, всього 239650,77 грн та судові витрати. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.05.2023 відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з?явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності сторони позивача та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з?явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник відповідача надав до суду клопотання, про долучення письмових доказів та вказав, що надані докази спростовують позицію позивача та підтверджують безпідставність позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим Головним управлінням з питань майна (КМДА) 11.12.2001, на підставі Наказу «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна» від 03.12.2001 № 837-В. Між позивачем, в особі ФОП - [PERSON] , яка діє як повірена особа, на підставі договору доручення від 27.12.2011 та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено 01.01.2021 договір оренди нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 1.1. договору, орендодавець зобов`язується передати в строкове платне користування нежитлові приміщення офісу № 3 за адресою: [ADDRESS] , для розміщення оздоровчого центру, а орендар зобов`язується прийняти, оплатити користування і повернути приміщення орендодавцю на умовах договору оренди. Загальна площа приміщень складає 109 кв.м. Відповідно до п. 7.1 договору, орендар зобов`язаний здійснювати оплату за користування орендованими приміщеннями в сумі 20500,00 грн в місяць. Положеннями п. 7.2. договору, орендар сплачує орендну плату щомісячно, шляхом передплати (авансом), до 7 числа оплачуваного місяця шляхом перерахування на банківський рахунок вказаний орендодавцем. Позивач зазначає, що з 01.03.2022 року Відповідач перестав сплачувати орендну плату, про причини не оплати не повідомив, приміщенням продовжував користуватися до 03.08.2022 року. Таким чином, заборгованість за оренду приміщення за період 01.03.2022-31.07.2022 року становить 102500,00 грн (20500,00 грн. (орендна ставка за місяць) х 5 місяців). Відповідно до п. 24.3 Договору оренди, договір достроково припиняє свою дію у разі не погашення Орендарем протягом 30 днів з моменту виникнення заборгованості по орендній платі, комунальним платежам. Відповідно до п. 8.2. Договору, Орендар зобов`язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги визначені в п. 8.1. цього Договору не пізніше ніж на протязі 3 банківських днів, з дати виставлення відповідного рахунку. Відповідно до рахунку № 153216812510100/07/2022/1 від 31.07.2022 року заборгованість за теплопостачання становить 76388,02 грн. Заборгованість за абонентське обслуговування постачання теплової енергії відповідно до рахунку від 31.07.2022 № № 153216812510100/07/2022/1 становить 194,67 грн. Відповідно до рахунку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» від 08.07.2022 року № 921-в, заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій становить 1951,16 грн. 01.08.2022 року на адресу Відповідача було направлено повідомлення про дострокове припинення договору в зв`язку з не оплатою орендних платежів і було запропоновано Відповідачу надіслати свого представника на 03.08.2022 року для вивезення речей і звільнення приміщення. Ні Відповідач ні його представник на вказану дату не прибули, в зв`язку з чим Позивач був вимушений звільнити приміщення від майна Відповідача і перевезти його на склад. Як вбачається з матеріалів справи, згідно відповіді на адвокатський запит КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» № 30/3/2/8672 від 04.08.2023 повідомлено, що платіжні документи за період з0 листопада 2021 по лютий 2022 доставлялись споживачу за адресою: [ADDRESS] , офіс 251 кур`єрською доставкою. У зв`язку з початком збройної агресії рф проти нашої держави платіжні документи за березень та квітень 2022 кур`єрською доставкою не направлялися. Натомість, 08.04.2022 на електронну пошту споживача, закріплену за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ФОП [PERSON] , направлялись посилання для завантаження платіжних документів. З інформацією КП «Київтеплоенерго» споживач перейшов за посиланням та завантажив платіжний документ. Крім того, надали копії платіжних документів за період з листопада 2021 по лютий 2022, сформованих для нежитлового приміщення ФОП [PERSON] . 08.08.2022 листом ЄО № 30577 ГУНП у м. Києві Голосіївського управління поліції повідомило [PERSON] про результати розгляду звернення стосовно можливих неправомірних дій з боку [PERSON] в особі ФОП [PERSON] по [ADDRESS] , що мало місце в кінці червня 2022. Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.12.2022 (справа № 752/17919/22) скаргу адвоката Горлатого О.В. в інтересах [PERSON] на бездіяльність уповноважених службових осіб Голсоіївського УПГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задоволено. Зобовязано уповноважених службових осіб Голосіївського Уп ГУНП у м. Києві внеси відомості за заявою адвоката Горлатого О.В. в інтересах [PERSON] від 12.10.2022 про вчинення кримінального правопорушення. 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України оприлюднила лист №2024/02.0-7.1, відповідно до якого Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч. 4 ст. 762 ЦК України наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Згідно з ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Частиною 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Суд зазначає, що наводячи власні розрахунки заборгованості відповідача та нарахування пені за невиконання умов договору, стороною позивача суду не надані докази на підтвердження здійснених розрахунків, що унеможливлює перевірку судом вказаних позивачем нарахувань. Окрім того, ухвалюючи рішення по суті спору, суд приймає до уваги пояснення сторони відповідача з посиланням на лист №2024/02.0-7.1, яким Торгово-промислова палата України засвідчила настання в Україні з 24.02.2022 року форсмажорних обставин (обставин непереборної сили). Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed