Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який розірвано 17.11.2017 р.. Від спільного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час син досяг повноліття і навчається на денному відділенні Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж електронних приладів Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу» на 3-му курсі. Позивачка проплачує всі його витрати на навчання, проживання. Їй важко утримувати повнолітнього сина, оскільки навчання потребує відповідні витрати на одяг, підручники та харчування. Відповідач по справі може матеріально допомагати, оскільки має стабільний заробіток так як служить в ЗСУ , тому позивачка просить суд стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку щомісяця на утримання сина, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 віку. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 24.09.2024 року відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. Від позивачки 12.11.2024 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судові засідання. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подала, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який розірвано 17.11.2017 р.. Від спільного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач є батьком сина [PERSON] , [INFO] , згідно світлокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до довідки №749 від 02.09.2024, виданої директором Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж електронних приладів Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу» [PERSON] навчається на денному відділенні Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж електронних приладів Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу» на 3-му курсі (а.с.8). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні його повнолітнього сина, який продовжує навчатися, до досягнення ним двадцяти трьох років. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] навчається на денному відділенні Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж електронних приладів Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу» на 3-му курсі. У зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги для забезпечення можливості навчатись в коледжі. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200\~СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з врахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання. Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги те, що відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу сину, оскільки він продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальну допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано, тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку щомісячно на дитину, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, оскільки згідно з ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до вимог ст.\~430\~ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами: Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи\~ вбачається, що 06.09.2024 [PERSON] уклала з адвокатом Сидор Я.М. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену договором вартість послуг в загальній сумі\~ 1000,00 грн., що підтверджено актом від 17.09.2024 та квитанцією №092406 від 18.09.2024 (а.с. 11,12,13). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1000 грн. витрат за надання правової допомоги На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved