Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

04.10.2024 року [PERSON] звернулась до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до [PERSON] з\~вимогою про\~розірвання шлюбу\~між сторонами,\~зареєстрованого 12.05.2012\~року Міським\~відділом ДРАЦС\~Львівського міського\~управління юстицію (актовий запис № №594). Окрім цього, просила стягнути з відповідача суму понесених судових витрат. Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.05.2012 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Вже декілька років кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами за різними місцями проживання. Фактично сім`я припинила своє існування з 2021 року. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі (а. с. 19). В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 23). Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надіслав (а.с. 22). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 12.05.2012 року, який зареєстровано Міським відділом ДРАЦС Львівського міського управління юстицію,\~актовий запис\~№594,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] (а. с. 10). Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 10 зворотній бік), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 11). З матеріалів справи вбачається, що дійсною причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Вже декілька років кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами за різними місцями проживання. Фактично сім`я припинила своє існування з 2021 року. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з них. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім`я існує формально, і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved