Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄАПБ» Костюшок П.М. 20.11.2023 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 03678-04/2021 від 06.04.2021 в розмірі 22 000,00 грн., з яких: 5 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 358390472/708491 від 19.07.2021 в розмірі 10 875,00 грн., з яких: 3 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 875,00 грн. сума заборгованості за відсотками, всього заборгованість за договорами у загальному розмірі становить 32 875,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 06.04.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (далі скорочено ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №03678-04/2021 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позичальник [PERSON] отримала кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на банківський картковий рахунок позичальника, в обмін на зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти від суми позики. Підписанням договору позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодився, що до моменту підписання договору ознайомився з його умовами, Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору йому зрозумілі. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі. Натомість [PERSON] в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 22 000,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 500,00 грн., заборгованість по процентам 16 500,00 грн. При цьому, 18.01.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №18012022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №03678-04/2021 від 06.04.2021 в загальному розмірі вимог 22 000,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 500,00 грн., заборгованість по процентам 16 500,00 грн. Крім того, 19.07.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» (далі скорочено ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА») та [PERSON] було укладено кредитний договір №358390472/708491 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що зазначено у п.п.1.5 п.1 договору. За умовами договору позичальник [PERSON] отримала кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на банківський картковий рахунок позичальника, в обмін на зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити проценти від суми позики. Підписанням договору позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодився, що до моменту підписання договору ознайомився з його умовами, Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, їх зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору йому зрозумілі. Свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі. Натомість [PERSON] в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 10 875,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3 000,00 грн., заборгованість по процентам 7 875,00 грн. При цьому, 19.04.2022 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №358390472/708491 від 19.07.2021 в загальному розмірі вимог 10 875,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3 000,00 грн., заборгованість по процентам 7 875,00 грн. З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача за кожним із вищевказаних договорів, дійсний кредитор ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював нарахування процентів та будь-яких штрафних санкцій. З огляду на те, що відповідач наявну заборгованість за кредитними договорами перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в добровільному порядку не погашає, тому позивач, будучи дійсним кредитом, вимушений звернутися до суду. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.03.2024 року, ухваленим при заочному розгляді, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами заловолені повністю. 17.05.2024 року відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 04.03.2024 року, в якій зазначила, що позивачем були нараховані відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором №03678-04/2021 від 06.04.2021 року за період з 18.01.2022 року по 30.09.2023 рік, тоді як датою повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків є 16 квітня 2021 рік та за кредитним договором №358390472/708491 від 19.07.2021 року за період з 19.04.2020 року по 30.09.2023 рік, тоді як датою повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків є 02 серпня 2021 рік. Проценти за користування кредитом, які нараховуються в межах строку кредиту, визначені в договорі. Після спливу визначеного договором строку кредитного договору право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки припиняється. У зв`язку з цим, вважає, що нарахована заборгованість по процентам є неправомірною, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 року матеріали цивільної справи передані до провадження судді Чернової Н.В. (а.с. 63). Ухвалою суду від 13.06.2024 року за заявою заочне рішення суду від 04.03.2024 року скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.04.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №03678-04/2021 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 500 грн. 00 коп. строком на 11 днів до 16.04.2021, зі сплатою процентів на користування ним за ставкою 2,5% на добу (а.с.9-10). Відповідно до п.2.1 договору, сторони узгодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться відповідно до Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору. Згідно з графіком загальний розмір процентів за користування кредитом в межах узгодженого строку кредитування (11 днів) складає 1512 грн. 50 коп., загальна орієнтовна сукупна вартість кредиту 7\~012, 50 грн. (а.с. 11). Підписанням договору, позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодився, що до моменту підписання договору ознайомився з його умовами, інформацією про кредитування, зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору йому зрозумілі (п.6 договору). 17.05.2021 позичальник [PERSON] повторно подала заявку на відстрочення виконання зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту №03678-04/2021 від 06.04.2021 строком на 7 днів, тобто до 23.05.2021. Відповідно до п.1 додаткової угоди №3 до договору будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 9 762, 50 грн. (а.с.14). 25.05.2021 позичальник [PERSON] подала заявку на відстрочення виконання зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту №03678-04/2021 від 06.04.2021 строком на 7 днів, тобто до 31.05.2021. Відповідно до п.1 додаткової угоди №3 до договору будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 9900, 00 грн. (а.с.16). 07.06.2021 позичальник [PERSON] подала заявку на відстрочення виконання зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту №03678-04/2021 від 06.04.2021 строком на 7 днів, тобто до 13.06.2021. Відповідно до п.1 додаткової угоди №3 до договору будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 10725, 00 грн. (а.с.18). 14.06.2021 позичальник [PERSON] подала заявку на відстрочення виконання зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту №03678-04/2021 від 06.04.2021 строком на 7 днів, тобто до 20.06.2021. Відповідно до п.1 додаткової угоди №3 до договору будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 10\~725, 00 грн. (а.с.15). 28.06.2021 позичальник [PERSON] подала заявку на відстрочення виконання зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту №03678-04/2021 від 06.04.2021 строком на 14 днів, тобто до 11.07.2021. Відповідно до п.1 додаткової угоди №3 до договору будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 11\~687, 50 грн. (а.с.13). 12.07.2021 позичальник [PERSON] подала заявку на відстрочення виконання зобов`язань за договором про надання фінансового кредиту №03678-04/2021 від 06.04.2021 строком на 14 днів, тобто до 25.07.2021. Відповідно до п.1 додаткової угоди №3 до договору будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 11687, 50 грн. (а.с.17). Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 5 500 грн. 00 коп. Натомість [PERSON] в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого станом на 18.01.2022 утворилась заборгованість в розмірі 22\~000 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 500,00 грн., заборгованість по процентам 16 500,00 грн., що слідує з розрахунку за період з 18.01.2022 до 30.09.2023 (а.с.23). Крім того, 19.07.2021 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №358390472/708491 у вигляді електронного документу, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи та застосуванням електронного підпису за одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 3\~000, 00 грн. строком на 15 днів до 02.08.2021, зі сплатою процентів на користування ним за ставкою 2,5% на добу (а.с.28 зворот). Відповідно до п.2.1 договору, сторони узгодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться відповідно до Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору. Згідно з графіком загальний розмір процентів за користування кредитом в межах узгодженого строку кредитування (15 днів) складає 1125, 00 грн., загальна вартість кредиту 4\~125, 00 грн. (а.с. 29). Підписанням договору, позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця, його послуг, погодився, що до моменту підписання договору ознайомився з його умовами, інформацією про кредитування, зміст, суть, обсяг зобов`язань сторін на наслідки укладення договору йому зрозумілі (п.6 договору). Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 3\~000, 00 грн. Натомість [PERSON] в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого станом на 19.04.2022 утворилась заборгованість в розмірі 10 875,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3 000,00 грн., заборгованість по процентам 7 875,00 грн., що слідує з розрахунку за період з 19.04.2022 до 30.09.2023 (а.с.36). Надаючи оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами за кожним з кредитних договорів, та наявним у справі доказам в їх сукупності, суд виходить з такого. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України). Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано\~Законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис»\~(в редакції, чинній на час укладення кредитного договору). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кожного з договорів, їх форму, наявність електронних підписів одноразовим ідентифікатором з боку позичальника [PERSON] та представників кредиторів, суд дійшов висновку, що договір про надання фінансового кредиту № 03678-04/2021 від 06.04.2021, договір про надання фінансового кредиту №3583904742/708491 від 19.07.2021, дійсно укладені сторонами правочинів в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідають вимогам\~ЦК України,\~Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував факт укладення договорів, їх дійсність. У ході судового розгляду також встановлено, що 18.01.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №18012022 (а.с.19-20), у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №03678-04/2021 від 06.04.2021 в загальному розмірі вимог 22 000, 00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 500, 00 грн., заборгованість по процентам 16 500, 00 грн. Факт передання права вимоги у зазначеному розмірі підтверджується актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу від 18.01.2022 (а.с.21) та Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу (а.с.22). Крім того, 19.04.2022 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №19042022-Є(а.с.31-33), у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №3583904742/708491 від 19.07.2021 в загальному розмірі вимог 10 875, 00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3 000 грн., заборгованість по процентам 7 875, 00 грн. Факт передання права вимоги у зазначеному розмірі підтверджується актом прийому-передачі реєстрів боржників від 19.04.2022 (а.с.34) та Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу (а.с.35). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Враховуючи, що ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», як первісні кредитори свої зобов`язання за договорами позики перед [PERSON] виконали у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд приходить до висновку про обґрунтованість звернення до суду. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з розрахунками заборгованості, відповідач [PERSON] має загальну суму заборгованості за кредитними договорами у сумі 32 875,00 грн., зокрема: - заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 03678-04/2021 від 06.04.2021 у загальному розмірі 22 000,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5 500,00 грн., заборгованість по процентам 16 500,00 грн.; - заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №358390472/708491 від 19.07.2021 у загальному розмірі 10 875,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3 000,00 грн., заборгованість по процентам 7 875,00 грн. Після відступлення прав вимоги від первісних кредиторів на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», нарахування процентів на тіло кредиту, штрафних санкцій не здійснювались, а сума відступленого боргу за кожним із вищевказаних договорів залишилась незмінною. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зазначено, що ст.204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. У даній справі позичальником не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаними договорами, як і презумпція правомірності їх не спростована. Зважаючи на те, що відповідач жодного разу не здійснив погашення заборгованості по кредитам ні перед попередніми кредиторами, ні перед дійсним після відступлення прав вимоги, та не повернув кредитні кошти протягом строків, обумовлених сторонами при укладенні договорів, тим самим допустив істотне порушення виконання своїх кредитно-договірних зобов`язань, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) за договором про надання фінансового кредиту № 03678-04/2021 від 06.04.2021 у розмірі 5 500 грн. 00 коп., за договором про надання фінансового кредиту №358390472/708491 від 19.07.2021 у розмірі 3000, 00 грн., які підлягають задоволенню. При цьому, суд\~не погоджується із розміром заявленої заборгованості по процентам за користування кредитом за кожним з кредитних договорів з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст.628 ЦК України. Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, кредитор повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно умов укладених з [PERSON] кредитних договорів, сторони домовились, що договори є строковими: -за умовами п.1 договору про надання фінансового кредиту 03678-04/2021 від 06.04.2021, укладеного з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 500 грн. 00 коп. строком на 11 днів до 16.04.2021, зі сплатою процентів на користування ним за ставкою 2,5% на добу (а.с.9-10). При поданні заявок про відстрочення сплати кредиту сторони обумовили, що будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 11\~687, 50 грн. -за умовами п.1 договору\~про надання фінансового кредиту №358390472/708491 від 19.07.2021, укладеного з ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000, 00 грн. строком на 15 днів до 02.08.2021, зі сплатою процентів на користування ним за ставкою 2,5% на добу (а.с.28 зворот). Тобто, за узгодженням сторін, строк дії договору визначено до 02.08.2021. Згідно з графіком загальний розмір процентів за користування кредитом в межах узгодженого строку кредитування (15 днів) складає 1125, 00 грн., загальна вартість кредиту 4\~125, 00 грн. (а.с.29). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. До того ж слід зауважити, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст.1048 та ст. 625 ЦК України. Відтак, у межах обумовленого договорами строку кредитування до закінчення дії кредитних договорів, відповідач [PERSON] зобов`язана була повернути кредиторам позику\~в сумі отриманого тіла кредиту\~і сплатити проценти за користування нею за узгодженою ставкою за кожен день користування позиками. Оскільки строк дії усіх вищевказаних кредитних договорів закінчився, тому нарахування кредиторами відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є безпідставним. Таким чином, суд приходить до висновку, що до стягнення із відповідача на користь позивача як дійсного кредитора підлягає заборгованість за відсотками, нарахована до закінчення строку дії договорів, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування припиняється. З наданих позивачем розрахунків заборгованості слідує, що станом на момент відступлення права вимоги за кожним з кредитних договорів заборгованість по процентам була нарахована поза межами строку дії договору, тобто вже за період, коли у попереднього кредитора припинилось право на нарахування відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку із закінченням строку кредитування. Після відступлення права вимоги новий кредитор процентів не нараховував, вимог про застосування положень ст.625 ЦК України у рамках даного спору не заявляв. У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Беручи до увагу строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитних договорах, та провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, суд доходить висновку, що із [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками у таких розмірах: -за договором про надання фінансового кредиту №03678-04/2021 від 06.04.2021 у розмірі 6\~187, 50 грн., виходячи з розрахунку: (5 500 грн. * 2,5% * 45 днів). -за договором\~про надання фінансового кредиту №358390472/708491 від 19.07.2021 у розмірі 1125, 00 грн., виходячи з розрахунку: (3000 грн. * 2,5% * 15 днів). Підстав які б визначали можливість застосування зниженої процентної ставки, в рамках відносин із [PERSON] з огляду на істотність порушення виконання ним зобов`язань та їх тривалість, судом, з урахуванням умов договорів, не встановлено. Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність істотного порушення [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, правомірність пред`явлення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» як дійсним кредитором, які підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості у загальному розмірі 15 812, 50 грн., з яких: за договором про надання фінансового кредиту №03678-04/2021 від 06.04.2021 у розмірі основного боргу 5 500 грн., процентів 6\~187, 50 грн.; за договором\~про надання фінансового кредиту №358390472/708491 від 19.07.2021 у розмірі основного боргу 3000 грн., процентів 1125, 00 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial