Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-11 00:00:00

24.06.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовом до Городоцької міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилалася на те, що вона є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті її баби залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка, яка розташована на території Шарнопільської сільської ради Черкаської області, площею 2,9118 га. Постановою приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Марців І. В. було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та не подання відомостей про останнє місце проживання спадкодавця. Зазначала, що їй не було відомо, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка, яка розташована на території Шарнопільської сільської ради Черкаської області, площею 2,9118 га. Інформація щодо вказаної ділянки відсутня в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Просила визначити їй додатковий строк два місяці з моменту набрання рішенням законної сили, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 27.06.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 13.08.2024 справу передано за підсудність до Монастирищенського районного суду Черкаської області. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 07.10.2024 прийнято справу до свого провадження, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 30.10.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений у встановленому законом порядку. Приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Марців І. В. не з`явилася. Подала заяву про розгляд справу у її відсутність. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Оскільки справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 30). Згідно з державним актом серії ІІІ-ЧР №016364 від 25.12.2002 року [PERSON] за життя належала на праві приватної власності земельна ділянка, яка розташована на території Шарнопільської сільської ради Черкаської області, площею 2,91 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 23-25). Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.07.2019 №56972354 та від 04.04.2024 №76485251 інформація, щодо спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутня (а. с. 27). Постановою приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Марців І. В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,91 га, яка розташована на території Шарнопільської сільської ради Черкаської області, яка належала її бабі [PERSON] , яка померла [INFO] . Причиною відмови була, зокрема пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини (а. с. 26). Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2). Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини з метою оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, яка розташована на території Шарнопільської сільської ради Черкаської області, площею 2,9118 га. Посилаючись на відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті її баби [PERSON] , вона пред`явила позов до Городоцької міської ради Львівської області. Судом встановлено про відсутність спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Зокрема, вказана інформація вбачається з Спадкового реєстру. Отже, належним відповідачем у даному спорі про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування. Згідно з частинами 1, 3 статті 1272 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Отже, ЦК України запобігає ситуаціям, коли відсутність спадкоємців має наслідками відсутність власників спадкового майна та його занепад. А тому передбачає у такому випадку перехід прав на це майно до територіальної громади за місцем знаходження цього майна. Відтак у разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття у територіальної громади виникає інтерес щодо переходу спадкового майна у власність громади. Відповідно до\~розпорядження Кабінету\~Міністрів України\~від 12\~червня 2020\~року №\~728-р\~«Про визначення\~адміністративних центрів\~та затвердження\~територій територіальних\~громад Черкаської\~області» визначено, що до складу Монастирищенської територіальної громади входить Шарнопільська територіальна громада. Отже, у разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, які прийняли спадщину, інтерес щодо переходу у власність громади спадкового майна, яке знаходиться на території Шарнопільської територіальної громади, виникає саме у Монастирищенської територіальної громади в особі Монастирищенської міської ради, і саме цей орган місцевого самоврядування є належним відповідачем за позовом у даній справі. Верховний Суд у постанові від 15 травня 2023 року у справі № 352/371/21 (провадження № 61-8494св22) зазначив, що лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть. Позивач не скористався своїм правом залучити до участі у справі належного відповідача Монастирищенську міську раду, а пред`явив позов до неналежного відповідача Городоцької міської ради Львівської області, що є підставою для відмови у позові через неналежний суб`єктний склад. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed