Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" звернувся до\~Рівненського міського\~суду Рівненської\~області із\~позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість у розмірі 48645,38 грн., стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3028,00 грн., понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між [PERSON] з Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~"1\~Безпечне Агенство\~необхідних кредитів"\~ було укладено договір позики №75159153 від 20 серпня 2021 року. Згідно п. 1 договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк надалі-«Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 Договору про надання позики: - сума позики становить 14281 грн.; - строк Позики становить 30 днів; - процентна ставка (базова, фіксована) становить 1, 99 % яка нараховується за кожен день користування Позикою. 27\~січня 2022\~року було\~укладено договір\~№27/01/2022\~відповідно до\~якого Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне Агенство необхідних кредитів" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75159153. 10\~січня 2023\~року було\~укладено договір\~№10-01/2023\~відповідно до\~якого Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Коллект Центр" право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75159153. Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" наділено правом вимоги до відповідача договором №75159153. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на дату розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, заборгованість за Кредитним договором складає 48645,38 грн. Ухвалою суду від 31 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01 жовтня 2024 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] з Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~"1\~Безпечне Агенство\~необхідних кредитів"\~ було укладено договір позики №75159153 від 20 серпня 2021 року. Згідно п. 1 договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк надалі-«Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 Договору про надання позики: - сума позики становить 14281 грн.; - строк Позики становить 30 днів; - процентна ставка (базова, фіксована) становить 1, 99 % яка нараховується за кожен день користування Позикою. 27\~січня 2022\~року було\~укладено договір\~№27/01/2022\~відповідно до\~якого Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне Агенство необхідних кредитів" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75159153. 10\~січня 2023\~року було\~укладено договір\~№10-01/2023\~відповідно до\~якого Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Коллект Центр" право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75159153. Згідно ст. ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У зв`язку із порушенням умов договір позики\~№75159153\~від 20\~серпня 2021\~року передТовариством з\~обмеженою відповідальністю\~"1\~Безпечне Агенство\~необхідних кредитів"у [PERSON] , станом на 10 січня 2023 року виникла заборгованість в розмірі 48645,38 грн., яка складається із: суми заборгованості\~за основним\~зобов`язанням (тілом\~кредиту)\~14281,00\~грн.,\~суми заборгованості\~за нарахованими\~процентами на\~дату відступлення\~права вимоги\~34103,03\~грн.,\~суми інфляційних\~збитків 228,49\~грн.,\~нарахованих 3%\~річних \~32,86\~грн. Позивач зазначає, що станом на день подачі позовної заяви Відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за Договором про надання банківських послуг договором, чим порушує законні права Позивача. Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються копією договору позики №75159153 від 20 серпня 2021 року; доказами отримання (перерахування) грошових коштів за договором №75159153 від 20 серпня 2021 року від кредитодавця; копією розрахунку заборгованості за договором №75159153 від 20 серпня 2021 року; копією розрахунку заборгованості за договором №75159153 від 20 серпня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал»; копією розрахунку заборгованості за договором №75159153 від 20 серпня 2021 року ТОВ «Коллект Центр»; копія договору №27/01/2022 від 27.01.2022 та копія платіжного доручення за цим договором; копія акту приймання передачі реєстру боржників; копія витягу з реєстру боржників до договору №27/01/2022 від 27.01.2022; копія договору №10-01/2023 від 10 січня 2023 року; копія акту зарахування зустрічних однорідних вимог; копія акту приймання-передачі реєстру боржників; копія витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 від 10 січня 2023 року; копією витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 від 10 січня 2023 року; копією рішення №31/08-22 ТОВ «Сільвер інструмент», про перейменування ТОВ «Сільвер інструмент» на ТОВ «Коллект Центр». У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідач неналежно виконує взяті зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надала суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. У ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставіст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постановах Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, від 12 січня 2022 року у справі № 918/548/21). Європейський суд з прав людини зазначає, що присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п.269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги представника позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судових витрат, що понесені на правничу допомогу. Розмір витрат, про стягнення яких просить заявник, на думку суду, є завищеним щодо іншої сторони спору, а тому, зважаючи на те, що дана цивільна справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, а отже є справою незначної складності, обсяг наявних у ній матеріалів є не великим, підготовка документів у даній справі не потребувала значного часу та великого обсягу аналітичної роботи, У справі, з особистою участю представника позивача, не відбулось судових засідань, а тому зменшення судом суми відшкодування витрат на правничу допомогу до 3 000 гривень відповідатиме принципу розумності та реальності витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved