Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач звернулася у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення сином навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вони з відповідачем мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Їх син став студентом та навчається у Відокремленому структурному підрозділі "Рівненський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України". Позивач не в змозі самостійно забезпечити сина, а відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, має постійний прибуток та має можливість сплачувати аліменти на сина, який продовжує навчання. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, уповноважив представляти свої інтереси представника - адвоката Бідюк Т.В. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився подав до суду заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частки від доходу, як того просив відповідач у відзиві на позовну заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, 23 жовтня 2024 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнавав частково і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частки від його доходу. Вказує на те, що матеріально спроможний сплачувати аліменти на утримання сина саме в такому розмірі, оскільки періодично проходить лікування, пов`язане з гіпертонічною хворобою на підтвердження чого надав відповідні виписки із медичної карти, окрім того він опікується матір`ю, яка є особою непрацездатного віку. Ознайомившись із позовною заявою, відзивом на позовну заяву, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню частково. Так, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є позивач, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 30 вересня 2005 року. Дитина проживає разом із позивачем та з 01 вересня 2021 року навчається у Відокремленому структурному підрозділі "Рівненський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України". Вказані обставини визнаються сторонами та підтверджуються копією довідки № 871 від 14 серпня 2024 року. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які навчаються. Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Зважаючи на положення викладених норм закону стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Одною із обов`язкових умов стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є наявність у батьків можливості надавати таку матеріальну допомогу дитині. Приймаючи до уваги те, що суду не надано жодного доказу наявності у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти на сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно, суд враховуючи заяву відповідача про часткове визнання ним позову визнає необхідним і можливим стягнення з останнього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, 22 серпня 2024 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved