Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 13 червня 1998 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу 26 вересня 2024 року направлялася копія ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2024 року та копія позовної заяви з додатками, що підтверджується копією супровідного листа, наявного в матеріалах справи, проте кореспонденція повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 13 червня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ставищенської райдержадміністрації Київської області, між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 31. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09.07.1999 року, відділ реєстрації актів громадянського стану міського районного управліня юстиції у місті Києві, актовий запис № 1118. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, у сторін не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаєморозуміння та почуттів один до одного, тому збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. 111 та 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved