Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

В червні 2024 року позивачка звернулась до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з уточненим позовом до відповідача Вакулівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування уточненого позову зазначила, що [INFO] померла її тітка [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрацій зроблено актовий запис за № 21. Після її смерті залишився, в якості спадкового майна, сертифікат на право на земельну частку(пай), який передала їй її мати [PERSON] . Її мати [PERSON] померла [INFO] . Позивач вважала, що її мати [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] , тому вона пропустила термін прийняття спадщини і коли 02.04.2024 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померлої тітки то нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини і запропонувала звернутися до суду. Посилаючись на норми ст.ст.1261,1270,1272 ЦК України в редакції 2004 року, просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після померлої тітки [PERSON] .. 07 червня 2024 року ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому засіданні з повідомленням сторін. Крім того, відповідачу роз`яснено право для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України. 16 липня 2024 року ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження по справі, розгляд справи призначено по суті за участю сторін. Позивач та її представник до суду не з`явились. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Вакулівської сільської ради в судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] (а.с. 3). [PERSON] померла [INFO] , про що було видано виконкомом Нововасилівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області свідоцтво про смерть [NUMBER] від 23 листопада 1999 року (а.с. 5). Відповідно довідки ЦНАП виконавчого комітету Вакулівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 01.04.2024 № 0658 зазначено, що згідно погосподарського та паспортного обліку громадянка [PERSON] , [INFO] , на момент смерті (померла [INFO] /з № 21 від 23.11.1999 р.) була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одна (а.с. 26). Позивач звернулась\~до приватного\~нотаріуса Криворізького\~районного нотаріального\~округу Дніпропетровської\~області із\~заявою про\~прийняття спадщини\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] ..\~ Однак,\~постановою від\~02\~квітня 2024\~року [PERSON] \~ було\~відмовлено у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~ оскільки\~в шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини вона не звернулася, після померлої [INFO] [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована на дату смерті за адресою: [ADDRESS] та не проживала разом з нею за однією адресою (а.с. 32). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В ст. 12ЦПК України\~зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.13ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України\~в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина перша статті 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Частинами першою, третьою статті 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року, а у разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Статтею 549 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Частиною першою ст. 550 ЦК Української РСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Цей строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Судом встановлено,\~що спадщина\~після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась\~ [INFO] і\~не була\~прийнята його\~спадкоємцем до\~введення в\~дію ЦК\~України 2004\~року,\~суд ураховуючи\~положення частин\~четвертої,\~п`ятої\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~вважає,\~що застосування\~положень ст.ст.1270,\~1272 ЦК України 2004 року у даних правовідносинах є безпідставним.\~Позивач із вимогами продовжити її строк на прийняття спадщини відповідно до ст. 550 ЦК України (1963 року) не зверталась. З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 18.01.2018 року у справі № 556/1354/15-ц). Також зазначені положення підтверджується висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року № 14-608цс18 (справа № 145/797/15-ц) та Верховним Судом у постанові від 15 травня 2019 року № 61-39068св18 (справа № 391/769/17). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed