Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

09.06.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] укладено Договір №467637-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 000 грн. зі сплатою щомісячно відсотків строком на 24 тижнів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 12.02.2024 утворилась заборгованість у розмірі 39\~710,09 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час, місце слухання справи була належним чином повідомлена поштою, причини неявки не повідомила. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходив. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої\~статті 247 вказаного Кодексу\~не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.06.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та\~\~ [PERSON] укладено Договір №467637-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до якого відповідач отримав на свій картковий рахунок в АТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 12 000 грн., строком на 24 тижнів зі сплатою відсотків стандартна процентна ставка в день 2,00000000, знижена процентна ставка в день 1,15012500, термін дії Договору: до 24.11.2023. Договір підписаний електроним підписом ідентифікатором UA7440і в ньому міститься умови,зокрема,процентові ставки за користування кредитом. Отримання кредитних коштів підтверджено інформаційною довідкою ТОВ «Іпотеки онлайн» від 19.02.2024 №388/02, випискою по рахунку відповідача АТ КБ «Приватбанк» від 02.06.2024. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором. Його заборгованість за даним кредитним договором становить 39\~710,09 грн. і складається із заборгованості за основною сумою боргу\~11\~861,98 грн., заборгованості за відсотками 27\~775,23 грн., за комісією 72,88 грн. За нормою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.\~526,\~610,\~611,\~625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015року\~(далі\~Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закон №675-VIII\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~статті 11 Закону №675-VIII\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 Закону №675-VIII\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~Закону №675-VIII\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1\~статті 3 Закону № 675-VIII. В ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кредитні відносини передбачають наявність певних зобов`язань між сторонами, зокрема обов`язку кредитора надати кошти, а позичальника\~повернути кошти та сплатити проценти. Враховуючи те, що вимоги позивача підтверджуються належними доказами, суд вважає їх обґрунтованими та доведеними. Щодо задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика» в частині стягнення 72 грн. 88 коп. прострочених платежів за комісїєю за обслуговування кредиту №467637-КС-001 від 09.06.2023 року, суд виходить з такого: Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (у редакції станом на 01січня 2017року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»)\~кредитодавцю забороняється\~встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої\~статті 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць,\~є нікчемною\~відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). В пункті 4 заяви №1001633049701 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,99 %, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісією не підлягає задоволенню. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою про рух грошових коштів на рахунку відповідача АТ КБ «Приватбанк» від 02.06.2024, не надала суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що з останньої на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість за кредитним договором, задовольнивши позов частково. Приймаючи до уваги те, що на момент розгляду справи відповідач не виконала своїх зобов`язань перед позивачем, суд задовольняє вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №467637-КС-001 про надання кредиту(Споживчий кредит. Електронна форма) в розмірі 39\~637,21 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, в сумі 2417,55 грн. (99,8% від 2\~422,40 грн.), які складаються із судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial