Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що квартира [ADDRESS] не приватизована, не службова, належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Під час обстеження житлового фонду комісією було виявлено, що в даній квартирі відповідача фактично не проживають. Крім того, станом на 01.04.2024 за вказаною адресою накопичилась значна сума заборгованості по комунальним послугам. На переконання позивача, ця обставина підтверджує втрату інтересу відповідачів до даної квартири. Враховуючи тривалу відсутність відповідачів за зареєстрованим місцем проживання, позивач просить суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а також стягнути сплачений судовий збір. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи. Представник позивача Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Козій\~А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом про розгляд справи належним чином, зокрема оголошеннями, причини неявки суду не повідомили, правом на подання відзиву на позов не скористалися. Представник третьої особи [PERSON] в суді просила долучити до матеріалів справи докази збільшення боргів за комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] , де зареєстровані відповідачі. Таке клопотання протокольно задоволено. Додатково надала пояснення, що відповідачі дійсно в квартирі близько двох років не проживають, за комунальні послуги не сплачують. З часу строверення ОСББ «Паркова 38» до березня 2023 року в квартирі [ADDRESS] проживала лише [PERSON] , яка через свою хворобу створювала нестерпні умови проживання для жителів будинку по [ADDRESS] . ЇЇ син [PERSON] в квартирі з часу створення ОСББ ніколи не проживав. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 19.09.2024 №\~16.27-423948-2024, за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 09.02.1988 та [PERSON] , [INFO] з 16.10.1985. Згідно форми Б, засвідченої Департаментом з надання адміністративних послуг відповідачі зареєстровані за вказаною адресою. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] ні за ким не зареєстрована. Згідно копії листа КП «ММБТІ» від 27.05.2024 № 1069, станом на 28.12.2012 право власності на цю квартиру не зареєстровано, вона є однокімнатною, загальною площею 30,1\~кв.м, житловою площею 17,0 кв.м. Отже право власності на вказану квартиру ні за ким не зареєстровано, квартира не службова, не приватизована, належить до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва. Згідно копії акту про не проживання особи в кВ. [ADDRESS] близько 1,5 роки назад проживали: [PERSON] та інколи приходив [PERSON] . Вказаний акт склали сусіди квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] та посвідчив голова правління ОСББ «Паркова 38». Заборгованість за вказаною квартирою за жовтень 2024 року становить: опалення - 545,04 грн.; постачання теплової енергії 11\~261,25 грн.; абонентське обслуговування 1\~297,44 грн.; водопостачання та водовідведення 22\~832,28 грн.; домофон 2\~384,99 грн.; витрати на управління та утримання будинку 19\~145,02\~грн. Заборгованість за вказаною квартирою за квітень 2024 року становить: опалення - 545,04 грн.; постачання теплової енергії 11\~261,25 грн.; абонентське обслуговування 1\~045,32 грн.; водопостачання та водовідведення 20\~601,98 грн.; домофон 2\~144,99 грн.; витрати на управління та утримання будинку 18\~029,02\~грн. Згідно відповіді позивача на адресу голови правління ОСББ «Паркова 38» від 15.02.2021 вбачається, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, знаходиться на обліку в Миколаївському обласному центрі психічного здоров`я. Має сина [PERSON] 1980 р.н., який проживає окремо. З особистої розмови з сином відомо, що він підтримує родинні відносини з матір`ю, однак доглядати за нею не може, тому що має перелом нижньої кінцівки та на час надання відповіді не працював. Спілкування з [PERSON] виявилося неможливим у зв`язку з тим, що членів комісії до квартири вона не впустила, розмовляти категорично відмовилася, вела себе агресивно. В результаті телефонної розмови з сусідами, які проживають в квартирах [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] веде себе не адекватно, нецензурно свариться, розкидає сміття, речі, які потрапляють під руку, постійно порушує спокій в будинку. Працівники міського територіального центру соціальної підтримки підготували та надіслали листа до Миколаївського обласного центру психічного здоров`я з проханням здійснити обстеження стану здоров`я [PERSON] та, за необхідності, влаштувати її на лікування. Згідно відповіді ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області від 07.07.2021 на адресу голови правління ОСББ «Паркова 38» встановлено, що [PERSON] страждає на психічні розлади. За результатами звернення буде проведено додаткову перевірку та прийнято остаточне рішення. Частина 1 статті 15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст.15 ЦК України). Частиною третьою статті 9\~ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і у порядку, передбачених законом. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням, у разі користування житловим приміщенням у будинках державного і громадського фонду, регулюються статтями 71,\~72 Житлового кодексу України. Згідно частини першої статті 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частин першої, другої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до частини третьої статті 81\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підставі наданих доказів суд приходить до висновку, що факт постійного непроживання відповідачів протягом більше ніж шість місяців в спірній квартирі, відповідно і втрата відповідачів зв`язку зі спірним житлом позивачем доведена. Враховуючи те, що відповідачі не проживають в спірному житловому приміщенні, витрати на його утримання не несуть, за комунальні послуги не сплачують, позов про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. Враховуючи, що згідно наданих суду доказів відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. У зв`язку з цим позов в цілому підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial