Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Свій позов мотивує тим що, шлюб з [PERSON] був розірваний рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 24 квітня 2023 року. В даному шлюбі в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 06 березня 2021 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання вище вказаних дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 50 копійок на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.12.2022 року та до досягнення дітьми повноліття. На даний час дочка [PERSON] навчається на денній формі навчання у Волинському національному університеті імені Лесі Українки, термін навчання - з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. У зв`язку з тим, що остання досягла [INFO] повноліття аліменти на її утримання припинилися. У зв`язку з навчанням в університеті дочка потребує допомоги зі сторони батьків. Самостійно забезпечувати себе не має можливості з огляду на навчання на денній формі. На даний час усім необхідним дочку забезпечує матір, зокрема, купує одяг, продукти харчування, у тому числі винаймає житло для проживання, проте самій забезпечувати дочку матеріально складно, оскільки отримує невелику заробітну плату. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги на її утримання у зв`язку з навчанням не дає, хоча має таку можливість. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 05 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи відкладався судом у зв`язку з неявкою відповідача. Станом не день розгляду справи відзив від відповідача на адресу суду не надійшов. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду 16.10.2024 року заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце розгляду справи за адресою місця реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутність чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позовну заяву до суду не надходив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 24.04.2023 року їхній шлюб розірвано. Дане рішення суду набрало законної сили 25.05.2023 року (а. с. 13-14). За час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачем, що стверджується витягом №2029 від 26.08.2024 року виданого відділом ЦНАП Горохівської міської ради (а. с. 6). Відповідно до рішення Горохівського районного суду Волинської області від 06.03.2023 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь позивачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 50 копійок на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.12.2022 року та до досягнення дітьми повноліття (а. с. 10-12). На виконання вказаного рішення суду Горохівським районним судом Волинської області 06.03.2023 року видано виконавчий лист у цивільній справі №155/1387/22, провадження №2/155/30/23 (а.с.15). На даний час [PERSON] [INFO] досягнула повноліття, що стверджується копією паспорта № [NUMBER] від 25.09.2020 року, орган що видав №0713 (а.с.8). З довідки №07/2750 від 18.07.2024 року вбачається, що [PERSON] є студенткою географічного факультету денної форми навчання за державним замовленням першого (бакалаврського) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки (ІV рівень акридитації). Термін навчання: з 01.09.22023 року по 30.06.2027 року (а. с. 9). З довідки №4 від 11.09.2024 року вбачається, що [PERSON] не зареєстрована і не проживає в гуртожитку№2 Волинського національного університету імені Лесі Українки за адресою: вул. Банкова, 9 м. Луцьк. На квартирному обліку не перебуває. Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Також, враховуючи те, що [PERSON] навчається, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, проїзд до навчального закладу, придбання їжі, одягу, взуття, навчального обладнання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батька. У відповідності до положення ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, розмір його щомісячного доходу суду невідомий. Останній відзив на позов не подав, про неможливість надавати матеріальну допомогу позивачці у заявленій сумі не повідомив. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок батька утримувати повнолітню дочку, яка навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про те, що право [PERSON] , яка є повнолітньою, але продовжує навчання, на утримання з боку батька підлягає захисту, а пред`явлений позивачкою позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відтак, суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Аліменти стягуються судом саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку (постанова Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі №205/1302/16-ц). Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 192 СК України, аліменти на дитину, яка продовжує навчання, присуджуються від дня пред`явлення позову. З даною позовною заявою позивачка [PERSON] звернулася 30 серпня 2024 року, отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь (а. с. 1-4). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок слід стягнути з відповідача в користь держави.

Outcome: approved