Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 25.07.2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., належить 1/9 частка квартири [ADDRESS] . Крім того, 5/9 часток вказаної квартири належить батькові позивача відповідачу [PERSON] , та 1/3 частка братові, відповідачу [PERSON] . У вищевказаній квартирі відповідач [PERSON] проживає зі своєю родиною, при цьому, чинить позивачці перешкоди у користуванні належною їй часткою квартири, ігнорує її пропозиції і вимоги щодо спільного користування зазначеним майном, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталася органів поліції. За викладених обставин позивач просить суд зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні нею 1/9 часткою квартири [ADDRESS] , шляхом її вселення та передачі ключів від квартири. Ухвалою судді від 17.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 10.07.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, згідно з яким відповідач проти позову заперечує, у його задоволенні просить відмовити. Зазначив, що жодне з житлових приміщень спірної квартири не має визначеної законом площі у квадратних метрах на одну особу, у якому позивач могла би проживати, виходячи із належної їй частки, а позивачем не надано доказів на підтвердження технічної можливості поділу житлових кімнат між співвласниками, щоб користуватися своєю часткою. Крім того, позивач зверталася до відповідача з пропозицією викупу у неї належної їй частки квартири, однак зазначена нею ціна у 6\~500 доларів США, не була аргументована. Проте, відповідач не заперечує проти викупу належної позивачу 1/9 частки квартири, яка згідно з висновком про ринкову вартість квартири, становить 135\~444,40 гривень, яку відповідач готовий сплатити. 11.07.2024 року через систему «Електронний суд» [PERSON] подано суду зустрічний позов до [PERSON] про припинення права власності на частку квартири та визнання права власності, в обґрунтування якого зазначив, що йому на підставі договору дарування, посвідченого 25.09.2001 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сердюк В.О., на праві власності належить 1/3 частка квартири [ADDRESS] . Крім того, 5/9 часток вказаної квартири належить його батькові [PERSON] , та 1/9 частка квартири відповідачу [PERSON] . В порядку досудового врегулювання спору відповідач [PERSON] зверталася до нього з пропозицію щодо викупу належної їй частки квартири, яку оцінила у 6\~500 доларів США, від якої він відмовився, оскільки між сторонами виник спір щодо ціни такої частки. На даний час ним отримано висновок про ринкову вартість квартири, згідно з яким вартість 1/9 частки, яка належить [PERSON] , становить 135\~444, 40 грн. Зазначена сума ним внесена на депозитний рахунок суду і він готовий сплатити її відповідачу в рахунок компенсації вартості належної їй частки квартири, оскільки така частка не може бути виділена в натурі і є неподільною, жодна з житлових кімнат в квартирі не має тієї площі, яка б відповідала частці, на яку відповідач має право, і він вважає спільне користування квартирою неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, позивач за зустрічним позовом просить суд припинити право власності [PERSON] на 1/9 частку у праві власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/9 частку у праві власності на вказану квартиру; в рахунок компенсації вартості 1/9 частки у праві власності на квартиру виплатити [PERSON] з депозитного рахунку суду внесені ним грошові кошти у розмірі 135 444,40 грн. 15.07.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач наполягає на задоволенні її позовних вимог про усунення перешкод у користуванні належною їй на праві власності часткою квартири, яку вона не має наміру продавати. 30.07.2024 року через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] надійшов відзив на зустрічний позов, згідно з яким позивач заперечує проти прийняття зустрічного позову для спільного розгляду з первісним, наполягає, що позбавлення її права на належну частку квартири може завдати їй істотної шкоди, оскільки вона не має іншого житлового приміщення і має намір користуватися своєю власністю на законних підставах. Вважає, що позивачем не доведено неможливості користування [PERSON] належною їй часткою квартири, та ніхто не може примусити її продати свою частку за ціною, яка її не влаштовує. Інших заяв по суті справи сторонами не подано. Ухвалою суду від 07.10.2024 року прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку квартири та визнання права власності, який об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення для їх спільного розгляду. Суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 24.10.2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Трифонов А.В. не з`явилися. 23.10.2024 року та 12.11.2024 року [PERSON] подано письмові заяви про розгляд справи без її участі та участі її представника, у яких вона просить задовольнити позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] щодо викупу її частки квартири за адресою: [ADDRESS] , за суму 135\~444 гривень, перерахувавши зазначену суму за наданими нею платіжними реквізитами (а.с. 198); проти стягнення з неї на користь [PERSON] понесених ним судових витрат заперечує. Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представником адвокатом Скользнєвою В.В. 28.10.2024 року суду подано додаткові пояснення по справі, у яких представник просить розгляд справи проводити без участі [PERSON] та його представника, а також наполягає на стягненні зі [PERSON] понесених ним витрат на правничу допомогу, в обґрунтовування яких долучено відповідні докази. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що згідно інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 385954055 від 08.07.2024 року, право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за наступними особами, сторонами у справі: - [PERSON] на 1/9 частку квартири, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.07.2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І.; - [PERSON] на 1/3 частку квартири, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25.07.2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І., та на 2/9 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.07.2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І.; - [PERSON] на 1/3 частку квартири, на підставі договору дарування, виданого 25.09.2001 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Сердюк В.О. Відомості щодо іпотек, обтяжень, заборон відчуження відсутні. (а.с. 128-129) Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319\~ЦК України\~передбачено,\~що власник\~володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При\~здійсненні своїх\~прав та\~виконанні обов`язків\~власник зобов`язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства. Усім\~власникам забезпечуються\~рівні умови\~здійснення своїх\~прав. Власність зобов`язує. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. В обґрунтування заявлених позовних вимог про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення позивач [PERSON] посилалася на те, що не має можливості користуватися своєю часткою житлового приміщення з вини відповідача [PERSON] , який чинить їй перешкоди у цьому. Згідно з технічним паспортом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальна її площа становить 63,12 кв.м., житлова - 39,14 кв.м. та складається з трьох кімнат 11,8 кв.м., 16,64 кв.м., 10,62 кв.м. (а.с. 121-123) Виходячи з належної позивачу [PERSON] на праві власності 1/9 частки вищезазначеної квартири, з урахуванням загальної її площі, площа, на яку вона має право претендувати у зазначеному житловому приміщенні становить 7,01 кв.м. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Позивачем за первісним позовом [PERSON] не надано будь-яких доказів, з яких би вбачалася можливість виділу в натурі частки у житловому приміщенні, яка б відповідала частці, яка належить їй на праві власності. При цьому, у позовній заяві зазначено, що позивачем було направлено пропозицію відповідачу на викуп належної їй частки квартири. Крім того, в ході розгляду справи позивач [PERSON] суду подала письмові заяви, у яких вона просить задовольнити позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] щодо викупу її частки квартири за адресою: [ADDRESS] , за запропонованою останнім ціною. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач не має наміру користуватися належною їй частиною квартири, як житлом, не бажає вселення в квартиру. На підставі\~викладеного,\~враховуючи,\~що заявлені\~позивачем [PERSON] вимоги не доведені належними та допустимими доказами, вони не підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно з висновком про ринкову вартість об`єкта оцінки, складеного ОВ «Центр економіко-правових досліджень «ЦЕНЗОР» від 04.07.2024 року, ринкова вартість квартири за адресою: [ADDRESS] складає 1\~219\~000 гривень без ПДВ. (а.с. 68-114) Виходячи з ринкової вартості квартири за адресою: [ADDRESS] , вартість належної [PERSON] 1/9 частки квартири становить 135\~444,40 гривень. Статтею 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється, зокрема, у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до платіжної інструкції 0.0.3766507142.1 від 16.07.2024 року позивачем за зустрічним позовом [PERSON] внесені на депозитний рахунок суду [NUMBER] грошові кошти у сумі 135\~444,40 гривень в рахунок вартості належної [PERSON] 1/9 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 160). Інформація про зарахування коштів 16.07.2024 року підтверджена повідомленням ТУ ДСАУ в Запорізькій області. (а.с. 161-162) Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що належна [PERSON] частка у квартирі є незначною, і не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування квартирою є неможливим, про що свідчить, зокрема, наявний між сторонами спір, звернення позивача [PERSON] до правоохоронних органів. Враховуючи викладене та подані відповідачем за зустрічним позовом письмові заяви про визнання позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Підстав вважати визнання відповідачем позову таким, що суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем за первісним позовом у розмірі 1\~211,20 гривень, та на правничу допомогу суд залишає за позивачем [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Разом з тим, відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] не надано доказів звільнення її від сплати судового збору. Згідно із долученою до матеріалів справи копією довідки до акта огляду МСЕК [PERSON] встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням. Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом [PERSON] у розмірі 1\~211,20 гривень (квитанція № 6395-4642-9803-5031 від 10.07.2024 (а.с. 145)), відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, яка представляє інтереси позивача [PERSON] за зустрічним позовом у справі, і факт надання правової допомоги підтверджено свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, ордером на надання правничої (правової) допомоги, Договором про надання правової допомоги 28.06.2024 року. На підтвердження здійснення позивачем відповідних витрат по сплаті послуг з правничої допомоги, суду надано: Акт здачі-прийняття наданих послуг від 28.06.2024 року, у якому викладено розрахунок вартості та детальний опис робіт, виконаних адвокатом, який складається з наступного: написання відзиву на позовну заяву 4,5 години вартістю 4\~500 гривень, написання зустрічного позову 4,5 години вартістю 4 500 гривень, участь адвоката в судовому засіданні 05.08.2024 року вартістю 3\~500 гривень, всього 12\~500 гривень, з квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від 28.06.2024 року про оплату за надані послуги на суму 12\~500 гривень. (а.с. 62-63) Акт здачі-прийняття наданих послуг від 09.09.2024 року, у якому викладено розрахунок вартості та детальний опис робіт, виконаних адвокатом, який складається з участі адвоката у судовому засіданні 09.09.2024 року вартістю 3 500 гривень, з квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від 28.06.2024 року про оплату за надані послуги на суму 3 500 гривень. (а.с. 207) Акт здачі-прийняття наданих послуг від 24.10.2024 року, у якому викладено розрахунок вартості та детальний опис робіт, виконаних адвокатом, який складається з участі адвоката у судовому засіданні 24.10.2024 року вартістю 3 500 гривень, з квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від 28.06.2024 року про оплату за надані послуги на суму 3 500 гривень. (а.с. 208) Разом з тим, надання адвокатом послуги участі у судових засіданнях 05.08.2024, 09.09.2024, які не відбулися, не підтверджено матеріалами справи, у зв`язку з цим, суд вважає стягнення їх вартості з відповідача [PERSON] необґрунтованим. Також суд бере до уваги, що заяви по суті справи є аналогічними за змістом, тому вважає, що зі [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу за складення заяв по суті справи у розмірі 4\~500 гривень. Таким чином, виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, кількості витрачених адвокатом годин на надання правової допомоги позивачу, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем за зустрічним позовом, на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи у розмірі 8 000 гривень, що складається з написання заяв по суті справи у розмірі 4 500 гривень, участь адвоката в судовому засіданні 24.10.2024 року 3 500 гривень. Крім того, відповідно до п. 2 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. З досліджених матеріалів справи встановлено, що позивачем за зустрічним позовом [PERSON] у зв`язку із розглядом справи понесені витрати, пов`язані з оцінкою ОВ «Центр економіко-правових досліджень «ЦЕНЗОР» ринкової вартості квартири, що є предметом спору, у розмірі 6\~000 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3745335347.1 від 06.07.2024 року (а.с. 58), які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] , на підставі до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved