Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

ТОВ «Сучасний факторинг» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20200034359 від 12.05.2020 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12.05.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Сучасний факторинг» був укладений договір позики № 20200034359. Відповідачу було надано кредит в розмірі 25\~000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Позивач свої зобов`язання за договором позики виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором позики. У свою чергу, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданих йому кредитних коштів, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 20200034359 від 12.05.2020 року на загальну суму 52\~486,91грн, що складається з: 27\~500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 24\~986,91 грн. - заборгованість за відсотків за користування кредитом. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~684,00 грн. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Нероди Л.М. від 29.04.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 25.09.2024 року справу розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Голосеніній Т.В. Ухвалою від 27.09.2024 року справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзиву не подала. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно з ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12.05.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» був укладений договір позики № 20200034359 та підписано паспорт позики за договором позики № 20200034359 від 12.05.2020 року, за умовами яких позивач надав відповідачу позику на строк 24 календарних місяці у розмірі 27\~500,00 грн., з яких 25\~000,00 грн. сума позики, 2\~500,00 грн. плата за оформлення договору позики. Реальна річна процентна ставка складає 52,73 % річних від загальної суми позики. Надання кредиту було здійснено відповідно до його цільового призначення шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позичальника, номер якого вказаний у договорі позики та паспорті позики. За правилами ч. 1 ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст.\~203\~ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 629\~ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст.\~625\~ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними та допустимими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні, у той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог. Так само відповідач не висловив жодних заперечень щодо змісту позовних вимог, а також доказів, якими вони обґрунтовуються. За таких обставин позовні вимоги підлягають повному задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 52\~486,91 грн. Враховуючи вимоги ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору, сплаченого при подачі позову, у розмірі 2\~684,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved