Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

Ужовтня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3196 грн. щомісячно, виходячи із суми прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, до досягнення нею повнолітнього віку. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 2009 року, який був розірваний за рішенням суду у 2019 році , мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не здійснює, на прохання дитини надає невеликі грошові суми. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, стверджуючи, що діти- [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2011 року народження проживають разом з матір`ю позивачки, оскільки [PERSON] не доглядає за ними, зі слів дітей не готує їжу і їм часто нема чого їсти, тому вони приходять до батька один-два рази на тиждень і він надає по 200 грн.-300 грн. Крім того, купує дітям взуття, одежу. Позивач разом із співмешканцем не працюють, тому [PERSON] не впевнений, що аліменти будуть використані за цільовим призначенням.На теперішній час не може забрати дітей до себе, бо житло знімає, працює водієм, зарплата складає 7000 на місяць. Суд,вислухавши вступне слово сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши надані письмові докази, приходить до наступного. [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.12.2009 р., мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] р. 9 квітня 2011 року сторони перебували у шлюбі, який був розірваний 29 серпня 2023 року Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 02.12.2019 р. шлюб між сторонами розірвано. Згідно довідок від 04.05.2024 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] і неповнолітня дочка [PERSON] зареєстровані у буд. [ADDRESS] , фактично проживають у [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрований з батьками та братами, починаючи з 2018 року працює водієм автотранспортних засобів Приватного підприємства «С-Аурум». Відповідно до інформації про доходи, які зазначені тільки з січня по березень 2024 року та вересень 2024 р. заробітна плата [PERSON] становить 6100 грн.-7100 грн. Згідно з ч.2 ст.51Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За положеннями ч. 1 ст.12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ст.141, ч.ч.1-4 ст.150, ст.180, ч.ч.1-3 ст.181, ст.182 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.Батьки зобов`язані поважати дитину.Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме у твердій грошовій сумі 3196 гривень на місяць. Частинами 1, 2 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, визначаючи розмір аліментів у конкретній справі, суд має з`ясувати необхідний рівень коштів який є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому має враховуватись стан здоров`я, матеріальне становище дитини, її вік, місцевість де вона проживає, щомісячні потреби, витрати пов`язані з навчанням, відвідування дитиною гуртків, спортивних секцій тощо. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Положеннями ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196грн. Враховуючи викладені обставини, суд, беручи до уваги встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, принцип рівності прав та обов`язків батьків, доходить висновку про наявність підстав для стягнення аліментів для утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення кожною дитиною повноліття. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Щодо аргументів відповідача про нецільове використання позивачем аліментів суд зазначає наступне. Порядок здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину, затв. Наказом Міністерства соціальної політики України від 15.11.2018 № 1713 визначає процедуру здійснення контролю за цільовим витрачанням коштів на утримання дитини (аліментів) одним із батьків або іншим законним представником дитини, разом з яким вона проживає. Такий контроль здійснюють органи опіки та піклування шляхом проведення інспекційних відвідувань одержувача аліментів. Безпосереднє проведення інспекційного відвідування покладається на службу у справах дітей відповідної районної держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання одержувача аліментів. Підставою для проведення інспекційного відвідування одержувача аліментів є заява платника аліментів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог , а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial