Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду у цивільній справі ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Наразі, [PERSON] [INFO] є повнолітньою та навчається у Галицькому фаховому коледжі імені В.Чорновола на денній державній формі навчання за спеціальністю «Журналістика» фаховий молодший бакалавр. Термін її навчання, згідно вказаної довідки навчального закладу складає: з 01.09.2021 р. по 30.06.2025р. Навчаючись на денній формі навчання моя дочка отримує стипендію лише в розмірі 2198 грн. Проте, вказаного доходу не вистачає для її матеріального забезпечення. Іншого самостійного заробітку вона не має, а працевлаштуватись у зв?язку із проходженням навчання не може. Позивач перебуває на обліку в ПФУ в Тернопільській області, як особа з інвалідністю та отримує пенсію в розмірі 2980 грн. Належний матеріальний рівень спільній із відповідачем дочці, позивач самостійно не спроможна забезпечити, а саме не в змозі самостійно утримувати дочку, а тому потребує додаткового матеріального забезпечення з боку відповідач. У зв`язку із недосягненням згоди, щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн, щомісячно, на період її навчання, починаючи з дня пред`явлення позову, і до завершення навчання у Галицькому фаховому коледжі імені В`ячеслава Чорновола, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. 30 серпня 2024 року відповідачем подано суду відзив на позовну заяву, в якому останній позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. У судовому засіданні позивач позов підтримує з підстав та обґрунтувань, викладених у ньому та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити за обставин, викладених у позовній заяві. Заслухавши учасників справи, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Суд, встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, та у даному у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після розірвання шлюбу [PERSON] ) було розірвано 28 вересня 2010 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №527. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбу, у зв`язку з чим [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Тернопільського міськрайонного суду у цивільній справі №2-3140/09 ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] [PERSON] [INFO] є повнолітньою та навчається у Галицькому фаховому коледжі імені В.Чорновола на денній державній формі, навчання за спеціальністю «Журналістика» фаховий молодший бакалавр, що стверджується довідкою Галицького фахового коледжу №345-М від 02.04.2024. Термін її навчання, згідно вказаної довідки навчально закладу складає: з 01.09.2021 р. по 30.06.2025р. Бідн. [PERSON] перебуває на обліку в ПФУ в Тернопільській області як особа з інвалідністю та отримує пенсію в розмірі 2980 грн., що стверджується довідкою про доходи №1891498802182817. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати сім`ю та не надає матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а тому, є усі підстави для стягнення аліментів. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 Сімейного кодексу України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є усі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову. Проаналізувавши встановлені обставини справи, беручи до уваги те, що [PERSON] навчається у Галицькому фаховому коледжі імені В`ячеслава Чорновола, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, а також, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, а тому, має можливість надавати матеріальну допомогу, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн, щомісячно, на період її навчання, починаючи з 29 липня 2024 року, і до завершення навчання у Галицькому фаховому коледжі імені В`ячеслава Чорновола, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Щодо стягнення судових витрат, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За вказаних обставин, зважаючи на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, слід з відповідача на користь держави стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та 50 відсотків судового збору слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: approved