Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14.05.2024 р. і до повноліття дитини. Свою заяву позивачка мотивує тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано рішенням суду. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Позивачка зазначає, що самостійно не має змоги забезпечити належне утримання дитини. Відповідач є здоровим, працездатним, не має інших осіб на утриманні, тому заявлений розмір аліментів, на думку позивачки, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але скерувала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов просила задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, що стверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.05.2014 р. Згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №695/1060/19 від 06.08.2019 р. шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Відповідно до\~ копії\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] \~від 04.06.2014\~р.\~позивачка та\~відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] З Витягу №576 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08.05.2024 р. вбачається, що позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою також зареєстрований і її син [PERSON] , [INFO] . За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи, що відповідач являється батьком малолітнього [PERSON] , не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Враховуючи вимоги\~ст. 430 ЦПК України\~належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка.

Outcome: approved