Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 22 квітня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова, актовий запис №135. В обгрунтування позову зазначила, що подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з 2017 року, оскільки відносини між ними не склались, часто виникали сварки з різних приводів, у них різні погляди на життя та сімейні відносини, часті конфлікти призвели до втрати взаємної поваги. На даний час, як вважає позивач, їх шлюб існує формально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 02.10.2024 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В\~поданій \~заяві позивач\~просить розглянути\~справу за\~відсутності позивача,\~позовні вимоги\~задовольнити,\~шлюб розірвати,\~судові витрати\~залишити сплаченими\~за нею. Відповідач в поданій до суду заяві просить суд розглядати справу без участі відповідача, шлюб розірвати. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 22 квітня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова, актовий запис №135. Від спільного життя подружжя неповнолітніх дітей не має. За час спільного проживання між сторонами втрачено взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з травня 2017 року. На даний час шлюб існує формально, подружжя не веде спільне господарство та не підтримує шлюбно-сімейні стосунки. Поновлювати ці стосунки позивач та відповідач не бажають і вважають, що це буде суперечити їх інтересам. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Правилами ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом\~ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, наявні підстави для задоволення позову, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання щодо відновлення дошлюбного прізвища. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 10, 12, 13, 95, 247 ч. 2, 258-259, 263, 264, 265, 274 ЦПК України, ст. ст. 110 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved