Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 125350 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 19.06.2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит № 4466770 (далі- Кредитний договір), відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 20000 грн., а останній зобов`язався повернути вказану суму та сплатити проценти і комісію за надання кредиту. Товариство виконало свої зобов`язання, надавши кошти відповідачу у справі. 16.12.2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 16/12-2021-43, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] 10.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" було укладено Договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] . Станом на дату подання позову до суду заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти та комісії за користування кредитом не сплачуються, на підставі цього у відповідача утворилась заборгованість станом на 10.03.2023 року становить 125350 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту 20000 грн., - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги\~103350 грн., - заборгованість за комісією\~2000 грн. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.06.2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та відповідачем укладено Договір про споживчий кредит № 4466770 (далі- Кредитний договір), відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 20000 грн., а останній зобов`язався повернути вказану суму та сплатити проценти і комісію за надання кредиту. Згідно п.1.5.1. Договору комісія за надання кредиту\~2000 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Згідно п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 3750 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно платіжного доручення № 49174954 від 19.06.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] кошти згідно Договору № 4466770 в розмірі 20000 грн. 16.12.2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 16/12-2021-43, відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] 10.03.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" було укладено Договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до [PERSON] . Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, комісії, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості становить 125350 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 20000 грн.;заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги\~103350 грн., заборгованість за комісією\~2000 грн. Відповідно до ч.1ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цьогокодексу. Ст.611\~ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1ст.612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ч.1ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1ст.599 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами ч.1ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1ст.76ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положеньст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] \~має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект центр» у розмірі 125350 грн. З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Із положень ч.ч. 1-4ст.137ЦПК України, слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано Заявку на надання юридичної допомоги №147 від 30.07.2024 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та АКТ про надання юридичної допомоги від 06.08.2024 року, згідно яких витрати на правову допомогу складають 25000 гривень, платіжну інструкцію № 0453940000 від 13.08.2024 року. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 25000 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, представник позивача не з`являвся до суду, надав клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами справи, позовна заява була подана через електронний суд. Крім того представником позивача у звіті про надання правової допомоги детально не обгрунтувано того скільки часу займало зібрання документів, написання позовної заяви та подання позову до суду. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020р. по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу до 5000 грн., оскільки суд вважає, що вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога позивача підлягає частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідност. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі ст.ст.526,634,1049,1054 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved