Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-24 00:00:00

27.04.2023 позивач [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]», про визнання незаконним наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, в якому просить суд: - визнати незаконним та скасувати наказ Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №39к від 27.04.2022 в частині призупинення дії трудового договору з 28.04.2022 з [PERSON] , начальником відділу реалізації контрактів №3 Регіонального управління №2 Державної компанії «[INFO]», якого включено до Списку працівників Державної компанії «[INFO]», дія трудових договорів яких призупиняється з 28.04.2022 до відновлення можливості надання та виконання роботи, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану, відповідно до положень ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (додаток 4 до наказу Державної компанії «[INFO]» «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №39к від 27.04.2022); - зобов`язати Державну компанію з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» поновити з 28.04.2022 дію трудового договору з [PERSON] , начальником відділу реалізації контрактів №3 Регіонального управління №2 Державної компанії «[INFO]», з яким було призупинено дію трудового договору на підставі наказу Державної компанії «[INFO]» «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №39к від 27.04.2022; - стягнути з Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу (час призупинення дії трудового договору) за період з 28.04.2022 по 08.02.2023 у розмірі 661 399,72 грн.; - стягнути з Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» на користь [PERSON] грошову компенсацію за 21 день невикористаної щорічної основної відпустки за період з 01.04.2022 по 08.02.2023 у розмірі 45 322,20 грн.; - визнати незаконним та скасувати наказ Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» від 08.02.2023 №121-к «Про звільнення [PERSON] »; - поновити [PERSON] на роботі в Державній компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» на посаді начальника відділу реалізації контрактів №3 Регіонального управління №2 з 08.02.2023; - стягнути з Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 08.02.2023 по день поновлення на роботі; - допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення дії укладеного з [PERSON] трудового договору, стягнення на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з часу призупинення дії трудового договору в межах суми платежу за один місяць, поновлення [PERSON] на роботі в Державній компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» на посаді начальника відділу реалізації контрактів №3 Регіонального управління №2, стягнення на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу з часу звільнення в межах суми платежу за один місяць; - стягнути з Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» на користь [PERSON] судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та судові витрати на професійну правничу допомогу. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]», про визнання незаконним наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, наказом Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» (надалі відповідач або ДК «[INFO]», або Компанія) від 27 квітня 2022 року № 39к було призупинено дію трудового договору з позивачем, начальником відділу реалізації контрактів №3 Регіонального управління №2 Державної компанії «[INFO]», з 28.04.2022 до відновлення можливості надання та виконання роботи, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану, відповідно до положень статті 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Пунктом 5.1 наказу від 27.04.2022 передбачено на час призупинення дії трудових договорів працівників, зазначених у додатку 4 до цього наказу, нараховувати таким працівникам заробітну плату, гарантійні та компенсаційні виплати та фіксувати розмір єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який підлягав би виплаті із сум заробітної плати та компенсаційних виплат. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам, зазначених у додатку 4 до цього наказу, на час призупинення дії трудових договорів у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Наказом відповідача від 26.11.2022 № 115-ШР «Про зміни в штатному розписі» підрозділ, у якому працював позивач (Регіональне управління № 3), та посаду, яку обіймав позивач (головний спеціаліст), було скорочено. 08.12.2022 відповідач надіслав позивачу повідомлення про наступне вивільнення. 08.12.2023 позивача було звільнено із займаної посади відповідно до наказу відповідача від 08.02.2023 №121-к «Про звільнення [PERSON] » згідно з пунктом 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності і штату працівників. При звільненні позивачу було виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні відпустки та вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку. На думку позивача, призупинення дії укладеного з ним трудового договору та його подальше звільнення із займаної посади відбулося незаконно, а саме без наявності для цього законних підстав та з порушенням порядку, встановленого законом. Так, позивач вважає, що призупинення дії трудового договору з ним проведено не у відповідності до вимог діючого трудового законодавства, оскільки в оспорюваному наказі не зазначено підстав прийняття рішення про тимчасове призупинення з ним трудового договору, а є лише посилання на статтю 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», в тому числі, не вказано про виключення можливості надання та виконання ним роботи. Із Наказу від 27.04.2022 не вбачається одночасної наявності двох умов, за яких можливе призупинення дії трудового договору, і яким чином факт військової агресії проти України виключає можливість роботодавця надавати роботу позивачу, а у позивача цю роботу виконувати. На дату видання Наказу від 27.04.2022 в частині призупинення дії трудового договору з позивачем, відповідач мав можливість надавати роботу, а позивач мав можливість її виконувати. Так, позивач зазначає, що починаючи з 28.04.2022 та до дня звільнення він постійно знаходився у м. Києві, відповідні його контактні дані відомі відповідачу. Більше того, в квітні 2022 року за дорученням керівництва Компанії працівниками Управління безпеки проводилося опитування працівників Компанії щодо їх готовності приступити до виконання своїх обов`язків на робочому місці і під час такого опитування в телефонній розмові в квітні 2022 року позивач повідомив працівнику Управління безпеки Компанії про його готовність приступити до виконання своїх обов`язків на робочому місці. Позивач заявляє, що він у період з 28.04.2022 та до дня звільнення мав можливість виконувати роботу відповідно до покладених на нього завдань та обов`язків як на начальника відділу реалізації контрактів №3 Регіонального управління №2 відповідно до Положення про відділ реалізації контрактів №3 Регіонального управління №2 ДК «[INFO]», затвердженого 18.09.2020 Генеральним директором ДК «[INFO]» [PERSON], як на своєму робочому місці, так і віддалено, з використанням засобів телекомунікацій, ніколи не звертався до керівництва ДК «[INFO]» з ініціативою щодо призупинення дії його трудового договору, а також не отримував від керівництва подібних пропозицій та не погоджувався з ними. Водночас, ДК «[INFO]» як станом на час початку збройної агресії РФ, так і станом на час винесення оскаржуваного наказу працювала та продовжує працювати, а тому Компанія могла забезпечити його роботою, враховуючи, що в Україні було введено воєнний стан, Компанія є офіційно уповноваженою організацією на закупівлю озброєння та військової техніки і позивач працював начальником відділу реалізації контрактів № 3 Регіонального управління № 2, основними завданнями та функціями якого було, серед іншого, проведення маркетингу відповідних ринків озброєння, військової техніки, послуг військово-технічного призначення, підготовка договорів та інших необхідних документів для транспортування продукції та проходження митних процедур згідно з умовами правочинів. Позивач зазначає, що ДК «[INFO]» є державним комерційним підприємством, заснованим відповідно до постанови КМУ від 14.08.1996 №944 «Про створення Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення» на державній власності та перебуває у сфері управління Міністерства оборони України, починаючи з 09.03.2022 відповідно до постанови КМУ від 09.03.2022 №237 «Деякі питання діяльності Державного концерну «[INFO]». ДК «[INFO]» створена з метою одержання прибутку від здійснення діяльності експорту та імпорту продукції і послуг військового призначення та подвійного використання, які підлягають експертному контролю, а також товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю. Підвищення ефективності використання і розвитку експортного потенціалу підприємств оборонно-промислового комплексу та розширення міжнародного співробітництва у військово-технічній сфері. Указом Президента України від 19.06.1999 №640/99 передбачено, що ДК «[INFO]» є уповноваженим державою посередником у здійсненні зовнішньоекономічної діяльності у сфері експорту та імпорту продукції і послуг військового призначення та подвійного використання, а також товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю, у встановленому порядку. Позивач вказує, що враховуючи предмет діяльності відповідача, функції та завдання відділу, в якому він працював, а також самі його посадові функції, простежується можливість відповідача надавати роботу позивачу та можливість ним виконувати її. Зазначене вище також підтверджується тим, що на офіційному сайті ДК «[INFO]» у розділі «Новини» міститься повідомлення за 25.03.2022, в якому повідомлено, серед іншого, що Компанія працює в усіх куточках країни та за її межами, що Компанія зберегла та навіть зміцнила відносини з її партнерами, та що остання підтримує ефективну систему внутрішніх комунікацій. Крім того, у звіті про управління за 2022 рік зазначено, що за результатами 2022 року Компанією забезпечено суттєве перевиконання основних показників затвердженого фінансового плану. У цьому звіті в розділі 8 вказано, що в нових реаліях керівництвом Компанії переорієнтовано її діяльність на забезпечення потреб Збройних Сил України та інших військових формувань в критичній номенклатурі озброєння, військової техніки, запасних частин та амуніції. Для реалізації зазначеного, Компанією укладаються державні контракти з Міністерством оборони України та відповідні імпортні контракти з нерезидентами-партнерами. Наведене свідчить про відсутність підстав для призупинення дії трудового договору з позивачем, адже вказує, що відповідач не перебував в таких обставинах, коли не міг надати роботу працівнику, що є одним із головних факторів для призупинення дії трудового договору згідно із ст. 13 Закону №2136-ІХ, а навпаки в результаті своєї діяльності в 2022 році суттєво перевиконав основні показники фінансового плану. Окрім того, позивач вважає, що відповідач мав абсолютно рівні можливості щодо надання роботи для всіх працівників ДК «[INFO]», оскільки оспорюваним наказом від 27.04.2022 було затверджено 4 окремих списків працівників Компанії, а саме: список працівників, які виконують свої посадові обов`язки на робочому місці; список працівників, які виконують свої посадові обов`язки дистанційно; список працівників, яким оголошено простій не з вини працівника; список працівників, дія трудових договорів з якими призупиняється з 28.04.2024. Так, до списку працівників ДК «[INFO]», дія трудових договір з якими призупиняється з 28.04.2022 було включено лише частину працівників Регіонального управління № 2, в якому працював позивач, решта - продовжували виконувати свої посадові обов`язки, використовуючи виробничу інфраструктуру та робочі місця, що функціонують у нормальному режимі, деяким працівникам було оголошено простій. Позивач вказує, що трудові договори згідно з Наказом від 27.04.2022 були призупинені лише щодо 4 працівників Регіонального Управління № 2, натомість, загальна кількість працівників Регіонального Управління № 2 становила 30 осіб. В цілому, станом на 27.04.2022 загальна чисельність працівників ДК «[INFO]» згідно зі штатним розписом становила 458 чоловік, із них трудові договори були призупинені лише щодо 74 працівників. Водночас, у відділі реалізації контрактів № 3 Регіонального управління № 2 згідно зі штатним розписом 6 посад (начальник відділу, чотири посади головного спеціаліста та одна посада провідного спеціаліста), натомість, дія трудового договору була призупинена лише з трьома працівниками - начальником відділу, одним головним спеціалістом та провідним спеціалістом, що, на думку позивача, також свідчить про незаконність оскаржуваного Наказу від 27.04.2022, адже за можливості відповідача надавати роботу головним спеціалістам відділу, який очолював позивач, абсурдною є позиція відповідача призупинити трудовий договір з начальником відділу, який за функціональними обов`язками є вище за посаду головного спеціаліста. Враховуючи наведене, оскаржуваний наказ від 27.04.2022 № 39-к «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» в частині, що стосується призупинення дії укладеного з позивачем трудового договору з 28.04.2022, виданий всупереч вимогам чинного законодавства, є незаконним та підлягає скасуванню, а порушені відповідачем трудові гарантії мають бути відновлені шляхом поновлення дії трудового договору з позивачем з 28.04.2022 по 08.02.2023 - день звільнення позивача. Крім того, у зв`язку з призупиненням відповідачем дії трудового договору позивачу було припинено виплату заробітної плати, тому позивач вважає, що з метою відновлення порушених трудових прав він має право на стягнення середнього заробітку за час призупинення дії трудового договору (вимушеного прогулу), який за період з 28.04.2022 по 08.02.2023 року за розрахунком позивача складає 661 399,72 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Також, оскільки у період з 28.04.2022 по 08.02.2023 дія трудового договору була призупинена з позивачем згідно з наказом від 27.04.2022, то період призупинення дії трудового договору з позивачем не був зарахований до стажу його роботи для щорічної основної відпустки, тому з відповідача підлягає стягненню грошова компенсація за 21 невикористаних днів щорічної основної відпустки за період з 01.04.2022 по 08.02.2023 року у розмірі 45 322,20 грн. Позивач також вважає своє звільнення згідно наказу за №121-к з займаної посади з 08.02.2023 незаконним, оскільки відповідач порушив установлений законом порядок його звільнення, а саме не виконав обов`язок щодо його подальшого працевлаштування, не встановив факту неможливості переведення його на іншу роботу за новим штатом. Відтак, оскільки позивача було звільнено із займаної посади незаконно, а тому він підлягає поновленню за рішенням суду на посаді, з якої його було незаконно звільнено зі стягненням відповідного середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 27.04.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Солом`янського районного суду м. Києва Букіній О.М. 22.05.2023 до суду надійшла інформаційна довідка з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА №93542528 про задеклароване/зареєстроване місце проживання позивача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.05.2023 року, прийнято справу до провадження Солом`янського районного суду м. Києва, відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]», про визнання незаконним наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Визначено відповідачу/ам/ строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.08.2023, залишено без задоволення клопотання представника відповідача Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» - адвоката Клименка Артема Ростиславовича про розгляд справи за позовом [PERSON] до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» про визнання незаконним наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору, визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.08.2023, продовжено відповідачу Державній компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» процесуальний строк на подачу відзиву на позовну заяву на 15 днів, тобто до 12 вересня 2023 року. 15.09.2023 до суду від представника відповідача Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «[INFO]» надійшов відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем, працюючи на посаді начальника відділу реалізації контрактів № 3 регіонального управління № 2. Вказане регіональне управління займалося реалізацією експортних поставок товарів, робіт і послуг військового призначення та подвійного використання у ряд держав Азії та Африки, зокрема у Анголу, Бангладеш. Єгипет, Алжир, Казахстан. При цьому, позивач в регіональному управління №2 станом на початок 2022 року самостійно не виконував жодного експортного контракту. За своєю спеціалізацією позивач до 2021 року супроводжував контракти з технічного обслуговування літаків типу Ан-72, Ан-74, а з 2021 року - здійснював допоміжні функції при виконанні інших проектів, що стосуються військово-транспортної авіації. Вказані обставини підтверджуються службовою запискою начальника регіонального управління № 2 від 21.04.2022. З 2011 року, на підставі постанови Кабінету міністрів України від 29.12.2010 № 1221 «Про утворення Державного концерну «[INFO]», Закону України від 16.06.2011 № 3531-VІ «Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 № 993 «Деякі питання Державного концерну «[INFO]», відповідач був включений до переліку державних підприємств - учасників Державного концерну «[INFO]». 24.02.2022, у зв"язку з початком повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 (з подальшими змінами і доповненнями) в Україні введено воєнний стан, який триває і досі. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2022 № 237 «Деякі питання діяльності Державного концерну «[INFO]» постановлено виключити зі складу Державного концерну «[INFO]» Державну компанію «[INFO]» (код згідно з ЄДРПОУ [NUMBER]) та передано її до сфери управління міністерства оборони україни. 14.07.2022 наказом Міністерства оборони України від 14.07.2022 № 187 було затверджено нову редакцію статуту відповідача. Відповідно до п. 1.1 Статуту, Державна компанія «[INFO]» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності та перебуває у сфері управління Міністерства оборони України. Представник ДК «[INFO]» зазначає, що з 24.02.2022, після початку повномасштабної збройної агресії РФ проти України, діяльність відповідача у сфері експорту продукції і послуг військового призначення та подвійного використання, яка була основним джерелом доходів відповідача, фактично повністю зупинена. Державною службою експортного контролю України були скасовані усі дозволи на експорт продукції військового призначення. Натомість, в умовах повномасштабної збройної агресії РФ проти України Міністерством оборони України покладено на відповідача виконання завдань щодо забезпечення закупівель для Збройних Сил України та інших військових формувань сучасного озброєння та військової техніки з метою забезпечення національної безпеки і оборони держави. На виконання вказаних завдань відповідач бере участь у виконанні державного оборонного замовлення з імпорту озброєння, військової і спеціальної техніки, іншої продукції і послуг військового призначення та подвійного використання, як безпосередній виконавець державних контрактів, так і є стороною у зобов`язаннях, укладених на виконання державного оборонного замовлення. Таким чином, прибуток відповідача від здійснення імпортних операцій із закупівлі товарів, робіт і послуг оборонного призначення, які на даний час є основним видом діяльності Компанії, становить не більше 3% вартості таких товарів, робіт і послуг, що неминуче впливає на фінансовий стан відповідача. Отже, внаслідок початку повномасштабної збройної агресії та введення в Україні воєнного стану фінансовий стан відповідача суттєво погіршився і продовжує погіршуватися. 21.03.2022 відповідачем був виданий наказ № 51 про особливості його роботи в умовах воєнного стану, яким, зокрема, було зобов`язано керівників структурних підрозділів у строк до 25.04.2022 року подати до управляння роботи з персоналом списки працівників, трудові договори з якими можуть бути призупинені відповідно до ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та пропозиції щодо оголошення простою не з вини працівників відповідно до статей 34 та 113 КЗпП України (п. 7.2). На виконання п. 7.2 наказу № 51, 21.04.2022 начальник регіонального управління № 2 подав до управління роботи з персоналом службову записку, в якій зазначив, що [PERSON] , [PERSON] на цей час самостійно не виконується жодного експортного контракту. За своєю спеціалізацією зазначені працівники раніше супроводжували контракти з технічного обслуговування літаків типу Ан-72, Ан-74, але такі роботи вже з 2021 року виконуються Державним підприємством «Завод 410 ЦА» без залучення ДК «[INFO]». Вказані працівники виконував допоміжні функції при виконанні інших проектів, що стосуються військово-транспортної авіації, але у зв`язку із збройно агресією рф проти України та закриттям повітряного простору усі потенційні іноземні замовники припинили не лише виконання існуючих проектів, але і переговори щодо потенційного та майбутнього ремонту авіаційної техніки в Україні. Зазначені працівники іноземними мовами не володіють. Таким чином, наразі повністю відсутня робота, яка може виконуватись зазначеними працівниками. Крім того, у цій же службовій записці начальник підрозділу доповідав, що: 1) у зв`язку з фактичною відсутністю роботи ним були підготовлені пропозиції щодо звільнення ряду працівників, у тому числі і позивача; 2) у зв`язку із зупиненням експорту, обсяг роботи в регіональному управлінні № 2 продовжує зменшуватися, що неминуче вимагатиме запровадження змін в організації виробництва і праці, пов`язаних із скороченням чисельності працівників. Так, на підставі пропозицій керівників структурних підрозділів наказом відповідача від 27.04.2022 № 39-к було призупинено дію трудових договорів з 74 працівниками, в тому числі, і позивачем. Пунктом 5.2 вказаного наказу відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудових договорів було покладено на державу, що здійснює військову агресію проти України. Практично повне припинення експортної діяльності внаслідок широкомасштабної агресії російської федерації стало причиною послідовного скорочення обсягів роботи у Регіональному управлінні № 2 та, зрештою, повної ліквідації цього підрозділу. За результатами розгляду пропозицій начальника управління роботи з персоналом наказом від 26.11.2022 року № 115-ШР, штатний розпис відповідача було скорочено більше, ніж на 40%, в тому числі повністю ліквідовано одразу 4 «контрактні» управління, зокрема, і регіональне управління № 2, у якому працював позивач, оскільки деякі підрозділи фактично позбавлені відповідного навантаження, значна частина співробітників взагалі не має роботи. 08.02.2023 позивача було звільнено, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці. Таким чином, внаслідок обставин, пов`язаних із повномасштабною військовою агресією рф, у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, пов`язані із скороченням чисельності та штату працівників і в тому числі повна ліквідація підрозділу, в якому працював позивач. Відповідачем повністю дотримано передбачений трудовим законодавством порядок звільнення позивача. Представник відповідача вказав на те, що згідно зі ст. 13 Закону статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (у первинній редакції, яка діяла до 19.07.2022) призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Про призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. У частині 2 даної статті Закону вказано, що наказ про призупинення дії трудового договору повинен містити кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові інші персональні дані відповідних працівників. Відтак, законодавець прямо передбачив, що призупинення дії трудового договору може відбуватись не стосовно всього персоналу, а відносно конкретних працівників. Крім того, підставами для призупинення дії трудового договору відповідно до ст. 13 Закону, може бути не лише абсолютна непрацездатність підприємства через його руйнування чи руйнування частини його інфраструктури, а й інші, викликані збройною агресією, фактичні та економічні чинники, які не дозволяють забезпечити працівника роботою, яку він виконував раніше, наприклад: скорочення замовлень чи обсягу послуг, які надаються підприємством, суттєве зниження доходів підприємства, неможливість виконання роботодавцем перед працівником зобов`язань з виплати заробітної плати та страхових внесків. Відповідач вважає, що саме на керівництво підприємства покладаються дискреційні повноваження щодо визначення переліку працівників з якими необхідно призупинити дії трудових договорів, з самостійним визначенням відповідних трудових критеріїв для цього. Таким чином, відповідачем повністю дотримано вимоги чинного законодавства під час видання оскаржуваного наказу. Посилання позивача на необхідність одночасного існування для обох сторін трудового договору неможливості його виконання стосується редакції статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яка набула чинності лише з 19 липня 2022 року, тобто не діяла на момент видання оскаржуваного наказу. Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, представник відповідача вказав на помилковість здійсненого позивачем розрахунку середнього заробітку. Так, у своєму розрахунку середнього заробітку, позивач за період з 02.06.2022 по 22.07.2022 враховував по 6 повних оплачуваних робочих днів у кожному тижні, не з`ясувавши, чи було збільшення тривалості робочого часу у вказаний період оплачувавним. Відповідно до листа від 31.07.2023 № USE-13.1-6828, відповідачем надано пояснення, що оскільки запровадження шестиденного робочого тижня не було зумовлене збільшенням обсягів роботи або навантаження на персонал (навпаки, у вказаний період обсяги роботи та навантаження експортно орієнтованих підрозділів продовжували послідовно зменшуватися), зміна тривалості робочого часу не потягла за собою зміну розмірів оплати праці працівників Державної компанії «Укрспецпроект». Таким чином, 8 додаткових годин роботи (шостий робочий день на тижні) у період з 02.06.2022 по 22.07.2022 працівникам ДК «[INFO]» не оплачувалися і тому не можуть бути включені у розрахунок середнього заробітку. Враховуючи вищевикладене, представник ДК «[INFO]» просить відмовити в задоволенні позову. 19.09.2023 до суду від представника ДК «[INFO]» надійшла заява про судові витрати, відповідно до якої представник цією заявою інформує суд про те, що подасть докази понесення та розміру своїх судових витрат відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом 5 днів після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 03.10.2023 до суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Голиця Т.І. надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. 03.10.2023 до суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Голиця Т.І. надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача, зокрема, вказує на те, що відповідачем разом з відзивом не надано суду доказів, що на момент видання оспорюваного наказу №39к від №27.04.2022 в частині призупинення з ним дії трудового договору, існували обставини, які виключали можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором, тобто, що існувала абсолютна неможливість роботодавця надати роботу, а працівника - виконувати її. Крім того, твердження відповідача про фактичне зупинення діяльності компанії у сфері експорту продукції і послуг військового призначення та подвійного використання не свідчить про неможливість відповідача забезпечити його роботою, оскільки предметом його діяльності є не лише здійснення діяльності з експорту вищевказаної продукції і послуг, але й здійснення їх імпорту та інших видів діяльності. Поряд з цим, з відзиву слідує, що у період з 28.04.2022 по 08.02.2023 ДК «[INFO]» не зупиняло ні повністю свою діяльність, ні частково діяльність окремих структурних підрозділів, а отже могло та мало забезпечити, в тому числі й позивача роботою, шляхом, зокрема, її розподіленням між всіма наявними підрозділами або залученням останнього до виконання завдань в інший підрозділ. З урахуванням викладеного, відповідач не надав жодного доказу до відзиву, яким би довів, що був позбавлений можливості надати позивачу роботу, в тому числі, частково, дистанційно, шляхом встановлення скороченої тривалості робочого часу, дня, тижня, чи продовження застосування простою, переведення на іншу роботу, яку здатен він виконувати відповідно до своєї кваліфікації та досвіду роботи. До того ж, у зв`язку з великим обсягом роботи в Компанії було встановлено з 02.06.2022 року шестиденний робочий тиждень тривалістю 48 годин, а зі Звіту про управління за 2022 рік вбачається, що за результатами 2022 року Компанією забезпечено суттєве перевиконання основних показників затвердженого фінансового плану, що спростовує твердження відповідача про погіршення його фінансового стану та про те, що на момент видачі оскаржуваного наказу була відсутня робота, яка може виконуватися позивачем. Також представник позивача вказала на правомірність розрахунку середнього заробітку позивача, який включає запроваджений відповідачем в період з 02.06.2022 по 22.07.2022 шостий робочий день на тижні. Враховуючи вищевикладене, наполягає на задоволені позовних вимог. 24.10.2023 представником ДК «[INFO]» подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначається, що спеціальна норма Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-ІХ передбачає право сторін ініціювати призупинення дії трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи сторонами трудового договору. Твердження позивача про те, що він у період часу з 28.04.2022 по 08.02.2023 міг та бажав продовжувати працювати не підтверджені жодними доказами, зокрема, не надано доказів, що він у вищевказаний період звертався до керівництва з пропозиціями про вихід на роботу, скасування призупинення дії трудових договорів, виконання будь-якої роботи. Крім того, самі лише вказівки у посадовій інструкції позивача про те, що повинен вміти працювати із імпортними операціями не свідчать про існування у відповідача у вказаний період реальних імпортних контрактів. Посилання позивача на те, що відповідачем у червні-липні 2022 року було змінено тривалість робочого дня не свідчить про збільшення обсягу роботи. Такі дії були здійснені для забезпечення роботи Компанії в такому режимі, який максимально відповідав режиму роботи основного замовника - Міністерства оборони України, та ніяким чином не пов`язані зі збільшенням обсягів роботи або навантаження на персонал, навпаки, у вказаний період обсяги роботи та навантаження послідовно зменшувалися. До того ж, наказом відповідача від 22.07.2023 № 76 було відновлено п`ятиденний робочий тиждень тривалістю 40 годин. Крім того, зі звітів про фінансові результати відповідача за перше півріччя 2022 року, 9 місяців 2022 року, 2022 рік та перший квартал 2023 року вбачається, що неухильно зменшувався чистий фінансовий результат відповідача у порівнянні із показниками минулих звітних періодів. Перевиконання відповідачем показників фінансового плану, про яке зазначено у звіті про управління, свідчить лише про те, що Міністерство оборони України, яке затверджує фінансовий план відповідача, вже під час затвердження фінансового плану передбачає у ньому мінімальні показники прибутків, перевиконання яких аж ніяк не свідчить про покращення фінансового стану відповідача. Також, представник відповідача звернув увагу на помилковість здійсненого позивачем розрахунку середнього заробітку, оскільки запровадження шестиденного робочого тижня та зміна тривалості робочого часу не потягла за собою зміну розмірів оплати праці працівників, тому 8 додаткових годин роботи у період з 02.06.2022 по 22.07.2022 року не оплачувалися, а відтак, не можуть бути включені у розрахунок середнього заробітку. 21.11.2023 до суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Голиця Т.І. надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. 23.07.2024 до суду від представника ДК «[INFO]» надійшла заява про застосування наслідків пропуску строків звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що чинним трудовим законодавством встановлений тримісячний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, для звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору. Так, оскаржуваний наказ видано 27.04.2022, а до суду позивач звернувся рівно через рік - 27.04.2023 , водночас, у позовній заяві не наведено поважних причин пропуску вищевказаного строку, а міститься лише посилання на карантин, що діяв у вказаний час. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону Закон України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набув чинності 17 липня 2020 року процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. 20-денний строк з часу набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» закінчився 06 серпня 2020 року. Враховуючи викладене, представник відповідача просив застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Цього ж дня, стороною відповідача подано письмові пояснення, в яких викладено посилання, на його думку, на релевантну до спірних правовідносин судову практику. Станом на 25.11.2024 будь-які додаткові письмові пояснення, клопотання/заяви з процесуальних питань від учасників процесу до суду не надійшло. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: partial