Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-19 00:00:00

25.07.2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] . Позовна заява\~мотивована тим, що\~30 травня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 15000,00 грн. згідно заяви № 001-16771-300513. Відповідно до умов п. 2.3. Частини 1 та п. 1.1. Частини 3 Кредитного договору відповідачеві надано кредитні кошти на 50 місяців, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, що підтверджується меморіальним ордером №102 від 01.06.2013. 02.06.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» укладено договір № 2253/К про відступлення прав вимог, з додатком до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за вищевказаним кредитним договором відступлено позивачеві. Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 52288,34 грн, з яких: 11325,19 грн основна сума заборгованості, 38383,39 грн заборгованість за нарахованими процентами по кредиту, 587,76 грн сума 3 % річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту, 1992,00 грн сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків. У зв`язку із викладеним вище представник позивача просив стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 52288,34 грн, понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу (правову) допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив суд проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Згідно ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку встановленому ст. 128 ЦПК України, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне. Судом встановлено, що 30 травня 2013 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Дельта Банк» із заявою № 001-16771-300513, згідно з якою просив надати кредит на власні потреби, не пов`язані з підприємницькою діяльністю в сумі 15000,00 грн., з розміром процентної ставки 9,99% річних, з розміром комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,49% в місяць, терміном на 50 місяців.(а.с.6-7). Також, 30 травня 2013 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Дельта Банк» із заявою про надання/перерахування кредитних коштів на рахунок № [NUMBER] , який відкритий в ПАТ «КБ «Надра».(а.с.8). 01 червня 2013 року [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 14475,00 грн згідно з умовами кредитного договору № 001-16771-300513 (а.с.12). 02 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» укладено договір № 2253/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким банк відступає новому кредитору, належні банку,\~а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору (а.с.13-15). Відповідно до додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги, до ТОВ «Профіт Файненс» перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 001-16771-300513 від 30.05.2013 і загальна заборгованість по договору станом на 02.06.2020 становить 49708,58 грн (а.с.16). ТОВ «Профіт Файненс» у позовній заяві надало розрахунок 3% річних від простроченої суми кредиту, розмір яких за період часу з 02.06.2020 до 23.02.2022 становить 587,76 грн та надано розрахунок 3 % річних від простроченої суми процентів, розмір яких за період часу з 02.06.2020 до 23.02.2022 становить 1992,00 грн (а.с.3 зворот). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] не виконав зобов`язання за кредитним договором, доказів повного погашення заборгованості суду не надав. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 52288,34 грн, з яких: 11325,19 грн основна сума заборгованості, 38383,39 грн заборгованість за нарахованими процентами по кредиту, 587,76 грн сума 3 % річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту, 1992,00 грн сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків є законною та підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги задоволено, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені\~платіжною інструкцією в національній валюті №1381 від 27.09.2024, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 3028 гривень, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 3028 гривень. Що стосується вимоги представника позивача про стягнення понесених витрат за професійну правничу допомогу у сумі 5000 гривень, то у цій частині суд вважає за необхідне відмовити у зв`язку із тим, що представником позивача не надано суду доказів на підтвердження понесених витрат, а також із врахуванням вимог п.1 ч.8 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved