Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 20.06.2024 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява позивачки [PERSON] , інтереси якої представляє [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 24.05.2023 року, близько 11:45 на автомобільній дорозі Н-03, сполученням «Житомир-Чернівці», неподалік с.Скаржинці Хмельницького району, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Москвич 2140», д.н.з. [NUMBER] , здійснюючи поворот ліворуч в напрямку руху КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психологічної допомоги» ХОР, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Citroen Berlingo, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку руху. Вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено її транспортний засіб марки «Citroen Berlingo», н.з. [NUMBER] який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] належить їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій [PERSON] , вчинив в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 10.1, 16.3 встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002 року. За фактом дорожньо - транспортної пригоди 24.05.2023 року було внесено відомості до ЄРДР під № 1202324300000176 за ч.1 ст. 286 КК України. 14 липня 2023 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області водія [PERSON] , було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. В результаті вчинення водієм [PERSON] , даної дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано збитків, які полягають в тому, що даною дорожньо-транспортною пригодою було пошкоджено її транспортний засіб автомобіль марки «Citroen Berlingo», н.з. [NUMBER] . Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Citroen Berlingo», н.з. [NUMBER] , згідно Звіту № 33-D/13/77 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу становить 374169,94 грн. Ринкова вартість автомобіля «Citroen Berlingo», н.з. [NUMBER] , згідно Звіту № 34- R/13/39 про оцінку пошкодженого транспортного засобу складає - 165290 грн. 00 коп.. Ринкова вартість автомобіля «Citroen Berlingo», н.з. [NUMBER] , у пошкодженому стані, згідно Звіту № 34-R/13/39 про оцінку пошкодженого транспортного засобу складає - 63080 грн. 00 коп.. Розрахунок страхового відшкодування: 165290 грн. 63080,83 грн.- 3200 грн =99009,17 грн. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, тобто АТ «СГ «ТАС» відшкодовано мені 20.10.2023 року в розмірі 99009,07 грн.. Також, зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , на момент вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, а саме 24 травня 2023 року, була застрахована, про що свідчить поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АТ/2942149, який був виданий АТ «СГ`ТАС». Страхова компанія взяла на себе всі відшкодування по майновій шкоді. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та вчиненого [PERSON] , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, їй було завдано також значної моральної шкоди. А саме, через дану подію погіршився мій сон, переживаю постійні стреси, душевні хвилювання та моральні страждання. Крім того, постійно перебуває у страху за своє здоров`я, боїться стати учасником ДТП, як в якості пішохода, так і в якості водія чи пасажира, що унеможливлює її повноцінне життя та впливає на її психологічне здоров`я. Крім того, пошкодження її транспортного засобу і неможливості його використовувати у повсякденному житті, воно ускладнилось в бік погіршення, порушились мої життєві зв`язки через неможливість продовження свого активного громадського життя, порушився її звичайний життєвий ритм, не може їхати самостійно по своїх справах. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого вона почала до всього нервово відноситися, почастішали сварки в сім`ї та й погіршилось здоров`я. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що ДТП сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] 24.05.2023р., вину якого встановлено судом, та який добровільно відмовляється відшкодувати завдані ним збитки та моральну шкоду. Тому розмір спричиненої моральної шкоди оцінює в сумі 50000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.. Відповідач відзив до суду не надав. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.07.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ст.274 ЦПК України, судове засідання призначено на 30.09.2024, яке відкладено за клопотанням представника позивача на 14.11.2024. Сторони в судове засідання 14.11.2024 не з`явилися. Представником позивача [PERSON] адвокатом Колчановим Р.В. 14.11.2024 скерована заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі, та розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить наявна\~в матеріалах\~справи розписка\~про вручення\~рекомендованого повідомлення.\~ Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Заходів спрямованих на забезпечення доказів не вживалось, як і заходів щодо забезпечення позову. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу ««Citroen Berlingo», н.з. [NUMBER] » є [PERSON] (а.с.13-14) Відповідно до роздруківки поліс №ЕР-209858119 на транспортний засіб «Citroen Berlingo», н.з. [NUMBER] , станом на 24.05.2023 був діючий (а.с.16) Так, згідно копії ухвали Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 липня 2023 року, у справі №689/1752/23 водія [PERSON] , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, а кримінальне провадження закрито. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України за нереабілітуючих підстав, що не звільняє його від сплати завданої шкоди. (а.с.17-18) Згідно відповіді від 01.05.2024 наданої ПАТ «Страхова група «ТАС» на запит адвоката вбачається, що цивільно правова відповідальність водія автомобіля Москвич 2140 н.з. [NUMBER] , на дату дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2942149 від 29.08.2022. Так, розрахунок страхового відшкодування становить 99009,17 грн., що підтверджується копіями звіту №33-D/13/77 та №34-R/13/39. А відтак, 20.10.2023 року належна сума страхового відшкодування у розмірі 99009,17 грн. була перерахована на реквізити вказані у заяві про страхове відшкодування. Норми права, які застосував суд, мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно ст.16 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т.ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля марки «Citroen Berlingo», н.з. [NUMBER] . (а.с.13) 24.05.2023 року, близько 11:45 на автомобільній дорозі Н-03, сполученням «Житомир-Чернівці», неподалік с.Скаржинці Хмельницького району, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Москвич 2140», д.н.з. [NUMBER] , здійснюючи поворот ліворуч в напрямку руху КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психологічної допомоги» ХОР, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Citroen Berlingo, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку руху. 14.07.2023 року ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької область водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України за нереабілітуючих підстав. Відповідно до ч.6\~ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На час розгляду справи в суді вказана ухвала суду є чинною, не скасовувалася, а тому суд вважає встановленим факт вини водія [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди 24.05.2023 року, яка перебуває у причинно - наслідковому зв"язку із наслідками, що настали: пошкодження транспортного засобу [PERSON] .. Статтею 1166\~ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до вимог ч.2,5\~ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно\~ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~- при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, як на момент настання ДТП, цивільно правова відповідальність водія автомобіля Москвич 2140 н.з. [NUMBER] , на дату дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ 2942149 від 29.08.2022. Відтак, 20.10.2023 року належна сума страхового відшкодування у розмірі 99009,17 грн. була перерахована на реквізити вказані у заяві про страхове відшкодування. Згідно\~статті 979 Цивільного кодексу України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до положень частини другої\~статті 8 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85/96-ВР\~(зі змінами) страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ч.1, п.3 ч.2, ч.ч.3 - 5\~ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із роз`ясненнями, наданими у пунктах 5, 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4, обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Подібний висновок наведено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 61/8496/15-ц, провадження №14-154цс19. Як зазначено у пункті 53 постанови Верховного Суду від 01 квітня 2020 року по справі №821/1841/17, практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду). Як було встановлено судом, позивачу [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна, неможливості користування власним автомобілем тривалий час. Враховуючи вищенаведені обставини та аналізуючи норми закону, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову,\~виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи, суд визначає розмір компенсації в сумі 10 000,00 грн., що підлягає стягненню на користь позивача із відповідача у відшкодування моральної шкоди. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1, 3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано ордер на надання правничої допомоги від 01.06.2023 року, договір про надання правової допомоги від 01.06.2023 року, довідку про отримання коштів адвокатом Колчановим Р.В. від цивільного позивача [PERSON] в сумі 20\~000 грн. за договором про надання правової допомоги. Згідно зі\~статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.\~Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.\~При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами, в порядку ст.ст. 76-83 ЦПК України. Згідно договору про надання правової допомоги від 01.06.2023 року, укладеного між\~\~ [PERSON] та адвокатом Колчановим Р.В., клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати замовнику юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. (а.с. 37-38). Відповідно до додатку до Договору про надання професійної правничої допомоги від 01.06.2023 сума витрат\~\~ [PERSON] на правову допомогу у даній цивільній справі становить 20 000,00 грн.(а.с. 41). Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, беручи до уваги кількість проведених судових засідань у спрощеному провадженні в справі без участі сторін, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 5 000,00 грн. Крім того, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову до суду, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 12,14, 511, 636, 1187, 1194 ЦКУкраїни,

Outcome: partial