Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова шлюб між ним та відповідачем розірвано. З початку 2018 року постійним місцем проживання спільної малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , було фактично з ним. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова 26.05.2024 року визначено місце проживання [PERSON] разом [PERSON] та стягнуто аліменти з [PERSON] на користь позивача. Відповідач життям доньки не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з нею та приймати участь у їх вихованні. Матеріальної допомоги на виховання дитини відповідач не надає та має заборгованість по сплаті аліментів. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.06.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 18.09.2024 року закрито підготовче судове засідання по справі. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Чубенка С.С. про розгляд справи за його та позивача відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала. Від третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшли пояснення по справі, в яких просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника органу опіки та піклування та висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно її дітей. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2015 року, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.07.2018 у справі № 641/4084/18 шлюб розірвано, прізвище дружини залишено - [PERSON] , судове рішення набрало законної сили 24.08.2018. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.05.2021 року у справі №641/9142/19 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] , [INFO] , за місцем його реєстрації за адресою: [ADDRESS] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини частки усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05 листопада 2019 року. Відповідно до відомостей, які містяться в заочному рішенні Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.05.2021 року у справі №641/9142/19 05.06.2019 відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище на - [PERSON] , актовий запис про шлюб № 284 від 05.06.2019. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.06.2024 року малолітня [PERSON] , [INFO] та зареєстрованаі разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 14.03.2024 року наданого Основ`янсько-Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) [PERSON] станом на 14.03.2024 року має заборгованість у розмірі 143809,30 грн. Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітної [PERSON] , [INFO] , комісія дійшла висновку, що для дитини створені належні умови для проживання та виховання. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради складено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-2, 4 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111). Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно положень ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Суд також роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України), якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved