Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-12 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В липні 2024 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 грудня 2017 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630817680. За цим договором АТ «Альфа-Банк» зобов`язався надати кредит у вигляді кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 200000 гривень, [PERSON] зобов`язався повернути кредит рівними частинами щомісячно впродовж 12 місяців та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 26% річних. Відповідач неналежним чином виконував грошові зобов`язання, тому у нього виник борг у розмірі 70282 гривень 42 копійки. 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та АТ «Альфа-Банк» уклали договір факторингу. За умовами якого до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630817680 від 18 грудня 2017 року. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 70282 гривень 42 копійки. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким заперечував проти позовних вимог, вказавши на подвійне стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у зв`язку з наявністю виконавчого напису нотаріуса, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М., на підставі якого відкрито виконавче провадження №65864862. Крім цього, відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. В обґрунтування якого вказано на те, що останні платіж на погашення заборгованості за кредитним договором був сплачений ним в січні 2020 року. З цих підстав [PERSON] просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 18 грудня 2017 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630817680. За цим договором ПАТ «Альфа-Банк» зобов`язався надати кредит у вигляді кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 200000 гривень, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит рівними частинами щомісячно впродовж 12 місяців та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 26% річних (а.с.5). ПАТ «Альфа-Банк» виконав своє зобов`язання за договором, що підтверджується випискою по картковому рахунку [PERSON] , згідно якої останній знімав грошові кошти та розраховувався ними (а.с.25-34). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності ч.1 ст.256, ч.1 ст.257 та ч.1 ст.261\~ЦК України особа може звернутись до суду за захистом свого цивільного права або інтересу протягом трьох років від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Згідно з ч.4, ч.5 ст.267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У відповідності до п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно з п.19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що 22 лютого 2021 року АТ «Альфа-Банк» уклав з ТОВ «ФК Форт» договір факторингу №1. За умовами якого АТ «Альфа-Банк» зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК Форт» права вимоги до боржників за кредитними договорами, а ТОВ «ФК Форт» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.8-12). АТ «Альфа-Банк» передав ТОВ «ФК Форт» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за договором про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630817680 від 18 грудня 2017 року. Дана обставина підтверджується Випискою з додатку до договору факторингу №1 від 22 лютого 2021 року Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами (а.с.93). 23 лютого 2021 року ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» також уклали договір факторингу №01-23-02/21. Згідно з яким ТОВ «ФК Форт» зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» права вимоги до боржників за кредитними договорами, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.13-17). ТОВ «ФК Форт» передав ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за договором про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630817680 від 18 грудня 2017 року. Дана обставина підтверджується Випискою з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року (а.с.116). У такий спосіб ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набув прав кредитора у зобов`язанні, які виникли на підставі договору про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630817680 від 18 грудня 2017 року. З наявного в матеріалах цивільної справи розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.35), а також виписки по рахунку за кредитною карткою (а.с.25-34) вбачається, що 18 лютого 2021 року [PERSON] був здійснений останній платежу на погашення заборгованості за кредитним договором. Тому, в силу ст.261 ЦК України, з часу несплати кожного з платежів за кредитним договором розпочався перебіг трирічного строку позовної давності, тобто з 18 березня 2021 року. Разом з цим, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2»\~з 12\~березня 2020\~року на всій території України був запроваджений карантин. Згідно постанови Кабінету Міністрів України №651 від 27 червня 2023 року «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин. В силу положення п.12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, строк позовної давності продовжений на строк дії карантину. В подальшому,\~згідно положення\~п.19\~Прикінцевих та\~Перехідних положень\~ЦК України,\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Викладене свідчить про те, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не пропустив строк позовної давності. Крім цього, судом критично оцінюються доводи відповідача стосовно подвійного стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у зв`язку з наявністю виконавчого напису нотаріуса, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М., на підставі якого відкрито виконавче провадження №65864862. Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що дійсно існує відкрите виконавче провадження №65864862, боржником за яким є [PERSON] , а стягувачем ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Проте, всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України, відповідачем не надано доказів того, що вказане виконавче провадження відкрито з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого на договорі про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630817680 від 18 грудня 2017 року. Крім цього, за змістом правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 30 червня 2020 року в справі №638/18231/15-ц (провадження №14-712цс19) зазначено, що кредитор не може бути обмежений у виборі застосованого способу задоволення своїх вимог до боржника, в той час як контроль за недопустимістю подвійного стягнення заборгованості в межах своїх повноважень здійснює як державний (приватний) виконавець, так і суд в рамках судового контролю за виконанням судових рішень Як вказав Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №201/11696/16-ц та від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17, сам по собі виконавчий напис нотаріуса - це розпорядження нотаріуса щодо стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, здійснене на документах, що встановлюють заборгованість (статті 87 Закону України «Про нотаріат»), а його вчинення є способом захисту цивільних прав стягувача в позасудовому (безспірному) порядку. Відтак від наявності виконавчого напису жодним чином не ставиться у залежність реалізація особою права на захист цих же порушених прав у судовому порядку, адже право на суд гарантоване статтею 55 Конституції України та є непорушним. Передумовою реалізації судового порядку стягнення заборгованості є спір, що склався між стягувачем та боржником із приводу заборгованості. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса - це, по суті, підтвердження та посвідчення нотаріусом права стягувача на примусове стягнення безспірного боргу із зобов`язаної сторони, і таке посвідчення можливе за певних умов. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконував грошове зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість у розмірі 70282 гривень 42 копійки. Дана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом 22 лютого 2021 року (а.с.35). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 70282 гривень 42 копійки. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами з ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції №3094 від 24 червнч 2024 року (а.с.4) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» сплатив судовий збір у розмірі 3028 гривень. Пред`явлений ним позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3028 гривень. Встановлено, що згідно договору про надання правничої допомоги №05-10/23 від 05 жовтня 2023 року, укладеного між адвокатом Макєєвим В.М. та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» (а.с.37-38), акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 07 березня 2024 року (а.с.39), а також копії платіжної інструкції №1132 від 07 березня 2023 року (а.с.39 зворот) загальна вартість витрат на правову допомогу, які поніс ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» становить 7100 гривень. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7100 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved