Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог посилався на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 25.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2044. Неповнолітніх дітей від шлюбу подружжя немає. Зазначив, що шлюбні відносини припинено через відсутність взаєморозуміння, різні характери, погляди на шлюб та сім`ю, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб має формальний характер, примирення та збереження шлюбу не можливе. Ухвалою суду вказана позовна залишалася без руху. У справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач та його представник адвокат Богонос А. В. не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи, представник позивача подав до суду заяву, згідно якої просив проводити судове засідання за його відсутності та відсутності позивача, підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов до суду не подала. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з ч. 4 ст.223ЦПК України\~та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2044. За змістом положень ч.1\~ст.\~24 СК України\~та\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~112\~СК\~України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я припинила існування остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211, 20 грн..

Outcome: approved