Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги наступним. Житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав його батькам [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Спадщину прийняв [PERSON] , який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. [PERSON] , [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори. При зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на будинок за законом позивач отримав відмову, яка обґрунтована відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок садибного типу. Право власності за [PERSON] на цей будинок в державному реєстрі прав на нерухоме майно не зареєстровано. В зв'язку із зазначеним позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги просив задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15, 16). [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 13 травня 1992 року, а.с. 14). [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 17 листопада 2023 року, а.с. 17). Із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON] та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а.с. 62, 63). [PERSON] , [PERSON] звернулися із заявою про відмову від прийняття спадщини у частці, яка б належала їх батьку [PERSON] , який помер [INFO] , на майно померлої [INFO] їх баби [PERSON] (а.с. 60, 61). До складу спадкового майна входить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). [PERSON] , [PERSON] за життя не здійснили державну реєстрацію права власності на будинок, на даний час отримати правовстановлюючі документи на вказане майно неможливо через смерть спадкодавців, оскільки їх цивільна правоздатність як фізичних осіб припинена у момент смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Приватний нотаріус Пазинич Р.В. 14 серпня 2024 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця (постанова від 14 серпня 2024 року, а.с. 64). У виписці з книги погосподарського обліку № 13 за 1991-1995 роки зазначено, що [PERSON] є головою домогосподарства з адресою: с. Руда, Миргородський район, Полтавська область, [PERSON] , [INFO] - дружина, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онук, [PERSON] - онук (а.с. 25). В довідці ДКП «Миргородтехінвентарізація» від 12 липня 2024 року № 471-Д зазначено, що станом на 31 грудня 2012 року будинковолодіння за вищевказаною адресою в ДКП «Миргородтехінвентарізація» не зареєстровано (а.с. 23). 08 липня 2024 року КП БТІ Миргородської міської ради виготовило технічний паспорт на будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-21). Відповідно до характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, житловий будинок збудований у 1970 році, господарські будівлі, споруди збудовані в період з 1965 року по 1982 рік (а.с. 22). Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До часу набрання чинності ЦК України 2003 року та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Наразі питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до п. 42 якої для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: технічній паспорт на об`єкт нерухомого майна, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та, споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Отже, у період забудови домоволодіння в 1965-1982 році державна реєстрація об`єктів нерухомості взагалі не передбачалась. Таким чином, спадкодавцям [PERSON] , [PERSON] за життя правомірно належав житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Позивач є спадкоємцем за законом майна, а саме - житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який належав [PERSON] , [PERSON] , однак юридично його не оформили. [PERSON] вчинив дії по прийняттю спадщини та прийняв її, подавши заяву до нотаріальної контори, тому набув право і на частки будинку в порядку спадкування після смерті батьків. Спадкове право позивача відповідачем не оспорюється. Оскільки право позивача на оформлення спадкових прав на будинковолодіння порушено, воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved